title: Fråga om en ordförande i en socialnämnd med stöd av delegation kan fatta beslut angående omprövning enligt 13 § tredje stycket LVU av vård som ges med stöd av 3 § LVU

text: Vid en inspektion av Socialnämnden i Falkenbergs kommun den 1–3 oktober 2002 granskades bl.a. ärenden enligt lagen (

text: ) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU, (JO:s dnr 3402-2002).

text: Vid granskningen av socialförvaltningens akter rörande AA, född 1984, och BB, född 1985, som båda vårdades enligt

text: 3 §

text: LVU, kom fram att nämndens ordförande genom beslut under 2001 hade förordnat om att vården av dem enligt LVU skulle fortsätta.

text: JO fann skäl att i ett särskilt ärende utreda om det funnits formella förutsättningar för nämndens ordförande att fatta beslut om att vården enligt LVU skulle bestå (JO:s dnr 46-2003). Socialnämnden i Falkenbergs kommun anmodades att komma in med ett yttrande i saken.

text: Socialnämndens socialutskott överlämnade som sitt remissvar ett yttrande som hade upprättats av avdelningschefen vid socialförvaltningen i Falkenbergs kommun, CC. I yttrandet anfördes följande.

text: /– – –/ Enligt lagstiftningen (§ 13 LVU) har tjänsteman att minst en gång var 6:e månad anmäla hur vården bedrivs och att överväga fortsatt vård enl. LVU. Enligt delegationsordningen för Socialnämnden i Falkenbergs kommun ska övervägande av vård göras av socialutskottet. Ordförande, eller vid förhinder för denne vice ordförande, har rätt att på nämndens vägnar besluta i ärenden som är så brådskande att nämndens avgörande inte kan avvaktas. Ska då anmälas vid nästa sammanträde. Handläggaren beskriver i journalanteckningar 010821 gällande AA att Öxnevalla behandlingshem, där han var placerad, omgående samma dag krävde en omprövning för att fortsätta vården. Skälet till detta kan ha varit att den tidigare omprövningen gjordes 010206 (drygt 6 mån. tidigare) och att behandlingshemmet nu förstärkte personalresurserna kring pojken pga hans vårdbehov. Handläggaren konfererade med undertecknad och vi hittade inget alternativ till att trygga vården för honom på annat sätt än genom att tillgodose behandlingshemmets begäran.

text: Handläggaren berättar gällande BB att en omplacering från Margretelunds utrednings- och behandlingshem behövde göras för omplacering till öppenvård i någon form inom kommunen och att denna planering behövde göras klart före semestertider så att pojken själv och personal skulle veta vad som skulle gälla framåt. I samband omprövades även vården vilket inte kan betraktas som brådskande. Vården hade omprövats 020507, två månader tidigare. Ordförande beskriver att det var ett akut läge gällande AA som i annat fall hade mist sin vårdplats. Beträffande BB var det själva omplaceringen från behandlingshemmet till kommunen som brådskade men mer av planeringsskäl. Till remissyttrandet var fogat de aktuella ordförandebesluten och journalanteckningar i respektive ärende.

text: JO inhämtade och tog del av Socialnämndens i Falkenberg delegationsförteckning. Dessutom inhämtades per telefon upplysningar från DD som är sekreterare i nämnden.

text: I ett beslut den 11 februari 2005 anförde JO André följande.

text: Socialtjänstens insatser för barn och ungdomar skall göras i samförstånd med den unge och hans eller hennes vårdnadshavare enligt bestämmelserna i

text: socialtjänstlagen (2001:453)

text: , SoL. Under vissa förutsättningar kan det bli fråga om att bereda unga personer vård utan samtycke. Bestämmelser om sådan vård finns i LVU. Enligt

text: 2 §

text: LVU skall vård beslutas om det på grund av förhållanden i den unges hem finns en påtaglig risk för att den unges hälsa eller utveckling skadas. Vård enligt LVU skall enligt

text: 3 §

text: beslutas också bl.a. om den unge utsätter sin hälsa eller utveckling för en påtaglig risk att skadas genom missbruk av beroendeframkallande medel, brottslig verksamhet eller något annat socialt nedbrytande beteende.

