nyckelord: Dokumentation Förvar Sjukvård

title: Allvarlig kritik mot Kriminalvården, häktet Sollentuna, för att rutiner vid matvägran inte har följts och för bristfällig dokumentation m.m.

sammanfattning: En förvarstagen som placerats i häktet Sollentuna matvägrade under en period. Häktet brast i att följa väsentliga delar av såväl centrala som lokala rutiner. Till exempel upprättades inte någon vätskelista och den intagnes vätskeintag dokumenterades inte heller på annat sätt. Det är vidare utrett att häktet vid tiden för den förvarstagnes matvägran hade lokala rutiner som inte var förenliga med styrande dokument på högre nivå inom Kriminalvården. Enligt JO gäller det även de uppdaterade och nu gällande rutinerna. JO är mycket kritisk till detta och framhåller att en fungerande ledning och styrning är en grundläggande förutsättning för en rättssäker och ändamålsenlig verksamhet inom Kriminalvården. Vid granskningen har det vidare framkommit att dokumentationen varit mycket bristfällig i flera avseenden. Det har bl.a. handlat om tillsynen av den förvarstagne under den tid han matvägrade. Det saknas också dokumentation om andra väsentliga uppgifter, t.ex. när det gäller vilken information han fick när han togs in i häktet. Det är därför oklart bl.a. om han fick veta att han hade rätt till ett s.k. ankomstsamtal. JO gör mot denna bakgrund flera uttalanden om betydelsen av dokumentation. På grund av de sammantagna bristerna som framkommit i utredningen riktar JO allvarlig kritik mot häktet.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 3 augusti 2018 och i senare kompletterande skrifter klagade AA på bl.a. Kriminalvården, häktet Sollentuna. AA framförde klagomål om hur hennes bror, BB, behandlats i häktet och anförde bl.a. följande:

text: BB, som är tagen i förvar, skulle föras från förvaret i Göteborg till förvaret i Märsta men fördes i stället till häktet Sollentuna. Vid upprepade tillfällen försökte hon förgäves ta reda på vad som hade hänt med BB och var han befann sig. Det var först efter 40 dagar som BB tilläts kontakta henne. BB matvägrade under en period i häktet, och det dröjde 18 dagar innan han fick träffa sjukvårdspersonal. Vidare misshandlade kriminalvårdspersonal BB.

text: Utredning

text: Handlingar och muntliga upplysningar hämtades in. Anmälan och de kompletterande skrifterna remitterades därefter till Kriminalvården som uppmanades att yttra sig över följande:

text: • Vad AA har framfört om att det var först efter 40 dagar i häktet som BB tilläts kontakta henne. Kriminalvården skulle särskilt svara på om BB har tillfrågats om han vill genomföra ett ankomstsamtal för att underrätta närstående om var han befinner sig och om detta har dokumenterats.

text: • Vad AA har framfört om att BB matvägrat och att det dröjde

text: 18 dagar innan han fick träffa sjukvårdspersonal. Kriminalvården skulle särskilt svara på hur BB:s matvägran har hanterats av Kriminalvården och sjukvården inom Kriminalvården samt hur detta har dokumenterats av Kriminalvården och sjukvården inom Kriminalvården.

text: I sitt remissvar anförde Kriminalvården, huvudkontoret, genom tf. chefen för sektionen för verksjuridik, i huvudsak följande:

text: Yttrande över klagomål avseende förvarstagen placerad i häkte

text: Utredning Uppgifter om sakförhållandena har hämtats in från häktet Sollentuna genom Kriminalvården, region Stockholm. Av uppgifterna framgår i huvudsak följande. Enligt rutin vid häktet Sollentuna håller personal vid ankomst till häktet ett informationssamtal med nyintagen i syfte att informera om de rutiner som gäller på häktet. Enligt nuvarande rutin delas även i samband med det ett skriftligt informationsblad ut. Informationen som lämnas är beroende av om intagen är förvarstagen eller häktad och skiljer sig således åt mellan de två kategorierna. En intagen bereds vanligtvis möjlighet till ett ankomstsamtal så snart möjlighet och önskemål finns. Information till intagen om möjlighet till ankomstsamtal lämnas muntligen. I det aktuella ärendet framgår att BB ankom till häktet Sollentuna den 25 april 2018. Av daganteckningarna i KVR framgår att ett informationssamtal hållits med BB samma dag som han ankom till häktet och att han fått information om lokaler, rutiner på avdelningen, signalanordningar och brandskydd. Det saknas dock dokumentation kring frågan om särskild hänsyn tagits till att han var förvarstagen. Vidare framgår inte heller av dokumentationen om BB fått del av den skriftliga informationen om häktets rutiner eller om han muntligen informerats om möjligheten till ett ankomstsamtal. Det finns inte heller dokumenterat att ankomstsamtal till anhörig skett. Av daganteckning i KVR framgår att BB den 28 maj 2018 och den 15 juni 2018 fick telefonnummer till anhöriga inlagda i INTIK-systemet. Vad avser BB:s matvägran har häktet den 23 juli 2018 upprättat en lista varav framgår vilka datum och måltider där BB matvägrat. Mellan den 23 juli 2018 och den 7 augusti 2018 har BB matvägrat vid samtliga måltider. Av daganteckning i KVR skapad den 25 juli 2018 framgår att sjukvården tittade till BB och konstaterade att han var i bra form. Av journalanteckning i PMO framgår vidare att BB den 7 augusti 2018 varit i kontakt med sjukvården med anledning av hans matvägran. Vidare framgår att BB under större delen av perioden då han matvägrat var placerad på s.k. observationsavdelning på häktet. På observationsavdelning närvarar sjuksköterska dagligen på morgonmöte med

text: kriminalvårdens personal och de intagna som är placerade på avdelningen hålls under särskild uppsikt av personalen. Av information från häktet Sollentuna framgår att när en intagen matvägrar upprättas en lista av ansvarig personal över mat- och vätskeintag. Ansvarig chef, vakthavande befäl och sjukvården informeras om omständigheten. Enligt häktet fungerar denna rutin väl. I kontakt med sjukvården vid häktet Sollentuna har framkommit att situationen under sommaren var ansträngd med anledning av att häktet var kort om personal. De sjuksköterskor som var i tjänst har uppgivit sig minnas den aktuella intagne och att samtal förts med honom om bland annat hans välmående. De har även gjort försök att lugna den intagne, utfört screening, tagit blodtryck och puls samt erbjudit kontakt med psykolog och psykiatriker. Några mer detaljer kring åtgärder och datum för dessa kan nämnda sjuksköterskor inte minnas och något ytterligare är inte heller dokumenterat i PMO.

text: Rättslig reglering Enligt

text: 10 kap. 20 § utlänningslagen (2005:716)

text: , UtlL, får Migrationsverket i vissa fall besluta att en utlänning som hålls i förvar ska placeras i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest. En utlänning som placerats i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest med stöd av bestämmelserna i denna paragraf, och som inte har utvisats av allmän domstol på grund av brott, ska hållas avskild från övriga intagna. Enligt

text: 11 kap. 2 § tredje stycket

text: UtlL framgår att för behandlingen av en utlänning som enligt 10 kap. 20 § placerats i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest gäller

text: häkteslagen (2010:611)

text: , HäL, i tillämpliga delar. Utlänningen ska, utöver vad som följer av nämnda lag, ges möjlighet att ha kontakt med personer utanför inrättningen och även i övrigt beviljas de lättnader och förmåner som kan medges med hänsyn till ordningen och säkerheten inom inrättningen. Enligt

text: 1 kap. 4 §

text: HäL ska varje intagen bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med frihetsberövandet. Enligt

text: 1 kap.

text: 5 HäL ska verkställigheten utformas så att negativa följder av frihetsberövandet motverkas. I den utsträckning det är lämpligt och den intagne samtycker till det, ska åtgärder vidtas för att ge honom eller henne det stöd och den hjälp som behövs. Enligt

text: 5 § häktesförordningen (2010:2011)

text: ska det för varje intagen föras en journal som dokumenterar den intagnes verkställighet. Av journalen ska det framgå vem som har dokumenterat en viss uppgift och när det gjordes. Enligt

text: 7 kap. 1 §

text: Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd om häkte (

text: KVFS 2011:2

text: ), FARK Häkte, ska i journalen dokumenteras alla beslut som har fattats, viktiga händelser och väsentliga uppgifter om vidtagna eller planerade åtgärder avseende den intagne. Även uppgifter om omständigheter i övrigt som är av betydelse för vistelsen i förvaringslokalen ska dokumenteras. Dokumentationen ska ske så snart som möjligt.

text: Ankomstsamtal

text: Enligt

text: 3 § häktesförordningen

text: ska en intagen som har berövats friheten på annan grund än misstanke om brott i anslutning till att han eller hon tas in i en förvaringslokal få tillfälle att underrätta närstående om var han eller hon befinner sig, om inte särskilda skäl talar mot det. Detsamma gäller när den intagne flyttats från en förvaringslokal till en annan.

text: Sjukvård

text: Enligt 5 kap. 1 § första stycket HäL ska en intagen som behöver hälso- och sjukvård undersökas av läkare. Läkare ska också tillkallas om en intagen begär det och det inte är uppenbart att en sådan undersökning inte behövs.

text: Enligt

text: 3 kap. 1 § patientdatalagen (2008:355)

text: ska det vid vård av patienter föras patientjournal. En patientjournal ska föras för varje patient och får inte vara gemensam för flera patienter. Enligt

text: 3 kap. 3 § patientdatalagen

text: är bl.a. den som enligt

text: 4 kap.

text: patientsäkerhetslagen (2010:659)

text: har legitimation eller särskilt förordnande att utöva visst yrke skyldig att föra patientjournal. Enligt 4 § ansvarar den som för patientjournal för sina uppgifter i journalen. Enligt

text: 3 kap. 6 § patientdatalagen

text: ska en journal innehålla de uppgifter som behövs för en god och säker vård av patienten, bl.a. uppgift om den information som lämnats till patienten, dennes vårdnadshavare och övriga närstående och om de ställningstaganden som gjorts i fråga om val av behandlingsalternativ och om möjligheten till en ny medicinsk bedömning. Av Kriminalvårdens centrala rutiner vid matvägran framgår följande riktlinjer för när en intagen matvägrar: Åtgärdsplanering avseende matvägran omfattar bl.a. att en uttalad hotelse om vägran att inta mat eller dryck eller misstanke om att intagen varken äter eller dricker omgående ska anmälas till kriminalvårdschefen och verksamhetsställets sjuksköterska eller läkare. Rapporten ska om möjligt ange orsaken till vägran. Verksamhetsställets sjuksköterska (eller läkare) ska skriftligen anvisa personal om åtgärder som ska vidtas så länge förhållandet varar. Sådana åtgärder ska lämpligen omfatta: - Former för tillsyn (vad som ska observeras och hur ofta). Särskild information ges till nattpersonalen. - Former för återrapportering till ansvarig sjuksköterska eller läkare. - Dokumentation av personalens eventuella åtgärder och förmedling av dessa till ansvarig sjuksköterska eller läkare. - Tillse att den intagne får i sig vätska. Dokumentation av vätskeintag och rapportering om detta till sjukvårdspersonal. Läkare gör en bedömning om hur länge den intagne kan vara utan vätska. - Intagna som uppger sig matstrejka ska observeras noga. Iakttagelser av vikt ska rapporteras till sjukvårdspersonal. - Anvisningar om att agera lugnt och följa ett normalt mönster de första dagarna. - Vid behov undersöks den intagne av sjukvårdspersonal som informerar om konsekvenserna av agerandet. - Diskutera med läkare om lämplig kost när den intagne upphör med sin matvägran. De interna rutinerna för sjukvården vid häktet Sollentuna är enligt följande vid matvägran: - När kriminalvårdarna uppger att en klient matvägrar brukar sjukvården se till att gå upp till klienten dagligen. - Samtal sker med klienten om orsaken till matvägran, screening utförs, det tas vitalparametrar och en bedömning görs utifrån det aktuella hälsotillståndet. - Personalen på avdelningen för vanligtvis en kost- och vätskelista. Sjukvården utövar enligt rutin daglig tillsyn av klienten. - Sjuksköterska bokar klienten till psykiatriker, psykolog och om behov föreligger brukar de även boka klienten till allmänläkare.