text: Socialnämnden skall noga följa vården av den som får vård med stöd av LVU. När vård med stöd av LVU inte längre behövs skall nämnden enligt

text: 21 § första stycket

text: LVU besluta att vården skall upphöra. En sådan prövning skall göras efter en framställning från en part eller på initiativ av nämnden. Enligt

text: 13 §

text: LVU skall nämnden regelbundet överväga och, när det gäller vård med stöd av

text: 3 §

text: LVU, pröva om vården enligt LVU fortfarande behövs. Av bestämmelsen framgår att om den unge har beretts vård med stöd av 2 §, skall socialnämnden minst en gång var sjätte månad överväga om vård enligt lagen fortfarande behövs (

text: 13 § andra stycket

text: LVU). Om den unge har beretts vård med stöd av 3 § skall socialnämnden inom sex månader från dagen för verkställighet av vårdbeslutet pröva om vård med stöd av lagen skall upphöra. Denna fråga skall därefter prövas fortlöpande inom sex månader från den senaste prövningen (

text: 13 § tredje stycket

text: LVU).

text: Bestämmelserna i

text: 13 § tredje stycket

text: LVU om att vården enligt

text: 3 §

text: LVU skall prövas minst en gång var sjätte månad är en minimiregel och det finns inte något som hindrar att nämnden prövar om vården skall fortsätta oftare än vad som följer av lagparagrafen.

text: En prövning enligt

text: 13 § tredje stycket

text: LVU skall resultera i ett formellt beslut som en enskild part kan överklaga till länsrätten om beslutet har gått honom emot. Ett sådant beslut skall föregås av en utredning som skall kommuniceras enligt bestämmelsen i

text: 17 § förvaltningslagen (1986:223)

text: med den som är part i ärendet. Ett övervägande av vård enligt

text: 13 § andra stycket

text: LVU innebär däremot inte att något formellt beslut i frågan fattas. För det fall nämnden vid sitt övervägande finner att vården inte ger anledning till någon åtgärd av nämnden kan den lägga förvaltningens anmälan om vården till handlingarna utan att fatta något beslut. Om nämnden när den överväger vården finner att frågan om fortsatt vård skall prövas, skall nämnden se till att en utredning utförs och därefter fatta ett beslut. I det ärendet gäller bestämmelserna om bl.a. parts rätt till insyn och kommunikation.

text: Enligt

text: 13 § tredje stycket

text: LVU skall frågan om fortsatt vård med stöd av

text: 3 §

text: LVU prövas av socialnämnden. Detta gäller enligt

text: 21 §

text: LVU även beslut om att vården enligt LVU skall upphöra. I de två fall som har föranlett initiativärendet har uppkommit fråga om beslut angående fortsatt vård kan beslutas av nämndens ordförande på nämndens vägnar.

text: Av

text: 10 kap. 1 §

text: SoL framgår att för en socialnämnd gäller vad som är föreskrivet om nämnder i

text: kommunallagen (1991:900)

text: , KL. Enligt

text: 6 kap. 33 §

text: KL får en kommunal nämnd uppdra åt ett utskott, åt en ledamot eller åt en anställd hos kommunen att besluta på nämndens vägnar i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden. Beslutanderätten får dock inte delegeras när det gäller 1. ärenden som avser verksamhetens mål, inriktning, omfattning eller kvalitet, 2. framställningar eller yttranden till fullmäktige liksom yttranden med anledning av att beslut av nämnden i dess helhet eller av fullmäktige har överklagats, 3. ärenden som rör myndighetsutövning mot enskilda, om de är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt, och 4. vissa ärenden som anges i särskilda föreskrifter (

text: 6 kap. 34 §

text: KL).

text: Utöver vad som följer av

text: 6 kap. 33 §

text: KL får en nämnd uppdra åt ordföranden eller en annan ledamot som nämnden har utsett att besluta på nämndens vägnar i ärenden som är så brådskande, att nämndens avgörande inte kan avvaktas (

text: 6 kap. 36 §

text: KL).

text: I

text: 10 kap. 4 §

text: SoL finns en bestämmelse som utgör en sådan särskild föreskrift som avses i

text: 6 kap. 34 §

text: KL fjärde punkten. I

text: 10 kap. 4 §

text: SoL föreskrivs begränsningar i socialnämndens rätt att delegera. Där stadgas att uppdrag att fatta beslut på socialnämndens vägnar i ärenden som är en uppgift för nämnden bl.a. enligt 13 § och 21 § LVU endast får ges åt en särskild avdelning som består av ledamöter eller ersättare i nämnden. Vid sidan av reglerna om delegation finns i LVU och lagen (

text: ) om vård av missbrukare (LVM) i vissa fall bestämmelser om rätt att i närmare angivna situationer av brådskande karaktär fatta beslut i socialnämndens ställe (

text: 10 kap. 6 §

text: SoL). Som exempel kan nämnas

text: 6 §

text: LVU enligt vilken nämndens ordförande eller någon annan ledamot som nämnden har förordnat får fatta beslut om omedelbart omhändertagande om nämndens beslut inte kan

text: avvaktas. Någon sådan bestämmelse om rätt att fatta beslut i socialnämndens ställe finns inte när det gäller beslut enligt 13 § och 21 § LVU.