text: Kriminalvårdens bedömning Inledningsvis kan Kriminalvården konstatera att brister i dokumentationen, vilka till viss del kan tillskrivas situationen vid den aktuella tidpunkten på det lokala verksamhetsstället, gör det svårt att redogöra för exakt vad som har hänt i det nu aktuella ärendet. Det kan konstateras att det i dagsläget saknas enhetliga rutiner för dokumentation avseende Kriminalvårdens klientärenden. Kriminalvården

text: arbetar emellertid kontinuerligt, både centralt och lokalt, med att se över och vidareutveckla rutinerna för dokumentation.

text: Ankomstsamtalet samt kontakt med AA

text: Av utredningen i ärendet framgår att BB vid ankomst till häktet Sollentuna informerades om de regler och rutiner som gällde där. Det finns dock inte dokumenterat om han informerats särskilt om vad som gäller för en förvarstagen placerad på häkte eller huruvida han genomfört ett ankomstsamtal till anhörig, såsom hör till rutinen på häktet. Av daganteckningar framkommer att BB senast 34 dagar efter ankomsten till häktet fick telefonnummer till anhöriga inlagda i INTIK-systemet. Huruvida han har kunnat ha kontakter med anhöriga dessförinnan framgår däremot inte. Kriminalvården har numera tagit fram ett särskilt utformat informationsblad för förvarstagna. Av informationsbladet framgår bl.a. vad som gäller för en förvarstagen ifråga avseende besök och telefoni. Informationsbladet används idag nationellt inom samtliga Kriminalvårdens verksamheter där förvarstagna vistas. Vid tidpunkten när BB var placerad på häktet Sollentuna var detta dokument emellertid ännu inte tillgängligt. Kriminalvården har även den 19 november 2018 fattat beslut om att ändra FARK Häkte så att skyldigheten att vid intagning i häkte informera den intagne om rätten att underrätta närstående enligt

text: 3 § häktesförordningen

text: ytterligare klargörs.

text: Omständigheterna kring matvägran

text: Vad avser de kontakter som BB har haft med sjukvården under den tid han matvägrat kan konstateras att det föreligger brister i dokumentationen. Det är dock klarlagt att han befunnit sig på en observationsavdelning där sjuksköterska närvarar dagligen på morgonmöte med kriminalvårdens personal, att han haft tillsyn av kriminalvårdare dagligen och att sjukvården haft kontakt med honom för bedömning av hans hälsotillstånd samt att han träffat läkare och psykiatriker i samband med att matvägran upphört. Vad avser personer placerade på häkte finns vid misstanke om matvägran i dagsläget utarbetade rutiner inom Kriminalvården. En översyn över dessa rutiner planeras inom en snar framtid. Häktet Sollentuna har uppmärksammats på att de i förevarande fall inte följt de, vid den aktuella tidpunkten, fastslagna rutinerna.

text: AA kommenterade remissvaret.

text: Häktet Sollentunas interna åtgärdsplan (all personal) som avser mat- och vätskevägran samt andra handlingar från Kriminalvården togs därefter in och granskades.

text: JO hämtade även in muntliga upplysningar från Kriminalvården. Av upplysningarna framgick i huvudsak följande.

text: Det finns inte någon dokumentation om vätskeintag för BB. Häktets sjukvård är av uppfattningen att sjukvården enligt de interna rutinerna vid häktet inte ska ge någon skriftlig anvisning till personal om åtgärder som ska vidtas. Sjukvården dokumenterar i journalen vad som sker samt för in uppgifter från mat- och vätskelista.

text: Rättslig reglering m.m.

text: Inledning Kriminalvården har redogjort för en del relevant rättslig reglering. Jag vill för egen del även peka på följande bestämmelser och uttalanden m.m.

text: Utlänningslagen

text: Den grundläggande förutsättningen för hur reglerna om förvar och placering ska tolkas framgår av

text: 1 kap. 8 § utlänningslagen (2005:716)

text: , UtlL, som säger att lagen ska tillämpas så att en utlännings frihet inte begränsas mer än vad som är nödvändigt i varje enskilt fall.

text: En utlänning som hålls i förvar ska enligt

text: 11 kap. 1 § första stycket

text: UtlL behandlas humant och hans eller hennes värdighet ska respekteras. Utlänningen ska informeras om de rättigheter och skyldigheter han eller hon har som förvarstagen samt om de regler som gäller i förvarslokalerna. Informationen kan t.ex. gälla rätten att ta kontakt med personer utanför förvaret, anstalten, häktet eller arresten (se

text: prop. 2011/12:60 s. 94

text: ). Enligt andra stycket i bestämmelsen ska verksamhet som rör förvar utformas på ett sätt som innebär minsta möjliga intrång i utlänningens integritet och rättigheter.

text: Som Kriminalvården har redogjort för ska enligt

text: 11 kap. 2 §

text: UtlL en förvarstagen utlänning, som med stöd av

text: 10 kap. 20 §

text: UtlL placerats i häkte, bl.a. ges möjlighet att ha kontakt med personer utanför inrättningen. Av förarbetena framgår att en sådan förvarstagen alltså har samma rätt att ta kontakt med personer utanför inrättningen som en förvarstagen som vistas i ett förvar. Rätten att ta kontakt med personer utanför inrättningen omfattar även kontakter med frivilligorganisationer, samfund och myndigheter. (Se

text: a. prop. s. 94

text: .) Som framgår av

text: 11 kap. 4 §

text: UtlL ska vidare en utlänning som hålls i förvar ges möjlighet att ta emot besök och på annat sätt ha kontakt med personer utanför lokalen utom om besöket eller kontakten i ett särskilt fall skulle försvåra den verksamhet som rör förvaret.

text: Häktesförordningen

text: och häktesföreskrifterna m.m. Varje intagen ska i anslutning till att han eller hon tas in i en förvaringslokal informeras om verkställighetens innebörd på ett språk som han eller hon förstår. Detta framgår av

text: 2 § häkteförordningen (2010:2011)

text: Enligt 1 kap. 10 § Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd om häkte (

text: KVFS 2011:2

text: ), FARK Häkte, ska en intagen, i anslutning till att han eller hon tas in i häkte, informeras om bl.a. rättigheter och skyldigheter samt lokala rutiner. Av allmänna råd till bestämmelsen framgår att information bör lämnas på ett språk som den intagne förstår, företrädesvis skriftligen. Information kan också lämnas genom skyltning eller i digitalt format.

text: JO har flera gånger tidigare uttalat att avsaknaden av skriftlig information medför att det finns stor risk för att de intagna inte får den information de har rätt till (se bl.a. protokoll från inspektion av häktet Sollentuna, dnr 419-2017). I protokollet uttalade JO att informationen bör vara skriftlig och att de intagna bör få behålla den under hela vistelsen i häktet. Det bör även dokumenteras när informationen lämnades och vem som utförde uppgiften.

text: När det gäller anstaltsvistelse har JO uttalat att anstalten bör anteckna att den intagne har tillfrågats om han eller hon vill underrätta en närstående och om ett sådant samtal har genomförts (se

text: JO 2016/17 s. 191

text: ). I beslutet uttalade JO också att anstalten bör dokumentera sitt ställningstagande i de fall en intagen vill underrätta en närstående men anstalten bedömer att det finns särskilda skäl som talar mot det.

text: Socialstyrelsens föreskrifter Av Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete (

text: SOSFS 2011:9

text: ) framgår i 3 kap. 1 § att vårdgivaren ska ansvara för att det finns ett ledningssystem för verksamheten. Ledningssystemet ska användas för att systematiskt och fortlöpande utveckla och säkra verksamhetens kvalitet. Vårdgivaren ska enligt 4 kap. 2 och 4 §§ identifiera, beskriva och fastställa de processer i verksamheten som behövs för att säkra verksamhetens kvalitet. För varje aktivitet ska vårdgivaren vidare utarbeta och fastställa de rutiner som behövs för att säkra verksamhetens kvalitet. Rutinerna ska dels beskriva ett bestämt tillvägagångssätt för hur en aktivitet ska utföras, dels ange hur ansvaret för utförandet är fördelat i verksamheten. Vårdgivaren ska enligt 6 kap. 1 § säkerställa att verksamhetens personal arbetar i enlighet med processerna och rutinerna som ingår i ledningssystemet.

text: Kriminalvårdens interna styrdokument

text: Arbetsordning för Kriminalvården

text: Jag kommer nedan att redovisa vissa avsnitt i den arbetsordning som gällde för Kriminalvården vid tiden för BB:s matvägran.

text: Av avsnitt 2.3.1 framgår bl.a. följande.

text: Om det finns motstridiga dokument som har beslutats på olika nivåer har dokument som beslutats av generaldirektören eller annan överordnad chef företräde. Det är inte tillåtet att reglera sådant som redan är reglerat i ett styrande dokument på högre nivå eller att reglera i strid med sådana dokument. Regioncheferna och kriminalvårdscheferna ansvarar för att kontrollera att berörda dokument är förenliga med styrande dokument på högre nivå.

text: Generaldirektören är vårdgivare för den hälso- och sjukvård som Kriminalvården bedriver. Detta regleras i avsnitt 4.1.

text: Där det bedrivs hälso- och sjukvårdsverksamhet ska det, enligt 4 kap. 2 § hälsooch

text: sjukvårdslagen (2017:30)

text: , finnas någon som svarar för verksamheten (verksamhetschef). I Kriminalvården är regionchefen verksamhetschef och på så sätt ansvarig för den hälso- och sjukvårdsverksamhet som Kriminalvården bedriver inom regionen (avsnitt 8).

text: Enligt avsnitt 9.3 har kriminalvårdschefer inom sitt ansvarsområde ansvar för bl.a. att säkerställa att de rutiner som krävs för att utföra det klientnära arbetet är i enlighet med nationell och regional inriktning.

text: Handbok och ledningssystem för Hälso- och sjukvården inom Kriminalvården I avsnitt 2 i Handbok och ledningssystem för Hälso- och sjukvården inom Kriminalvården (

text: ) anges bl.a. följande. Till stöd för generaldirektören i rollen som vårdgivare finns även en medicinsk rådgivare som på uppdrag av generaldirektören fullgör de uppgifter som tillkommer vårdgivaren enligt

text: 3 kap.

text: patientsäkerhetslagen (2010:659)

text: . Kriminalvårdschefen är – i egenskap av arbetsgivare för hälso- och sjukvårdspersonalen – ansvarig för att organisera sjukvården på enheten och också ytterst ansvarig för säkerheten på enheten. En kriminalvårdsinspektör kan vara ansvarig för den direkta arbetsledningen av hälso- och sjukvårdspersonal.

text: Verksamhetschefen är enligt avsnitt 6 i handboken skyldig att dels inom ramen för vårdgivarens ledningssystem säkerställa att fastställda rutiner är kända och följs, dels anpassa rutiner och ansvar för samarbete och samverkan mellan olika personalkategorier samt med andra vårdgivare. I samma avsnitt anges också att hälso- och sjukvårdspersonal ska fullgöra sina medicinska arbetsuppgifter, för vilken han eller hon bär ansvaret. Detta finns reglerat i

text: 6 kap.

text: patientsäkerhetslagen

text: Bedömning

text: Inledande överväganden Jag vill inledningsvis nämna att JO tidigare har uppmärksammat frågan om förhållandena för förvarstagna som är säkerhetsplacerade hos Kriminalvården (se t.ex.

text: JO 2014/15 s. 216

text: ). Dessutom inspekterade JO:s Opcat-enhet under 2017 sju av Kriminalvårdens häkten i syfte att belysa situationen för sådana förvarstagna. Dessa var då placerade i fem av de häkten som inspekterades, bl.a. häktet Sollentuna (se dnr 416-2017, 417-2017, 418-2017, 419-2017 och 581-2017). Efter inspektionerna uttalade chefsJO Elisabeth Rynning att det krävs att åtgärder vidtas för att förändra situationen för förvarstagna som placerats hos Kriminalvården och beslutade därför att följa upp frågan i ett särskilt initiativärende (se dnr 277-2018). JO kommer inom ramen för det ärendet att återkomma i vissa frågor om förhållandena för förvarstagna med en sådan placering.

text: Det bör också nämnas att JO inom ramen för ett annat initiativärende utreder omständigheterna kring ett dödsfall som inträffade i anstalten Saltvik och där den intagne under en längre tid bl.a. hade matvägrat (se dnr 6300-2018). JO får därför anledning att återkomma även i vissa frågor som rör intagna som matvägrar.

text: När det gäller förhållandena för BB har flera frågor aktualiserats. AA har anfört att BB utsatts för misshandel av kriminalvårdspersonal. Av utredningen i

text: ärendet framgår att dessa klagomål har utretts av polisen och att åklagare har lagt ned förundersökningarna. JO:s uppgift är att granska att myndigheter följer lagar och andra författningar. Denna verksamhet är emellertid inte avsedd att ersätta den tillsyn och rättstillämpning som ankommer på andra. Främst mot den bakgrunden har jag funnit skäl att begränsa mina uttalanden till frågor som rör information om rättigheter, ankomstsamtal och matvägran samt dokumentation. Det som AA har anfört i övrigt ger inte tillräcklig anledning till någon ytterligare kommentar från min sida.

text: Information om rättigheter Som förvarstagen hade BB en långtgående rätt till information. Av utredningen framgår emellertid att förvarstagna vid tidpunkten för när han blev placerad i häktet Sollentuna inte fick någon särskild skriftlig information om vare sig sina rättigheter eller rutinerna i häktet. Jag är kritisk till att häktet saknade ett informationsblad och kan konstatera att det har medfört en stor risk för att de förvarstagna inte fick del av sådan information som de hade rätt till. Det är positivt att Kriminalvården numera har tagit fram ett särskilt utformat informationsblad för förvarstagna som används inom samtliga Kriminalvårdens verksamheter där förvarstagna vistas. Jag utgår från att denna information finns på olika språk, så att den enskilde kan tillgodogöra sig den. I sammanhanget vill jag understryka att de intagna bör få behålla den skriftliga informationen under hela vistelsen i häktet samt att det även bör dokumenteras när informationen lämnades och vem som utförde uppgiften.

text: Ankomstsamtal I enlighet med vad som redogjorts för tidigare ska en förvarstagen ges möjlighet att ha kontakter med personer utanför lokalen och har som utgångspunkt också rätt till s.k. ankomstsamtal i anslutning till att han eller hon tas in i förvaringslokalen. AA har dock anfört att det var först efter att BB hade vistats 40 dagar i häktet som han tilläts kontakta henne. Utredningen visar att det saknas dokumentation om huruvida BB tillfrågades om han ville genomföra ett ankomstsamtal för att underrätta närstående om var han befann sig. Det finns inte heller något dokumenterat om att BB ringde ett sådant samtal eller att häktet bedömde att det fanns särskilda skäl som talade mot det. Även om utredningen kan tyckas tala för AA:s påstående har jag inte tillräckligt belägg för att slå fast att BB inte hade kontakt med någon närstående innan han ringde till AA efter drygt en månad. Enligt min mening skulle ytterligare utredningsåtgärder inte leda till något annat resultat. Jag saknar därför möjlighet att göra några uttalanden om det som AA har fört fram i sin anmälan om detta.

text: När det gäller den bristande dokumentationen har jag dock följande synpunkter. Ett häkte bör självfallet dokumentera att en intagen, som berövats friheten på annan grund än misstanke om brott, har tillfrågats om han eller hon vill underrätta en närstående och om ett sådant samtal har genomförts. Om häktet har bedömt att särskilda skäl talar mot ett ankomstsamtal ska enligt min mening

text: även det ställningstagandet dokumenteras. Jag är kritisk till att det helt saknas dokumentation om hur frågan om ankomstsamtal har hanterats i BB:s fall.

text: Matvägran

text: Skriftlig anvisning

text: Enligt Kriminalvårdens centrala rutiner vid matvägran ska verksamhetsställets sjuksköterska (eller läkare) ge en skriftlig anvisning till personal om åtgärder som ska vidtas så länge förhållandet varar. Av utredningen framgår att någon sådan anvisning aldrig upprättades beträffande BB. De centrala rutinerna har alltså inte följts, vilket givetvis inte är acceptabelt. Häktet förtjänar kritik för detta.

text: Vidare är det klarlagt att häktets lokala rutiner vid matvägran som gällde vid den aktuella tidpunkten saknade uppgift om att en skriftlig anvisning enligt ovan skulle ges och att dessa således avvek från de centrala rutinerna. Det har framkommit att det är fallet även med de nu gällande lokala rutinerna för häktet Sollentuna. De anvisningar för mat- och vätskevägran som gäller sedan den 19 november 2018 har visserligen utvecklats något jämfört med de som gällde vid tiden för BB:s placering i häktet, men de saknar fortfarande en sådan instruktion (Kriminalvårdens anvisning för mat- och vätskevägran [2018:01], verksamhetsområde Sollentuna). Ledningen för häktet har ett ansvar för att kontrollera att berörda dokument är förenliga med styrande dokument på högre nivå. Jag är mycket kritisk till att den skyldigheten inte har fullgjorts.

text: Vätskelista

text: Enligt Kriminalvårdens centrala rutiner vid matvägran ska vätskeintag dokumenteras och rapporteras till sjukvårdspersonal. Av häktets lokala rutin, som i detta avseende är förenlig med de centrala rutinerna, framgår att en lista över den intagnes mat- och dryckesintag ska upprättas. Att en sådan lista upprättas och kontrolleras framstår som en väsentlig del i syfte att tillhandahålla sjukvården ett fullgott underlag för att kunna göra en bedömning av den intagnes hälsotillstånd vid matvägran. Utredningen visar dock att någon vätskelista aldrig upprättades för BB. Hans vätskeintag har inte heller dokumenterats någon annanstans. Detta är enligt min mening anmärkningsvärt. Häktet förtjänar kritik för att ha avvikit från de rutiner som finns.

text: Tillsyn

text: Genom utredningen är det klarlagt att BB matvägrade vid samtliga måltider mellan den 23 juli och den 7 augusti 2018. Under den perioden finns det endast två journalanteckningar som gäller frågan om tillsyn. Enligt en daganteckning i Kriminalvårdens klientadministrativa system (KVR) den 25 juli tittade sjukvården till BB och konstaterade att han var i bra form. Av en anteckning i Kriminalvårdens patientjournal (PMO) framgår att en läkare träffade BB den 7 augusti med anledning av hans situation. Det var alltså drygt två veckor efter att han inledde sin matvägran. Någon annan dokumentation om vilken tillsyn BB hade under den aktuella perioden finns inte.

text: Kriminalvården har, på grund av brister i dokumentationen om de kontakter BB hade med sjukvården under den tid han matvägrade, inte kunnat redogöra för exakt vad som hänt. Enligt Kriminalvården är det dock klarlagt att BB har befunnit sig på en observationsavdelning där sjuksköterska närvarar dagligen på morgonmöte med kriminalvårdens personal, att han haft tillsyn av kriminalvårdare dagligen, att sjukvården haft kontakt med honom för bedömning av hans hälsotillstånd och att han träffat läkare i samband med att matvägran upphört.

text: Mot bakgrund av den mycket bristfälliga dokumentationen kan jag inte omedelbart lägga uppgifterna till grund för mina ställningstaganden. Jag saknar möjlighet att dra några slutsatser om eventuella brister i den tillsyn BB skulle ha haft av bl.a. sjukvårdspersonal. Det framstår inte heller som meningsfullt att utreda saken vidare. Jag får därför konstatera att det inte finns underlag för kritik eller någon annan åtgärd från min sida i fråga om tillsyn. Mina närmare synpunkter när det gäller dokumentationen framgår av nästa avsnitt.

text: Dokumentation

text: Den dokumentation som finns om BB:s vistelse i häktet under den tid han matvägrade är alltså synnerligen sparsam. Detta trots att det finns uppgifter om såväl viktiga händelser som andra omständigheter av väsentlig betydelse för hans hälsa och vistelse och som enligt min mening borde ha dokumenterats. Jag anser t.ex. att kriminalvårds- och sjukvårdspersonalens tillsyn över BB skulle ha framgått av dokumentationen.

text: JO har vid upprepade tillfällen framhållit vikten av att Kriminalvården dokumenterar sina beslut, åtgärder och ställningstaganden på ett korrekt sätt. Detta är av stor betydelse för den enskilde som är föremål för myndighetens åtgärder, inte minst för att säkerställa att han eller hon får tillgång till de insatser eller det stöd som är motiverat men också för att en korrekt dokumentation främjar rättssäkerheten i de ställningstaganden som rör den enskilde. Vidare är dokumentationen viktig för Kriminalvården och dess personal, t.ex. för att trygga att den personal som ska ha tillgång till nödvändig information beträffande en intagen också får det. Dokumentationen är vidare en förutsättning för insyn och såväl intern som extern kontroll samt uppföljning av verksamheten. En korrekt dokumentation är således ett viktigt verktyg vid en systematisk och fortlöpande utveckling av verksamheten och dess kvalitet. Slutligen är dokumentationen vid en tillsyn i efterhand som min egen central för att kunna utreda vad som hänt och bedöma myndighetens agerande. Jag kan konstatera att avsaknaden av en korrekt och tillräckligt utförlig dokumentation om BB avsevärt har försvårat min granskning av det här ärendet. Häktet förtjänar kritik för de uppenbara bristerna i dokumentationen i nu aktuella avseenden.

text: Avslutande synpunkter

text: Utredningen visar sammanfattningsvis att det har funnits betydande brister när det gäller dokumentationen om BB:s vistelse i häktet bl.a. under den period han matvägrade. Vidare är det utrett att varken lokala eller centrala rutiner vid matvägran har följts i väsentliga delar, såsom att någon vätskelista inte upprättades. Häktet har dessutom lokala rutiner som inte är förenliga med styrande dokument på högre nivå. Enligt min uppfattning tyder detta på att det har förelegat en brist på styrning. Att ledning och styrning fungerar tillfredställande är en grundläggande förutsättning för att verksamheten inom Kriminalvården ska kunna bedrivas på ett rättssäkert och ändamålsenligt sätt samt för att personal ska veta hur de ska fullgöra sitt arbete. Det är allvarligt att häktets ledning inte verkar ha fullgjort sitt ansvar i det här avseendet. Jag anser att de sammantagna bristerna som framkommit i BB:s fall gör att häktet förtjänar allvarlig kritik.

text: Jag förutsätter att häktet kompletterar de aktuella lokala rutinerna så att de stämmer överens med styrande dokument på högre nivå. Därutöver vill jag framhålla att det är av största vikt att Kriminalvårdens medarbetare känner till de interna styrande dokument som gäller för deras arbetsuppgifter och att berörda medarbetare får nödvändig utbildning om dokumentation som avser myndighetens klientärenden.

text: Ärendet avslutas.


publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Polismyndigheten i Stockholms län, som brustit i tillsyn av en diabetiker som omhändertagits på grund av berusning

org: jo

sammanfattning: En till synes berusad kvinna omhändertogs av polis. Det framgick att hon led av insulinbehandlad diabetes. Trots detta företogs ingen närmare kontroll av hennes tillstånd. Polismyndigheten i Stockholms län kritiseras för detta och för att personalen inte haft den utbildning som krävs. I beslutet noteras att flera fall av likartat slag inträffat i skilda delar av landet, varav ett med dödlig utgång. Polismyndighetens ledning erinras om att den har ett rättsligt ansvar för eventuella framtida incidenter, såvida ledningen inte vidtagit tillräckliga åtgärder till säkerställande av att dess personal har erforderlig kompetens och att adekvata rutiner tillämpas.