text: Som framgått ovan utgör bestämmelsen i

text: 10 kap. 4 §

text: SoL ett hinder för att delegera beslutanderätten till ett annat organ än ett utskott som består av ledamöter eller ersättare i socialnämnden. Det är således inte möjligt för nämnden att med stöd av

text: 6 kap. 33 §

text: KL delegera rätten att fatta beslut i en fråga som rör upphörande av vård till en ledamot eller en tjänsteman. Såvitt jag har förstått har inte heller ordföranden i de nu båda aktuella fallen fattat besluten på grundval av delegation enligt

text: 6 kap. 33 §

text: KL. Nämnden synes däremot anse att beslutanderätten haft sin grund i att nämnden allmänt har delegerat rätten att fatta beslut till ordföranden i frågor av brådskande natur. Delegationen i den delen har skett med stöd av den ovan nämnda bestämmelsen i

text: 6 kap. 36 §

text: KL.

text: Det kan diskuteras om delegation enligt

text: 6 kap. 36 §

text: KL kan ske i sådana fall där ärendet gäller myndighetsutövning mot enskilda, om de är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt eller när delegationsrätten är begränsad i särskilda föreskrifter, t.ex. enligt

text: 10 kap. 4 §

text: SoL (jfr 6 kap. 34 § p. 3 och 4). Någon inskränkning i tillämpligheten av

text: 6 kap. 36 §

text: KL är emellertid inte angiven i lagtexten. I förarbetena till lagrummet uttalas tvärtom att någon begränsning av möjligheterna att delegera enligt denna paragraf med hänsyn till ärendenas art inte finns (

text: prop. 1990/91:117 s. 205

text: ). Det torde därför finnas utrymme för att tolka de aktuella bestämmelserna på det sättet att det är möjligt att med tillämpning av

text: 6 kap. 36 §

text: KL delegera beslutanderätten till nämndens ordförande även när delegation inte är tillåten enligt

text: 10 kap. 4 §

text: SoL.

text: Oavsett hur det förhåller sig med detta, måste det ändå vara i princip uteslutet att nämndens ordförande kan fatta beslut när det gäller de regelbundna omprövningar som skall äga rum enligt

text: 13 § tredje stycket

text: LVU. Detta hänger samman med att dessa ärenden skall handläggas på ett sådant sätt att nämnden inte skall kunna hamna i tidsnöd. Beslutanderätten vad avser de regelbundna omprövningarna av vård enligt

text: 3 §

text: LVU kan därför inte delegeras enligt bestämmelsen i

text: 6 kap. 36 §

text: KL.

text: När det gäller handläggningen av AA:s ärenden framgår bl.a. följande.

text: AA vårdades enligt 2 och 3 §§ LVU. Nämnden hade omprövat vården den 6 februari 2001 och beslutat att vården skulle bestå. Den 21 augusti 2001 omprövades vården genom ett ordförandebeslut. Beslutet anmäldes till socialnämndens socialutskott den 4 september 2001. Omprövningen hade föregåtts av att en anställd vid det behandlingshem som pojken vårdades på krävde att ett omprövningsbeslut skulle fattas samma dag. Anledningen till denna begäran var att behandlingshemmet ansåg att AA inte längre kunde vårdas på hemmet om inte ett beslut om fortsatt vård enligt

text: 3 §

text: LVU fattades.

text: Nämnden skulle rätteligen ha omprövat vården genom ett beslut som skulle ha fattats senast den 6 augusti 2001. Att nämnden inte hade gjort detta är givetvis

text: djupt otillfredsställande. Om nämnden underlåter att ompröva vården enligt

text: 13 § tredje stycket

text: LVU medför detta dock i och för sig inte att vården förfaller. Det besked som framfördes från behandlingshemmet att AA inte längre kunde vårdas vid hemmet var således inte korrekt.

text: I den situation som uppkom måste det ha legat nära till hands för förvaltningen att kontakta chefen för behandlingshemmet eller den centrala myndigheten, Statens institutionsstyrelse, så att hemmets misstag rörande förutsättningarna för fortsatt vård av AA hade kunnat avhjälpas. Det besked som hemmet lämnade till förvaltningen kan dock ha föranlett viss osäkerhet hos förvaltningen i frågan om AA skulle kunna hållas kvar vid behandlingshemmet. Om ordföranden inte fattade ett beslut i vårdfrågan kunde det inte uteslutas att vården av AA kunde äventyras. Mot den bakgrunden anser jag inte att det finns skäl för mig att rikta någon egentlig kritik mot ordföranden för att denne ansåg sig omgående behöva fatta ett beslut enligt vilket vården enligt

text: 3 §

text: LVU av AA skulle bestå. Däremot vill jag framhålla att det är allvarligt att nämnden, såsom jag nyss påpekat, inte hade omprövat vården före den 6 augusti 2001.

text: I sammanhanget kan tilläggas följande. När ordföranden beslutade att vården enligt

text: 3 §

text: LVU skulle bestå förordnade han även att vården med stöd av

text: 2 §

text: LVU skulle fortsätta. Av utredningen torde man kunna dra slutsatsen att även övervägande enligt

text: 2 §

text: LVU borde ha skett senast den 6 augusti 2001. Det är otillfredsställande att nämnden inte i tid har övervägt vården.

text: Av

text: 12 §

text: LVU framgår att för vård av unga som på någon grund som anges i

text: 3 §

text: LVU behöver stå under särskilt noggrann tillsyn skall det finnas särskilda ungdomshem. Det hem som AA vårdades på var ett sådant hem. Hans placering där var således inte beroende av att han vårdades även enligt

text: 2 §

text: LVU. Redan på denna grund fanns det därför inte något skäl för ordföranden att fatta beslut om fortsatt vård enligt

text: 2 §

text: LVU. Det är vidare uppenbart att beslutet inte har kunnat fattas med stöd av delegationsbestämmelsen i

text: 6 kap. 36 §

text: KL.

text: När det gällde BB skiljer sig omständigheterna från de som var aktuella i AA:s fall.

text: BB vårdades enligt

text: 3 §

text: LVU. Den 2 juli 2002 omprövades vården genom ett ordförandebeslut. Vården hade senast omprövats den 7 maj 2002. Anledningen till att vården omprövades genom ett ordförandebeslut i detta fall var enligt remissvaret att en omplacering till öppenvård skulle göras och att det var önskvärt att denna planering gjordes klar före semestern. I samband med omplaceringsbeslutet omprövades även vården. Av remissvaret att döma var det således praktiska skäl som gjorde att ett omprövningsbeslut fattades av ordföranden. Något utrymme för att åberopa delegationsbestämmelsen i

text: 6 kap. 36 §

text: KL i en sådan situation finns naturligtvis inte. Beslutet har således fattats i strid med bestämmelsen om delegationsbegränsning i 10 kap. 4 SoL.

text: Jag har nu något behandlat frågan om hur man skall se på tillämpningen av bestämmelsen i

text: 6 kap. 36 §

text: KL när förutsättningarna för delegation har begränsats

text: enligt

text: 10 kap. 4 §

text: SoL. Hur regelverket skall tolkas har diskuterats även i andra sammanhang. Jag kan konstatera att det råder betydande osäkerhet om rättsläget (se bl.a. Clevesköld m.fl., Handläggning inom socialtjänsten, nionde uppl., 2005 s. 174, Höök, Intern kommunal kompetensfördelning, 2000 s. 298 f. och Svenska Kommunförbundets cirkulär nr 2001:138 s. 6). Mot den bakgrunden finner jag skäl att tillställa Regeringskansliet (Justitiedepartementet och Socialdepartementet) en kopia av detta beslut.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Cecilia Renfors

publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Kommunstyrelsen i Linköpings kommun och kommunstyrelsens ordförande för att man avbokade en musikgrupp från en ungdomsfestival i strid med regeringsformen