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan till JO framförde AA klagomål mot Polismyndigheten i Stockholms län och uppgav bl.a. följande. Hon hade varit ute och druckit öl med några vänner, men börjat må dåligt och bestämt sig för att åka hem. Hon har inget minne av hur hon tog sig till tunnelbanan. Där blev hon omhändertagen på grund av berusning. Hon är dock övertygad om att hon inte var ”kraftigt berusad” vid tillfället utan led av blodsockerfall i samband med alkoholintaget. Polisen reagerade inte på att hennes tillstånd kunde bero på diabetes, trots att de vid avvisiteringen hittat blodsockermätare och insulinsprutor. Hon fick som diabetiker inte den vård och omsorg som behövdes under omhändertagandet.

type: stycke

text: Utredning

text: Av de handlingar som hämtats in framgår bl.a. följande.

text: AA omhändertogs kl. 03.39 den aktuella dagen av ordningsvakter på Slussens tunnelbanestation enligt lagen (

text: ) om omhändertagande av berusade personer m.m. (LOB). I polisens protokoll från ingripandet finns antecknat att AA ”hittats utslagen på en bänk på perrongen”, att hon var ”berusad och desorienterad” och att hon luktade alkohol från andedräkten. Där noteras även under rubriken Sjukdomar/skador: Diabetes. I protokollet från avvisiteringen på polisstationen finns antecknat att AA bl.a. hade en blodsockermätare och två insulinsprutor med sig. Av tillsynsbladet, som fördes under tiden AA var omhändertagen, framgår att arrestpersonalen sett till henne med ca 15 minuters mellanrum mellan kl. 04.35 och

text: kl. 10.01, då hon frigavs. I flertalet av anteckningarna anges att AA ”ligger”. Det anges även att hennes blodsocker kontrollerades kl. 09.03 och då var utan anmärkning.

text: Polismyndigheten i Stockholms län (bitr. länspolismästaren BB) yttrade sig. Det uppgavs att arrestpersonalen är uppmärksam på tecken som kan tyda på sjukdom och att intagna med en sjukdomsbild kontrolleras särskilt noggrant. Upplysningar hade inhämtats från polisinspektören CC, som var det arrestbefäl som bl.a. prövade omhändertagandet. CC upplyste om att hon troligtvis noterat att AA led av diabetes men inte gjort någon annan bedömning än att tillståndet var orsakat av alkoholintag. CC upplyste även att hon inte erhållit någon utbildning om s.k. förväxlingssjukdomar sedan utbildningen på Polishögskolan och att den enda sjukvårdsutbildning som repeterats har varit hjärt- och lungräddning.

text: Polismyndigheten anförde även:

text: Polismyndigheten anser, i likhet med City polismästardistrikt, att ingripandet enligt LOB inte kan ifrågasättas, då AA enligt ingripande polisman var berusad och kunde föra samtal med polismännen. Det kan även konstateras att AA uppger i sin anmälan till JO att hon druckit öl under kvällen. Om AA:s tillstånd även påverkats av hennes diabetes går inte att klarlägga. [---] Polismyndigheten gör mot bakgrund av vad som framkommit bedömningen att AA vid beslutet om insättning i arresten var berusad och samtidigt led av diabetes. Att intagna är berusade och lider av olika sjukdomar, bl.a. diabetes, är inte ovanligt. Enbart den omständigheten att det framkommer att den omhändertagna personen lider av sjukdom utgör inte tillräckligt skäl för omedelbar läkarvård. Det är den omhändertagnes tillstånd som ska ge anledning till läkarvård (

text: 3 §

text: LOB). Enligt 3 kap. 2 § FAP 023-1 ska läkarundersökning ske om tillståndet kan misstänkas vara förorsakat av sjukdomen eller berusningen eller omtöckningen närmar sig eller medför medvetslöshet, påverkar andningen eller medför motorisk oro, rastlöshet eller svettning eller är förenad med anmärkningsvärda eller svårförståeliga psykiska symtom. I förevarande fall har inget framkommit som ger vid handen att tillståndet kunde misstänkas vara föranlett av sjukdomen eller att medvetslöshet eller något annat allvarligt symtom förelåg. Det kan konstateras att tillsyn genomfördes med täta intervall, var femtonde minut. Mot bakgrund av vad arrestbefälen har uppgett finner polismyndigheten inga skäl att betvivla att läkarvård skulle ha ordnats för det fall AA:s tillstånd hade föranlett det, i enlighet med 3 och 6 §§ LOB. Det kan även konstateras att AA efter några timmars sömn nyktrade till och då kunde friges, vilket skedde efter kontroll av blodsockerhalten som då var utan anmärkning. Sammanfattningsvis anser polismyndigheten att ingripandet enligt LOB, intaget och förvaret i arresten, såvitt framgår av utredningen i ärendet, skedde i enlighet med gällande regler. Polismyndigheten avser, mot bakgrund av att det framkommit att det finns behov av utbildning om s.k. förväxlingssjukdomar för arrestbefäl och arrestantvakter, att genomföra en utbildningsinsats inom detta område, i syfte att förebygga att förväxlingssituationer uppstår i framtiden.

text: Rättslig reglering m.m.

text: Enligt 1 och 10 §§ LOB får den som anträffas så berusad av alkoholdrycker eller annat berusningsmedel att vederbörande inte kan ta hand om sig själv eller annars utgör en fara för sig själv eller för någon annan, omhändertas av en polisman eller

text: ordningsvakt. Om det behövs med hänsyn till den omhändertagnes tillstånd, ska han eller hon så snart det kan ske undersökas av läkare (

text: 3 §

text: LOB). Av

text: 4 §

text: LOB framgår att en omhändertagen person som inte bereds vård på sjukhus eller något annan vårdinrättning och inte heller tas om hand på något annat sätt eller annars kan friges får hållas kvar. Den omhändertagne får då tas i förvar om det är nödvändigt med hänsyn till ordning eller säkerhet. I

text: 6 §

text: LOB stadgas att den omhändertagne fortlöpande ska ses till. Skulle den omhändertagnes tillstånd ge anledning till det ska han eller hon föras till sjukhus eller läkare tillkallas.

text: Enligt 3 kap. 1 § Rikspolisstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om omhändertagande av berusade personer (FAP 023-1,

text: RPSFS 2000:57

text: ) ska polisen när en berusad person omhändertas av en polis, bedöma om den omhändertagne, på grund av en skada eller av någon annan orsak, behöver omedelbar läkarvård. Av de allmänna råden till den föreskriften framgår att polisen bör, för bedömningen, uppmärksamma personens kroppsställning och om det finns flaskor, tabletter, injektionssprutor eller dylikt där denne befinner sig.

text: Av 3 kap. 2 § i nämnda föreskrifter framgår att läkarundersökning ska ske om

text: 1. tillståndet kan misstänkas vara förorsakat av sjukdom,

text: 2. den omhändertagne har en inte obetydlig kroppsskada eller kan befaras ha fått inre skador eller skallskador, eller

text: 3. berusningen eller omtöckningen närmar sig eller medför medvetslöshet, påverkar andningen eller medför motorisk oro, rastlöshet eller svettning eller är förenad med anmärkningsvärda eller svårförståeliga psykiska symtom.

text: Enligt 5 kap. 1 § i föreskrifterna ska tillsynen vara noggrann. Den som är kraftigt berusad ska ses till med högst 15 minuters mellanrum. Om det inte bedöms vara obehövligt, ska den som utövar tillsynen gå in i arresten och kontrollera den omhändertagnes tillstånd.

text: Frågor om frihetsberövades behov av medicinsk tillsyn har varit aktuella i tidigare JO-beslut. Från äldre praxis kan nämnas JO 1979/80 s. 134, som gällde en diabetiker som omhändertagits enligt LOB, där JO bl.a. uttalade: Jag kan förstå att det förekommer fall där personer som omhändertagits av polis uppger behov av medicinering utan att uppgifterna har någon reell bakgrund. I detta fall visste man emellertid att DD led av diabetes och det kan knappast ha undgått polismännen att det vid denna sjukdom kan vara angeläget att regelbunden medicinering sker. Mot den bakgrunden förvånar det mig att vakthavande befäl såsom närmast ansvariga ansett sig själva kunna bedöma om DD:s anspråk beträffande insulinet varit befogade. I JO 1981/82 s. 88 hade en mediciniskt sakkunnig konsulterats, som uttalat att en diabetiker som omhändertagits efter alkoholförtäring bör kontrolleras av läkare eftersom alkoholen kan leda till blodsockerförändringar som kan kräva snabb läkarbehandling. JO uttalade för sin del att den polisman som vägrar efterkomma en omhändertagens önskemål om vård eller hjälp tar på sig ett tungt ansvar så snart

text: det rör sig om skador eller sjukdomar som inte med någon godtagbar tillförlitlighet kan bedömas av en lekman. Till tillstånd som inte kan bedömas av lekmän hörde enligt JO tveklöst en diabetikers behov av insulin. Från senare tid kan två beslut nämnas (dnr 4714-2007 och 2112-2010). JO har där bl.a. framhållit att polisen, vid bedömningar av om medicinska åtgärder behövs, måste iaktta en viss säkerhetsmarginal och vid minsta osäkerhet konsultera sjukvårdspersonal.

text: I en av regeringen initierad särskild utredning för drygt tio år sedan behandlades bl.a. frågor om förvaring av personer som omhändertas med stöd av LOB (se

text: Ds 2001:31

text: ). Utredaren konstaterade att det blivit allt svårare för polisen att bedöma omhändertagnas hälsotillstånd till följd av ökad alkoholkonsumtion och s.k. blandmissbruk. Han noterade vidare att det finns sjukdomstillstånd, t.ex. diabetes och epilepsi, som kan yttra sig på sådant sätt att personen uppträder till synes berusad trots att vederbörande i själva verket kan vara helt nykter (promemorian s. 59). Enligt utredaren var det bl.a. beroende på svårigheten att bedöma de omhändertagnas hälsotillstånd inte en bra ordning att de som omhändertas enligt LOB förvaras av polisen. – Den statliga Missbruksutredningen har numera föreslagit att huvudansvaret för förvaring vid polisens omhändertagande enligt LOB ska ligga inom hälso- och sjukvården (se

text: SOU 2011:35

text: ). Förvaring hos polisen ska bara förekomma när den omhändertagne är våldsam eller aggressiv. Polisens uppdrag ska i övrigt begränsas till initialt omhändertagande, skyddsvisitation och transport till en enhet för tillnyktring. Skälen för förslaget sammanfaller med dem som anfördes i den tidigare utredningen. Missbruksutredningen framhöll att i genomsnitt sex personer per år avlider i samband med omhändertagande enligt LOB.

text: Bedömning

text: AA omhändertogs av ordningsvakter på Slussens tunnelbanestation i Stockholm vid fyratiden på natten. Hon låg då ”utslagen” på en perrongbänk. Hon har enligt vad hon själv uppgett i de handlingar som finns i ärendet bara fragmentariska minnesbilder av händelseförloppet, bl.a. har hon ett svagt minne av att hon blivit buren av väktare och införd till en polisstation. Oavsett vad AA:s tillstånd berodde på saknas det helt grund för att ifrågasätta omhändertagandet, som under de rådande omständigheterna får anses ha skett för hennes eget bästa.

text: I det protokoll över omhändertagandet som upprättats av en av de ingripande polismännen har noterats såväl att AA luktade alkohol som att hon led av diabetes. Av handlingarna framgår vidare att man vid avvisiteringen påträffade en blodsockermätare och insulinsprutor. Man hade således inom polismyndigheten från början klart för sig att AA led av insulinbehandlad diabetes. Den fråga som återstår att bedöma är om hon därvid fick erforderlig tillsyn och omsorg. Den bedömningen ska göras med utgångspunkt i det ansvar det allmänna har för en person som tvångsomhändertagits.

text: Polismyndigheten har uppgett att personalen i allmänhet är uppmärksam på tecken som kan tyda på sjukdom och att intagna med sjukdomsbild alltid kontrolleras

text: särskilt noggrant. I AA:s fall har det emellertid inte visats att hon fick någon sådan uppmärksamhet eller särskilt noggrann kontroll. Av dokumentationen att döma har tillsynen under de inledande timmarna endast bestått i konstaterandet att hon låg ned. Det förekom såvitt framkommit inte att arrestvakten – i enlighet med gällande föreskrifter, se ovan – gick in i cellen för att kontrollera hennes tillstånd. Polismyndigheten har vidare medgett att arrestbefäl och arrestvakter inte har tillräcklig utbildning på området. En adekvat kontroll av AA:s tillstånd var med andra ord inte möjlig att göra med den personal som fanns till hands.

text: Felbedömningar av en omhändertagen persons hälsotillstånd kan få mycket allvarliga konsekvenser. Det illustreras av det dödsfall som inträffade i arresten i Luleå, sedan polisen underlåtit att kontrollera en diabetessjuk. Händelsen har lett till åtal och fällande dom för tjänstefel mot en polisman (se Luleå tingsrätts dom den 14 mars 2012, B 3389-10; domen har inte vunnit laga kraft).

text: I detta fall har inga allvarliga skador uppkommit. Jag noterar även, i likhet med polismyndigheten, att AA:s värden vid den kontroll som gjordes på morgonen var normala. Polismyndigheten måste likväl kritiseras för att AA inte sågs till på det sätt som borde vara rutin beträffande en diabetiker och för att personalen inte haft den utbildning som förutsätts för att de ska kunna utföra den tillsynsuppgift de är ålagda i de ovan beskrivna författningarna. I det sistnämnda hänseendet vill jag erinra om JO:s beslut den 7 december 2010 (dnr 3340-2010) i ett likartat ärende, där Polismyndigheten i Skåne kritiserades och där vikten av utbildning om s.k. förväxlingssjukdomar särskilt framhölls. Det finns också skäl att erinra polismyndighetens ledning om att även den har ett rättsligt ansvar för eventuella framtida incidenter, såvida ledningen inte vidtagit tillräckliga åtgärder till säkerställande av att dess personal har erforderlig kompetens och att adekvata rutiner tillämpas.

text: Det nu inträffade, det föregående JO-ärendet och händelsen i Luleå tyder på att det rör sig om en systematisk brist i hur den medicinska tillsynen över frihetsberövade sköts. Iakttagelser av samma slag har som framgått gjorts i flera utredningar. Den senaste utredningens förslag bereds för närvarande inom Regeringskansliet. En kopia av detta beslut sänds därför dit, till understrykande av det angelägna i att de missförhållanden som föreligger undanröjs, och till berörda riksdagsutskott, för kännedom.

type: avgorande


avgjordAv: Justitieombudsmannen Thomas Norling

nyckelord:
Personlig assistans
Verkställighet

title: Hässelby-Vällingby stadsdelsnämnd i Stockholms kommun får allvarlig kritik för bristande hantering av två domar i mål enligt LSS

sammanfattning: En person överklagade två olika beslut från en kommunal nämnd om personlig assistans enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS. I båda fallen återförvisades målen till nämnden för vidare handläggning. I det ena ärendet förhöll sig nämnden passiv i nästan ett år. I det andra ärendet dröjde det nästan fem månader innan nämnden hanterade domstolens dom. I det här beslutet uttalar JO att handläggningen av ärendena har präglats av påtagliga och allvarliga brister, och att nämnden förtjänar allvarlig kritik för den bristande hanteringen av de två domarna. I beslutet gör JO också en sammanfattning av sin tillsyn över LSS samt vissa uttalanden om vilka observationer han gjort.

text: Inledning

text: I lagen (

text: ) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS, finns bestämmelser om särskilt stöd och särskild service till vissa personer med funktionsnedsättning. Den som omfattas av lagen har rätt till vissa insatser om han eller hon behöver sådan hjälp i sin livsföring och behovet inte tillgodoses på annat sätt. Målet med LSS är att den enskilde ska få möjlighet att leva som andra. (Se

text: och

text: 7 §§

text: LSS och vidare i

text: prop. 1992/93:159 s. 50

text: LSS är en rättighetslag. Avsikten med lagen är att garantera de personer som omfattas av den stöd som kan undanröja svårigheter i den dagliga livsföringen. Med andra ord är särskilt stöd och service en rättighet för dem. Att LSS är en rättighetslag innebär alltså att den enskilde kan kräva de rättigheter som anges i lagen. Ett uttalat syfte med lagen är i det avseendet att åstadkomma jämlika levnadsvillkor oavsett var den enskilde bor. Därför innehåller LSS ett antal i lagen särskilt angivna insatser. Insatserna ska vara så utformade att de stärker den enskildes möjlighet att leva ett självständigt och oberoende liv. Möjligheten att överklaga ett beslut om särskilda insatser spelar därför en stor roll för den enskilde. (Jfr

text: prop. 1992/93:159 s. 45

text: ff., 64 och 103.)

text: Verksamhet enligt LSS ska vara grundad på respekt för den enskildes självbestämmanderätt och integritet. Den enskilde ska i största möjliga

text: utsträckning ges inflytande och medbestämmande över de insatser som ges. Den enskilde ska genom insatserna tillförsäkras goda levnadsvillkor och insatserna ska anpassas efter mottagarens individuella behov (6 och 7 §§ LSS). I praktiken betyder det att den enskilde ska ha ett direkt inflytande både i planeringen av insatsen och genomförandet av den. Om stödet ges till barn ska det utformas tillsammans med barnets vårdnadshavare. (Se

text: prop. 1992/93:159 s. 50

text: och s. 171.)

text: Insatserna ska vidare vara varaktiga och samordnade (7 §). I lagens förarbeten framhålls särskilt principen om kontinuitet, som innebär att den enskilde eller hans eller hennes familj ska kunna känna säkerhet i att stödet inte plötsligt upphör eller förändras (se

text: prop. 1992/93:159 s. 45

text: Den enskilde som önskar en insats enligt LSS ska göra en ansökan hos kommunen. Den kommunala nämnd som ansvarar för frågor enligt LSS gör därefter en utredning, och när den är klar fattar nämnden ett beslut gällande insatsen. I min tillsyn tar jag varje år emot klagomål om hur nämnderna hanterar frågor som rör LSS.

text: Under åren 2017–2018 undersökte jag t.ex. några kommuners handläggning av LSS-ärenden om personlig assistans med inriktning på handläggningstider och gjorde då vissa uttalanden om vad som är ett rimligt riktvärde för att handlägga ett ärende om personlig assistans (se JO 2019/20 s. 588, dnr

text: ). Jag uppfattar visserligen att många nämnder i dag handlägger ärenden inom dessa riktvärden, men jag tar fortfarande emot anmälningar där handläggningstiden varit alldeles för lång (se t.ex. mina beslut den 29 januari 2024, dnr 8537-2022, och den 15 oktober 2024, dnr 5149-2023).

text: Jag har också vid upprepade tillfällen kritiserat nämnder för att de inte har hanterat domstolarnas avgöranden i frågor om LSS på ett korrekt sätt (se t.ex. mina beslut den 26 maj 2020, dnr 3898-2019, och den 25 september 2020, dnr 2898-2019). En annan fråga som jag har uppmärksammat är förutsättningarna för omprövning och ändring av gynnande beslut enligt LSS, och skyldigheten att motivera varför ett beslut tidsbegränsas (se JO 2018/19 s. 577, dnr 589- 2016, JO 2018/19 s. 582, dnr

text: , och mitt beslut den 21 december 2021, dnr 1977-2020). Vidare har jag uttalat mig om innehållet i genomförandeplaner, och jag har t.ex. kritiserat en nämnd för att ha kränkt en enskilds yttrandefrihet genom vissa skrivningar i en sådan plan (se t.ex. JO 2023 s. 237, dnr 5259-2021).

text: Det jag har sett i min tillsyn tyder på att det finns bristande kunskaper hos nämnderna i fråga om vilka skyldigheter de har enligt LSS. Jag ser med oro på den saken eftersom risken är att LSS i praktiken inte fungerar som den rättighetslag som den är tänkt att vara. På senare tid har jag dessutom noterat att frågor om t.ex. rätten till inflytande och medbestämmande förbises. Jag vill understryka att nämnderna har ett lika stort ansvar att se till att dessa delar av

text: lagstiftningen uppfylls som när det gäller frågor av mer formell karaktär. Jag har för avsikt att i min tillsyn framöver följa upp dessa frågor.

text: Det här ärendet aktualiserar en av insatserna enligt LSS, nämligen biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans (

text: 9 § 2

text: LSS). Handläggningen av ärendet visar hur den aktuella nämndens bristande kunskaper om LSS försvårat för den enskilde att få det stöd som hon hade rätt till. Som jag nedan kommer att redovisa, ser jag mycket allvarligt på detta.

text: Bakgrunden i det nu aktuella ärendet

text: AA ansökte hos Hässelby-Vällingby stadsdelsnämnd i Stockholms kommun om personlig assistans enligt LSS. Hon företräddes av BB. Den 29 mars 2021 beslutade nämnden att bevilja AA personlig assistans i en mindre omfattning än vad hon hade ansökt om. AA överklagade beslutet först till Förvaltningsrätten i Stockholm som i dom den 13 januari 2022 i mål nr 15214-21 beviljade henne viss ytterligare personlig assistans. Den domen överklagade AA till Kammarrätten i Stockholm. Den 9 september 2022 meddelade kammarrätten dom i mål nr 933-22, och biföll överklagandet delvis samt förklarade att AA hade haft rätt till personlig assistans för tillsyn avseende en viss förfluten period. Domstolen återförvisade målet till nämnden för prövning av omfattningen av behovet och i vilket utsträckning AA kunde beviljas ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för personlig assistans som hade utförts. I övrigt avslog kammarrätten överklagandet.

text: I ett annat beslut, som nämnden fattade den 1 juni 2022, avslog nämnden helt AA:s ansökan om personlig assistans. AA överklagade även det beslutet. Den 21 juni 2023 biföll förvaltningsrätten överklagandet i dom i mål nr 13958-22 och förklarade att AA hade rätt till personlig assistans. Domstolen återförvisade målet till nämnden för prövning av den totala omfattningen av AA:s assistansbehov och i vilken utsträckning hon kunde beviljas ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för personlig assistans som hade utförts. Domen gällde omedelbart. Nämnden överklagade domen till kammarrätten som den 19 oktober 2023 i mål nr 4212-23 meddelade att prövningstillstånd inte beviljades.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 26 juni 2023 klagade BB på nämnden och framförde bl.a. att den ännu inte hade prövat de frågor som kammarrätten i september 2022 hade återförvisat till nämnden.

text: I en ny anmälan som kom in till JO den 12 september 2023 framförde BB ytterligare klagomål mot nämnden och uppgav bl.a. att nämnden ännu inte hade prövat de frågor som förvaltningsrätten i juni 2023 hade återförvisat till nämnden.

text: Utredning

text: JO hämtade in vissa handlingar från Hässelby-Vällingby stadsdelsförvaltning i Stockholms kommun. Därefter begärde JO att nämnden skulle yttra sig över BB:s anmälningar.

text: I sitt yttrande redogjorde nämnden för ärendenas handläggning och de bedömningar som nämnden hade gjort.

text: BB kommenterade yttrandet och lämnade bl.a. in ett beslut daterat den 17 november 2023 som nämnden hade fattat med anledning av de två domarna.

text: JO hämtade också in bl.a. dagboksbladet från kammarrätten i domstolens mål nr 4212-23.

text: Bedömning

text: JO:s granskning av ärendet I det här ärendet har jag valt att granska nämndens hantering av AA:s ärenden enligt LSS efter att två domstolar återförvisade sina respektive mål till nämnden.

text: Nämnden har i sitt yttrande, som kom in till JO den 8 december 2023, inte redogjort för att den hade fattat ett nytt beslut med anledning av de båda domarna. Jag vill därför först ta upp frågan om en myndighets skyldighet att bidra till JO:s tillsyn. Till sina kommentarer över nämndens yttrande har BB fogat ett beslut som nämnden fattade den 17 november 2023. Det beslutet fattades alltså innan nämnden lämnade in sitt yttrande till JO.

text: I anledning av det vill jag även nämna att AA hade avlidit en kort tid före tidpunkten för nämndens beslut den 17 november 2023. BB har gett uttryck för att AA kanske hade varit i livet om nämnden hade handlagt hennes ärenden annorlunda. Som jag kommer att redovisa nedan har det förekommit allvarliga brister i nämndens handläggning. Jag vill dock redan här framhålla att orsaken till AA:s dödfall närmast är en medicinsk fråga som jag inte har kompentens att bedöma, och den ligger därför utanför den rättsliga granskning av nämndens hantering av AA:s ärenden som jag kan göra. Jag lämnar därför denna fråga utan att vidta någon åtgärd eller göra något uttalande om den saken. Däremot vill jag i det här sammanhanget framföra följande.

text: För att kunna fullgöra sitt tillsynsuppdrag måste JO få tillgång till ett korrekt beslutsunderlag. En myndighet är därför skyldig att lämna de upplysningar och yttranden som en ombudsman begär. Det framgår av

text: 13 kap. 6 § regeringsformen

text: . JO har alltså en grundlagsfäst rätt att påkalla biträde i sitt utredningsarbete. När JO begär utredning eller upplysningar från en myndighet är syftet att få ett sakligt underlag för prövningen. Det är därför viktigt att myndigheterna är transparenta och tydliga gentemot JO, och att de lämnar korrekta och fullständiga uppgifter om relevanta omständigheter (se mitt beslut den 25 november 2024, dnr 10065-2023, med däri gjord hänvisning).

text: Det är anmärkningsvärt att nämnden inte nämnde beslutet från november 2023 i sitt yttrande, och det finns därför skäl att påminna nämnden om sina skyldigheter i det här avseendet. För att säkerställa att jag får tillgång till ett korrekt beslutsunderlag, borde nämnden naturligtvis ha upplyst mig om beslutet i sitt yttrande. Jag ser allvarligt på att det inte gjordes. Med det sagt har jag inte funnit skäl att vidta någon ytterligare åtgärd beträffande den saken utan har valt att fokusera på de redan aktuella frågorna i ärendet. Rättsliga utgångspunkter Som framgått finns det bestämmelser i LSS om insatser för särskilt stöd och särskild service till vissa personer med funktionsnedsättning. En av insatserna enligt LSS är personlig assistans (

text: 9 § 2

text: LSS).

text: Den som omfattas av en personkrets enligt

text: 1 §

text: LSS har rätt till vissa insatser som han eller hon behöver för sin livsföring och som inte tillgodoses på annat sätt. Det ligger i sakens natur att beslut i ärenden enligt LSS är av stor betydelse för den enskilde. Det är därför angeläget att nämndens handläggning av sådana ärenden sker snabbt, effektivt och rättssäkert i enlighet med bestämmelserna i

text: förvaltningslagen

text: (se bl.a.

text: 9 § förvaltningslagen

text: [2017:900], FL, och t.ex. mitt beslut den 5 april 2019, dnr 2519-2018).

text: När en nämnd har fattat ett beslut om personlig assistans gäller det omedelbart (

text: 27 § fjärde stycket

text: LSS). Det betyder att nämnden är skyldig att genast verkställa beslutet. Även en domstols beslut i sådana frågor gäller omedelbart, så länge inte domstolen har förordnat att dess beslut ska gälla först sedan det fått laga kraft (27 § fjärde och femte styckena LSS). Så länge det inte finns ett sådant förordnade i domstolens avgörande, är alltså nämnden skyldig att verkställa avgörandet omedelbart.

text: Om nämnden är missnöjd med förvaltningsrättens dom, får nämnden överklaga den till kammarrätten. Nämnden kan därvid begära att domen tills vidare inte ska gälla i avvaktan på överinstansens prövning, s.k. inhibition (se

text: 28 § förvaltningsprocesslagen

text: [1971:291]). Det är kammarrätten som tar ställning till en sådan begäran. Så länge kammarrätten inte har beslutat om inhibition, är nämnden skyldig att verkställa förvaltningsrättens dom på det sätt jag ovan har beskrivit. Verkställigheten får alltså inte dröja så länge det inte finns ett inhibitionsbeslut från en överinstans (se

text: 9 §

text: FL och t.ex. mitt beslut den 25 september 2020, dnr 2898-2019).

text: Om domstolen helt eller delvis upphäver ett beslut som nämnden har fattat och återförvisar målet till nämnden för ny prövning innebär det att den enskildes ansökan kvarstår och att den inte är prövad i de delar som har upphävts. Nämnden ska utan dröjsmål meddela ett nytt beslut i enlighet med domstolens anvisningar. Nämnden bör normalt sett kunna hantera saken skyndsamt eftersom det redan finns en utredning, låt vara att den kan behöva kompletteras i vissa avseenden (se mina beslut den 6 november 2019, dnr 1698-2018, och den 26 maj 2020, dnr 3898-2019).

text: Nämndens hantering av kammarrättens dom från september 2022 Av utredningen framgår att kammarrättens dom kom in till nämnden den 9 september 2022, dvs. samma dag som den meddelades. Domen tillfördes AA:s akt omedelbart. Utöver detta har, såvitt jag kan förstå, nämnden inte vidtagit någon annan åtgärd med anledning av domen förrän efter det att JO i augusti 2023 begärde att nämnden skulle yttra sig över anmälan. I september 2023 kontaktade en handläggare BB för att fråga om AA gjorde anspråk på ersättning för perioden som domen avsåg. I november 2023 fattade nämnden ovan nämnda beslut i frågan.

text: Nämnden har i sitt yttrande uppgett att den inledningsvis inte ansåg sig skyldig att följa kammarrättens dom. Som skäl för den uppfattningen har nämnden angett att det vid utredningen inför det beslut som nämnden fattade i juni 2022 noterades nya omständigheter. Enligt nämnden medförde dessa omständigheter att AA inte hade rätt till personlig assistans överhuvudtaget och nämnden bedömde att om kammarrätten hade känt till dessa omständigheter, så hade utgången i målet blivit en annan.

text: Av instansordningens princip följer att en underinstans självfallet ska följa överinstansens avgörande och lojalt tillämpa det som sägs där. Endast om det finns särskilda skäl finns det utrymme för underinstansen att göra något annat. Sådana särskilda skäl föreligger närmast i situationer som kan motivera att resning beviljas (se bl.a. RÅ 1979 1:95, JO 1992/93 s. 238, dnr

text: , och JO:s beslut den 20 april 2022, dnr

text: ). Några sådana omständigheter synes enligt min mening inte ha förelegat i det nu aktuella ärendet. Oavsett hur det förhåller sig med det ser jag allvarligt på att nämnden bestämde sig för att inte vidta någon åtgärd alls med anledning av kammarrättens dom förrän efter ca ett år. Nämndens hantering av kammarrättens dom har alltså brustit. Nämndens hantering av förvaltningsrättens dom från juni 2023 Av utredningen framgår att förvaltningsrättens dom kom in till nämnden den 22 juni 2023. Den 30 juni 2023 kontaktade BB nämnden och efterfrågade bl.a. en tidsplan för handläggningen. BB påpekade också att domen gällde omedelbart och skulle verkställas trots att den inte hade vunnit laga kraft. Den 3 juli 2023 överklagade nämnden domen till kammarrätten. Nämnden framställde inte något yrkande om inhibition i överklagandet. Handläggaren meddelade BB samma dag per e-post bl.a. att hon avsåg att invänta svar angående prövningstillstånd innan ett möte skulle bokas in. Vidare angav handläggaren i ett senare e-postmeddelande till BB att om prövningstillstånd beviljades avsåg nämnden att avvakta kammarrättens dom i målet. Jag kan inte uppfatta det på annat sätt än att nämnden inte avsåg att hantera förvaltningsrättens dom innan kammarrätten hade avgjort målet slutligt. Det är uppseendeväckande att nämnden inte verkar ha förstått sin skyldighet i det avseendet.

text: I de journalanteckningar som jag har tagit del av, som sträcker sig mellan juni och mitten på september 2023, finns inga dokumenterade utredningsåtgärder avseende förvaltningsrättens dom. Den 19 oktober 2023 beslutade kammarrätten att inte meddela prövningstillstånd. Först den 17 november 2023, dvs. efter nästan fem månader, fattade nämnden det ovan nämnda beslutet.

text: Jag kan konstatera att AA genom förvaltningsrättens dom förklarades ha rätt till personlig assistans. Nämnden skulle alltså inte pröva den frågan utan enbart omfattningen av AA:s assistansbehov och i vilken utsträckning hon kunde beviljas ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för personlig assistans som hade utförts.

text: Nämnden har i sitt yttrande framfört att den är medveten om att återförvisade ärenden ska handläggas med prioritet och beklagat den handläggningstid som uppstått. Utifrån de handlingar jag har tagit del av har jag svårt att dra någon annan slutsats än att nämnden inte förstod att förvaltningsrättens dom gällde omedelbart. Nämnden borde skyndsamt ha handlagt ärendet och sett till att fatta ett beslut inom rimlig tid. Det gjorde inte nämnden och därför har nämndens hantering av domen brustit. Jag ser särskilt allvarligt på att nämnden inte bättre hade tagit reda på vilka skyldigheter den hade i det här avseendet. Handläggningen har i den här delen kännetecknats av en sådan okunskap om grundläggande förvaltningsrättsliga regler som inte får förekomma.

text: Nämnden har vidare i sitt yttrande angett att AA under hela utredningstiden var beviljad personlig assistans från nämnden genom beslut som den kallar för administrativa förlängningar. Nämnden har uppgett att dessa beslut fattades i avvaktan på uppföljning och vidare utredning. Som jag uppfattar det utfördes också insatsen fram till slutet av augusti 2023. Därefter förstår jag det som att AA i och för sig var beviljad ett visst antal timmar personlig assistans genom sådana beslut, men att nämnden av förbiseende inte skickade de besluten till AA. Det beslut jag har tagit del av var tidsbegränsat och omfattade en månad. Som jag tidigare har uttalat kan jag inte se något rättsligt hinder mot att fatta sådana beslut (se mitt beslut den 30 november 2020, dnr 2304-2019). Nämnden underrättade dock inte AA om besluten. En sådan hantering är förstås helt oacceptabel och får helt enkelt inte förekomma.

text: Avslutande anmärkningar

text: Som jag redogjort för inledningsvis är LSS en rättighetslag. I båda de domar som det här ärendet handlar om slogs det fast att AA hade rätt till personlig assistans. Hon hade alltså en befogad rätt att kräva att nämnden skulle verkställa besluten skyndsamt. Genom att på olika sätt hantera domarna felaktigt har nämnden försvårat för AA att ta tillvara sina rättigheter enligt LSS. Jag ser mycket allvarligt på den saken.

text: Redan 2019 fann jag skäl att rikta allvarlig kritik mot nämnden för hur den hade handlagt ett av AA:s ärenden om personlig assistans (se mitt beslut den 29 mars

text: 2019, dnr 6889-2018). Under 2023 fann jag på nytt skäl att uttala viss kritik mot nämnden för handläggningen av AA:s ärende om den insatsen (se mitt beslut den 5 september 2023, dnr 5196-2022). Som jag har konstaterat ovan har nämndens handläggning av AA:s ärenden om personlig assistans fortsatt att präglas av påtagliga och allvarliga brister. Jag ser mycket allvarligt på den saken. Det är av grundläggande betydelse att myndigheter följer domstolarnas avgöranden och det är allvarligt när så inte sker. Som framkommit ovan har hanteringen av AA:s ärenden i det här fallet brustit utifrån flera aspekter. Sammantaget förtjänar nämnden allvarlig kritik för den bristande hanteringen av de två domarna.

text: Jag vill avslutningsvis framhålla att de brister som jag har konstaterat i det här beslutet, men också de jag tidigare har påtalat, ger mig ett starkt intryck av att nämnden har saknat de kunskaper som krävts för att de aktuella ärendena skulle ha handlagts korrekt. Det inger viss oro. Jag förutsätter att nämnden säkerställer att handläggningen fortsättningsvis ska vara så korrekt och rättssäker som krävs. Jag avser att följa upp den saken.

text: Mot bakgrund av de brister som framkommit finner jag skäl att skicka det här beslutet till Socialnämnden i Stockholms kommun och Inspektionen för vård och omsorg för kännedom.

text: Det som i övrigt har kommit fram i ärendet föranleder ingen åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Thomas Norling. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Rättssakkunniga Anna Överby har föredragit ärendet och seniora rättssakkunniga Eric Wahlberg har deltagit i beredningen.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Cecilia Renfors

title: Kritik mot Valnämnden i Järfälla kommun för brister vid genomförandet av de allmänna valen 2014

sammanfattning: En person nekades att rösta vid de allmänna valen den 14 september 2014 då hon redan var avprickad i röstlängden i vallokalen. Av utredningen framgår att den troligaste förklaringen till detta är att den röstmottagare som gjorde markeringarna i röstlängden tidigare på valdagen markerat fel väljare. Vid samma vallokal fick en person rösta i riksdagsvalet trots att han saknade rösträtt i det valet. I flera fall saknades dessutom dokumentation om hur väljarnas identitet kontrollerats. Valnämnden i Järfälla kommun får kritik för bristerna. I beslutet understryks vikten av noggrannhet och ordning när allmänna val genomförs.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 15 september 2014 förde AA fram klagomål mot Järfälla kommun. Klagomålen gällde att hon hade nekats att rösta vid de allmänna valen till riksdagen, kommunfullmäktige och landstingsfullmäktige den 14 september 2014 i vallokalen Vattmyraskolan i Järfälla kommun. Anledningen var att hon redan var avprickad i röstlängden.

text: Utredning

text: En kopia av en del av röstlängden och protokoll från vallokalen Vattmyraskolan hämtades in från Järfälla kommun. Av protokollet framgick att AA hade nekats att rösta eftersom hon redan var avprickad i röstlängden. Det fanns inte någon notering i röstlängden om hur identiteten på den som röstat hade kontrollerats. Noteringar om hur identitetskontroll skett saknades beträffande majoriteten av de röstande i den del av röstlängden som hämtats in. Utifrån uppgifterna i protokollet såg det också ut som om en person tillåtits rösta i riksdagsvalet, trots att han inte hade rösträtt i det valet.

text: Valnämnden i Järfälla kommun uppmanades att yttra sig över anmälan. I sitt yttrande redovisade nämnden bl.a. följande.

text: På valdagen den 14 september 2014 besökte anmälaren sin vallokal Vattmyraskolan i valdistrikt 28 Vattmyra i Järfälla kommun med avsikt att rösta i allmänna val till riksdag, kommun och landsting. När hon lämnar sina valkuvert

text: till röstmottagarna framkommer att hon markerats i röstlängden som om hon redan röstat. Röstmottagarna kontaktar valsamordnaren för rådgivning, som lämnar besked om att hon måste nekas att rösta i enlighet med

text: 9 kap.

text: 7 §§

text: vallagen

text: . Detta kontrolleras av valsamordnaren även med länsstyrelsen som lämnar samma besked. Händelsen noteras i protokollet. En omständighet vad gäller anmälaren är att det vid hennes markering i röstlängden (nr 700) inte finns angivet hur identitetskontroll har skett. Detsamma gäller ett flertal av de röstande på samma sida i röstlängden. Från nummer 681 till 720 i röstlängden har det markerats att 27 personer har röstat i vallokalen. För endast 10 av dessa finns angivet hur identitetskontroll har skett. Vidare har i samma vallokal vid ett tillfälle en väljare lämnat valkuvert för riksdag, kommun och landsting, vilka togs emot av röstmottagarna och lades i valurnan. I ett allt för sent skede upptäcktes att väljaren saknade rösträtt i riksdagsvalet. Röstmottagarna kontaktade valsamordnaren, som efter överläggning med länsstyrelsen meddelade att väljarens röst i riksdagsvalet ska räknas trots avsaknad av rösträtt. Händelsen noterades i protokollet. – – –

text: Enligt

text: 9 kap.

text: 7 §§

text: vallagen

text: ska röstmottagarna innan valkuverten tas emot kontrollera bland annat att väljaren inte redan har röstat i valet, samt att om det inte finns några hinder mot att ta emot valkuverten lägga dessa i valurnan och markera detta i röstlängden. En tidigare markering i röstlängden utgör ett sådant hinder mot att ta emot valkuverten och lämnar inte röstmottagarna något annat alternativ än att neka väljaren att rösta. En markering i röstlängden utesluter dock inte att ett misstag begåtts genom bristande uppmärksamhet från röstmottagarnas sida, t.ex. genom att markeringen avser en annan person än den som markerats – en felaktig markering i röstlängden. Samtidigt går det inte att helt utesluta att väljaren som nekas att rösta redan har röstat. Vad som egentligen har hänt är svårt att utreda i efterhand. Dock är det värt att nämna att endast en av fyrtio väljare på den aktuella sidan i röstlängden inte röstat. Denna väljares nummer (nr 701) är omedelbart efter anmälarens, efternamn och personnummer är snarlika. Denna omständighet föranleder [valnämnden] att misstänka att den röstmottagare som markerade i röstlängden slant med linjalen och markerade fel väljare. Ordförande och vice ordförande har hörts i frågan. Ingen av dem har någon uppfattning om vad som kan ha inträffat annat än vad som angivits ovan. De uppger visserligen att det bitvis varit långa köer till röstmottagningen, vilket lett till hög arbetsbelastning för röstmottagarna. Detta är dock inte onormalt i en vallokal. Vad gäller frågan om identitetskontroll så intygar både ordförande och vice ordförande att identitetskontroll genomförts i samtliga fall. I valdistrikt 28 användes ett trepersonssystem vid bordet där valkuverten togs emot; en röstmottagare kontrollerade rösträtt, valkuvert och identitet, en röstmottagare markerade i röstlängden, och en tredje röstmottagare lade valkuverten i valurnan. Identitetskontroll genomfördes generellt av ordförande eller vice ordförande. Däremot medger ordförande och vice ordförande att dokumentationen av hur identitetskontroll genomfördes brustit. Genom att dessa båda var upptagna med bl.a. kontroll av identitet hade de inte tillräcklig uppsikt över hur markering av identitet gjordes i röstlängden. Vidare uppger båda två att en och samma röstmottagare insisterat på att vara den som markerar i röstlängden, vilket medförde att denne arbetat långa pass och därmed kan ha brustit i uppmärksamhet p.g.a. trötthet. [Valnämndens] uppfattning är att ordförande borde ha tillämpat arbetsrotation. I fallet med den väljare som saknade rösträtt i riksdagsvalet så kan varken ordförande eller vice ordförande påminna sig några särskilda omständigheter som kan ha bidragit till den uppkomna situationen, annat än möjligen en anhopning av väljare vid tillfället och därmed stress och trötthet hos röstmottagarna. Inte heller detta är dock onormalt i en vallokal. [Valnämnden]

text: bedömer att denna incident måste hänföras till den mänskliga faktorn. I övrigt har röstmottagarna följt länsstyrelsens instruktioner i handhavandet av incidenten. Några övriga problem vid röstmottagandet har inte [valnämnden] kunnat identifiera. Tvärtom uppger både ordförande och vice ordförande att röstmottagningen i valdistrikt 28 har flutit väldigt bra, ovan beskrivna fall undantagna. – – –

text: Inför årets val har samtliga tjänstgörande i vallokal genomgått en obligatorisk utbildning med tillhörande kunskapstest. Hanteringen av valkuvert, röstlängd, identitetskontroll och valurna tillhör de mest centrala i valprocessen och särskild vikt läggs vid dessa under utbildningen. Som en del av uppföljningen genomför dessutom [valnämnden] en enkätundersökning riktad till samtliga tjänstgörande i valet. Svaren från valdistrikt 28, där fem av sju tjänstgörande svarat, pekar inte på några oegentligheter. Tvärtom intygas att besättningen utgjorde ett väl fungerande arbetslag som kompletterade varandra väl. Samarbetet anges ha fungerat mycket bra. Både ordförande och vice ordförande i valdistrikt 28 bedöms som mycket erfarna och har tjänstgjort i samtliga val som anordnats sedan minst 2003. (Valnämndskansliets databas över tjänstgörande röstmottagare sträcker sig endast till 2003.) Även röstmottagarna i distriktet är erfarna, med minst tre val vardera bakom sig. Det kan därmed antas att varken bristande utbildning, bristande erfarenhet eller bristande samarbete har haft betydelse för det inträffade. [Valnämnden] konstaterar att röstmottagarna i valdistrikt 28 hanterat situationen i enlighet med gällande lagstiftning då de nekade anmälaren att rösta. För att förebygga liknande situationer i framtiden avser [valnämnden] att köpa in metallinjaler (ogenomskinliga) med gummerad undersida till samtliga valdistrikt. Dessa linjaler slinter inte lika lätt som de plastlinjaler som hittills använts. [Valnämnden] konstaterar vidare att besättningen i valdistrikt 28 brustit i dokumentationen av hur identitetskontroll har genomförts till följd av otillräcklig samordning och bristfällig rotation av arbetsuppgifter. Ytterligare vikt vid identitetskontroll bör läggas vid framtida utbildningar. [– – –] [Valnämnden] konstaterar slutligen att incidenten med väljaren som saknade rösträtt i riksdagsvalet inte kan hänföras till bristande rutiner i vallokalen. Röstmottagarna har hanterat situationen i enlighet med länsstyrelsens instruktioner.

text: AA yttrade sig över vad Valnämnden i Järfälla kommun anfört. Hon uppgav bl.a. att det bara var två röstmottagare som skötte röstningen när hon besökte vallokalen och att de inte fäste så stor vikt vid hennes id-handlingar innan felet i röstlängden konstaterades.

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 3 kap. 4 § regeringsformen

text: har varje svensk medborgare som är eller någon gång har varit bosatt i Sverige samt har fyllt 18 år rösträtt vid val till riksdagen. Rösträtten vid val till kommunfullmäktige och landstingsfullmäktige regleras i

text: 4 kap.

text: och

text: 3 §§

text: kommunallagen

text: Bestämmelser om hur allmänna val ska genomföras finns i

text: vallagen

text: . Där framgår bl.a. att röstmottagarna ska kontrollera i röstlängden att väljarna har rösträtt i de val som valsedlarna gäller och att de inte redan har röstat, innan valkuverten tas emot. Om det inte finns några hinder mot att ta emot

text: valkuverten ska röstmottagarna lägga dem i valurnan för de val valsedlarna gäller och markera detta i röstlängden. Detta ska ske i väljarens eller budets närvaro. I röstlängden ska vidare anges hur väljarens eller budets identitet har kontrollerats. Ett protokoll ska föras över röstmottagningen i en vallokal. (Se

text: 9 kap.

text: och

text: 16 §§

text: vallagen

text: Om en väljare nekas att rösta ska detta antecknas i protokollet. Anledningen till det ska också antecknas. (Se Valmyndighetens föreskrifter,

text: VALFS 2013:1

text: Bedömning

text: Av utredningen framgår att AA nekades att rösta vid de allmänna valen till riksdagen, kommunfullmäktige och landstingsfullmäktige den 14 september 2014 i vallokalen Vattmyraskolan i Järfälla kommun. Skälet till det var att hon redan var avprickad i röstlängden. Vidare framgår att den troligaste förklaringen till detta är att den röstmottagare som gjorde markeringarna i röstlängden tidigare på valdagen råkat markera fel väljare.

text: Vid samma vallokal fick en person lämna en röst till riksdagsvalet, trots att han inte hade rösträtt i det valet. Enligt valnämnden berodde misstaget på den mänskliga faktorn.

text: Utredningen visar också att röstmottagarna endast dokumenterade hur identitetskontroll skett beträffande tio av de 27 röstande som finns med på den del av röstlängden som JO granskat.

text: Vid ett val sker en omfattande manuell hantering och det är oundvikligt att misstag förekommer. Samtidigt vill jag framhålla att misstag kan få stora konsekvenser, i vissa fall t.o.m. för resultatet i ett val, och att det är mycket allvarligt om misstaget innebär att en enskild inte kan utöva sin grundlagsfästa rätt att rösta. Rösträtten är en av hörnstenarna i det svenska statsskicket, och vikten av noggrannhet och ordning i samband med genomförandet av ett val kan därför inte nog understrykas.

text: I det aktuella ärendet har, som framgått ovan, ett flertal brister konstaterats. Valnämnden i Järfälla kommun ska kritiseras för dem.

text: Granskningen har varit begränsad till AA:s anmälan och den sida i röstlängden där hon finns upptagen. Det kan inte uteslutas att det förekommit fler fel vid den aktuella röstmottagningen. Valnämnden har beskrivit de åtgärder som vidtagits inför valet för att säkerställa en korrekt handläggning och de åtgärder som planeras för att undvika en upprepning av det inträffade vid kommande val. Vid dessa förhållanden finns det inte anledning för mig att vidta några ytterligare åtgärder.

text: Ärendet avslutas.


nyckelord: Serviceskyldighet Tillgänglighet

title: Socialnämnden i Skellefteå kommun får kritik för att två personer endast tilläts ha skriftliga kontakter med socialtjänsten i sina ärenden om försörjningsstöd

sammanfattning: En enhet vid socialtjänsten i Skellefteå kommun meddelade brevledes två personer som hade ansökt om försörjningsstöd att kontakten med enheten under handläggningen endast fick ske skriftligt. Som skäl för det angavs att anhöriga till personerna hade hotat och trakasserat anställda vid socialtjänsten. JO kommer i beslutet fram till att en sådan kategorisk begränsning av kontaktmöjligheterna för enskilda inte är förenlig med förvaltningslagens bestämmelser om service och tillgänglighet och den enskilde partens rätt att i vissa fall få lämna uppgifter muntligt i ett ärende. Socialnämnden får därför kritik för beskedet om att endast tillåta skriftliga kontakter under handläggningen.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO klagade AA på socialtjänsten i Skellefteå kommun och framförde bl.a. följande. Under handläggningen av BB:s och CC:s ärenden om försörjningsstöd meddelade socialtjänsten att alla kontakter med dem skulle ske skriftligen. De berövades sin rätt till muntlig kontakt, trots att de har svårt med det svenska språket och har vissa läs- och skrivsvårigheter.

text: Utredning

text: JO hämtade inledningsvis in vissa handlingar från socialtjänsten, däribland ett brev som två enhetschefer vid Enhet försörjningsstöd vid socialkontoret skickade till BB och CC den 31 maj 2023. Av brevet framgick bl.a. följande.

text: Vi har beslutat att era kommande ansökningar om försörjningsstöd ska handläggas i arbetsgruppen […]. Ni har alltså inte längre en egen socialsekreterare. Anledningen är att era närstående har uttryckt allvarliga återkommande hot och trakasserier i kontakten med socialtjänsten […]. Vi accepterar inte att våra medarbetare behandlas illa i sin tjänsteutövning. När kontakten med oss bygger på hot och trakasserier kommer vi inte att boka besök med er och vi kommer inte heller att prata med er i telefon […].

text: Om ni har några frågor kring erat försörjningsstöd får ni skriva ner dem och skicka dem till…, och vi ser sedan till att ni får skriftliga svar. Om ni inte är nöjd med besluten om försörjningsstöd får ni överklaga dem till Förvaltningsrätten. Vi kommer inte att diskutera våran handläggning eller beslut med er, varken via mail, telefon eller i personliga möten.

text: JO begärde därefter att Socialnämnden i Skellefteå kommun skulle yttra sig över det som anmälaren framförde om rätten att kommunicera med socialtjänsten. Myndigheten skulle också besvara vissa frågor.

text: Nämnden yttrade bl.a. följande. Begränsningen var nödvändig för att säkerställa enhetens arbetsmiljö och för att minimera risken för otillåten påverkan. Kraven på service och tillgänglighet uppfylldes genom att ett brev med begäran om kompletteringar skickades till BB och CC samt till deras son efter deras önskemål. De fick också information om vart de kunde vända sig vid eventuella frågor. De kunde alltså ta till vara sina intressen. Begränsningarna togs bort den 29 juni 2023.

text: AA fick möjlighet att kommentera nämndens yttrande.

text: Bedömning

text: JO:s granskning Det här beslutet handlar om det besked som socialtjänsten lämnade till BB och CC om att endast tillåta skriftliga kontakter under handläggningen av deras ärenden om försörjningsstöd. De frågor som min granskning gäller är om det beskedet står i strid med kraven på service och tillgänglighet och den enskildes rätt att i vissa fall få lämna uppgifter muntligt i ett ärende. Rättsliga utgångspunkter

text: Förvaltningslagen (2017:900)

text: , FL, innehåller bestämmelser om god förvaltning som gäller generellt i myndigheternas verksamhet, och som bl.a. ställer krav på service och tillgänglighet. En myndighet ska se till att kontakterna med enskilda blir smidiga och enkla, och den enskilde ska få sådan hjälp att han eller hon kan ta till vara sina intressen. Hjälpen ska ges i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet, och den ska ges utan dröjsmål. En myndighet ska vara tillgänglig för kontakter med enskilda och informera allmänheten om hur och när sådana kan tas. (Se

text: och

text: 7 §§

text: FL.)

text: Förvaltningslagen

text: föreskriver inte exakt vad som krävs när det gäller tillgänglighet, t.ex. om, och i så fall i vilken utsträckning, myndigheter ska ta emot telefonsamtal och besök. Det finns inte heller någon närmare reglering av vad kravet på service innebär. Det är i stället upp till varje myndighet att avgöra hur den ska efterleva kraven. Det övergripande syftet med

text: förvaltningslagen

text: är dock att värna den enskilde och att lägga grunden för hur kontakterna mellan myndigheter och enskilda ska se ut. En modern förvaltning ska präglas av ett tydligt medborgarperspektiv med högt ställda krav på god service (se prop.

text: 2016/17:180 s. 20 f.). Det är alltså utifrån dessa utgångspunkter som en myndighet bestämmer hur och när den ska vara tillgänglig för allmänheten och vilken service som ska ges.

text: I

text: förvaltningslagen

text: regleras också vissa allmänna krav och utgångspunkter som gäller för myndigheternas ärendehandläggning, bl.a. att handläggningen ska vara skriftlig. En myndighet får dock besluta att handläggningen helt eller delvis ska vara muntlig, om det inte är olämpligt. (Se

text: 9 § andra stycket

text: FL.) Om en enskild part vill lämna uppgifter muntligt i ett ärende ska myndigheten ge parten tillfälle till det, om det inte framstår som obehövligt. Det är myndigheten som bestämmer hur detta ska ske. (Se

text: 24 §

text: FL.)

text: Beskedet om att endast tillåta skriftliga kontakter Av utredningen framgår att BB och CC hade ansökt om försörjningsstöd från Skellefteå kommun under vintern och våren 2023, och att socialtjänsten vid flera tillfällen begärde kompletteringar för att kunna ta ställning till deras ansökningar. Det framgår vidare att anhöriga till BB och CC upprepade gånger ringde till socialtjänsten med frågor om och synpunkter på kompletteringarna och handläggningen i övrigt, och att det i slutet av maj 2023 framfördes hot. Den 31 maj 2023 meddelade socialtjänsten i ett brev till BB och CC att alla kontakter med den handläggande biståndsenheten skulle ske skriftligt. Som skäl angavs att närstående till BB och CC hade framfört hot och trakasserier mot socialtjänsthandläggare per telefon.

text: Jag vill inledningsvis framhålla att jag har förståelse för den situation som socialtjänsten i det här fallet befann sig i. Hot, trakasserier och annan otillåten påverkan mot socialtjänsten är naturligtvis helt oacceptabelt. Med det sagt vill jag understryka att det ställs höga krav på alla myndigheter att organisera sin verksamhet på ett sådant sätt att de, utan att begränsa rättigheter och skyldigheter som följer t.ex. av

text: förvaltningslagen

text: , kan ta hand om också mycket utmanande situationer som kan uppstå.

text: I det här fallet hanterades den allvarliga situationen på så sätt att BB och CC endast tilläts att ha skriftliga kontakter med socialtjänsten under handläggningen av ärendena. Att kategoriskt begränsa enskildas kontaktmöjligheter på det sättet kan enligt min uppfattning inte anses vara förenligt med de krav på service och tillgänglighet som ställs för att förvaltningen ska vara god. Det gäller oaktat de speciella och allvarliga omständigheter som rådde i det här fallet, där anhöriga hade uttalat hot mot socialtjänsthandläggare per telefon.

text: Därutöver medförde beskedet att BB och CC inte fick möjlighet att lämna uppgifter muntligt i sina ärenden. Enligt

text: 24 §

text: FL är det endast när det framstår som obehövligt som en myndighet kan neka en part att lämna uppgifter muntligt. I det här fallet motiverades begränsningen till skriftlighet enbart av de anhörigas olämpliga beteende. Enligt min mening stred beskedet därför även mot den nu aktuella bestämmelsen i

text: förvaltningslagen

text: En viktig utgångspunkt är att

text: förvaltningslagen

text: ytterst syftar till att säkerställa enskildas möjligheter att ta till vara sina intressen. Det är därför inte acceptabelt att beskedet om skriftlighet lämnades till BB och CC. Jag ser med allvar på det som har hänt och nämnden förtjänar därför kritik för det.

text: Nämndens yttrande till JO Domstolar och förvaltningsmyndigheter samt anställda hos staten eller kommuner är skyldiga att lämna de upplysningar och yttranden som JO begär (

text: 13 kap. 6 § regeringsformen

text: När JO begär ett yttrande från en myndighet, förutsätter JO att det är myndigheten som svarar på remissen och inte t.ex. en anställd tjänsteman eller en enskild ledamot i en nämnd, såvida inte den som svarar har delegation att fatta ett sådant beslut. I det här fallet svarade först en tjänsteman på remissen och sedan en förtroendevald i nämnden innan JO fick ett yttrande som var beslutat i behörig ordning. Jag är kritisk mot detta, och jag förutsätter att nämnden omedelbart ser över sina rutiner för att säkerställa att yttranden som lämnas till JO har beslutats på rätt sätt i fortsättningen. Avslutande anmärkningar Det som i övrigt har framkommit i ärendet föranleder ingen åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Thomas Norling. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Seniora rättssakkunniga Eric Wahlberg har föredragit ärendet och byråchefen Christina Fredin har deltagit i beredningen.