org: jo

sammanfattning: Kultur- och fritidsnämnden i Linköpings kommun anordnade den 16 augusti 2014 en musikfestival för ungdomar. På initiativ av ordföranden i Kommunstyrelsen i Linköpings kommun avbokades en av de anlitade musikgrupperna med motiveringen att gruppen har en väldokumenterad historik som inte stämmer överens med Linköpings kommuns värdegrund. I ett pressmeddelande och i en debattartikel av kommunstyrelsens ordförande utvecklades de överväganden som låg till grund för beslutet. Där angavs bl.a. att avbokningen var en följd av att gruppen hade lämnat otydliga besked om sin syn på våld som politisk metod och att gruppens medlemmar inte tydligt hade tagit avstånd från politiskt våld, utan i stället glorifierat sådant våld. I kommunstyrelsens yttrande till JO angavs att det framför allt var frågan om att musikgruppen glorifierade politiskt våld i stället för att ta avstånd från sådant våld som låg till grund för avbokningsbeslutet, även om säkerhetsaspekter också anfördes som skäl för beslutet. JO uttalar i beslutet att alla beslut som fattas av en kommun måste – i enlighet med regeringsformens bestämmelser – vila på sakliga grunder. En kommun som deltar som arrangör av en musikfestival har dock självklart stor frihet att bestämma vilken inriktning man vill att festivalen ska ha, vilket slag av musik som ska förekomma och vilka artister man vill anlita. När det gäller de musikaliska och artistiska valen utgör objektivitetsprincipen sällan någon begränsning. Om kommunen överväger att avboka en redan bokad artist kan objektivitetsprincipen bli aktuell i större utsträckning. Beslutet får inte vara godtyckligt, och det får t.ex. inte grundas på de åsikter som artisten står för. För att minska risken att komma i konflikt med objektivitetsprincipen bör man följa fastställda rutiner och ordinarie beslutsgång. JO konstaterar att det kan vara sakligt motiverat att avboka en artist av ordnings- eller säkerhetsskäl. Ordningshänsyn får dock inte användas som svepskäl. Utifrån de uppgifter som kommunen lämnat är det enligt JO svårt att se att ordnings- eller säkerhetsskäl skulle vara det verkliga skälet till avbokningen. Det kommunen lyft fram som grund för avbokningsbeslutet är i stället de åsikter gruppmedlemmarna gett uttryck för. Mot denna bakgrund strider beslutet enligt JO mot objektivitetsprincipen i 1 kap. 9 § RF, särskilt med beaktande av det skydd för yttrandefriheten som kommer till uttryck i 2 kap. 1 § RF. Det sätt på vilket kommunstyrelsen, i första hand kommunstyrelsens ordförande, hanterat beslutsprocessen i ärendet ger ytterligare stöd åt den slutsatsen.

text: Bakgrund

type: rubrik

text: Kultur- och fritidsnämnden i Linköpings kommun anordnade den 16 augusti 2014 en musikfestival för ungdomar. Festivalen finansierades till övervägande del av kommunen och arrangerades av kultur- och fritidsnämnden i samarbete med bl.a. olika studieförbund och radiokanalen East FM. Den 15 juni 2014 bokade radiokanalen musikgruppen Kartellen till festivalen.

type: stycke

text: Vid ett möte den 6 augusti 2014 bestämde tjänstemän från kommunledningen, kommunens säkerhetsgrupp, kommunens kultur- och fritidschef samt kommunstyrelsens respektive kultur- och fritidsnämndens ordförande att Kartellen inte skulle spela på festivalen. I ett pressmeddelande dagen därpå angavs bl.a. att kommunala skattepengar inte ska användas för att betala en musikgrupp som inte tydligt tar avstånd från politiskt våld i Sverige. I pressmeddelandet angavs vidare att Kartellens inställning inte var acceptabel och stred mot kommunens grundvärderingar.

text: Den 11 augusti 2014 fattade kommunstyrelsens ordförande AA, med hänvisning till

text: 6 kap. 36 § kommunallagen

text: , ett formligt beslut i vilket han angav att det skulle tydliggöras för East FM att Kartellen inte skulle spela på festivalen och att East FM skulle uppmanas att avboka gruppen.

text: Beslutet hade följande motivering: [Den aktuella festivalen] är en musikfestival för ungdomar […]. Festivalen finansieras till övervägande del av Linköpings kommun. Kartellen har en väldokumenterad historik som inte överensstämmer med Linköpings kommuns värdegrund. En värdegrund som är extra viktig vid arrangemang som riktar sig till ungdomar. Den 14 augusti 2014 publicerade Östgöta Correspondenten en debattartikel skriven av AA. I artikeln uppgav han att en kommun aldrig kan vara värderingsfri och att den i alla lägen måste stå upp för alla människors lika värde och det demokratiska samhällets grundläggande värderingar samt ta avstånd från våld och glorifiering av våld. Han utvecklade sedan grunderna för beslutet att avboka Kartellen och anförde bl.a. följande:  Kartellen har en lång och väldokumenterad historik av våldsförhärligande och otydliga besked i synen på våld som politisk metod.  Frontpersonen har dömts för bl.a. hot mot en av partiledarna i riksdagen på grund av att han twittrat att han ville tortera och döda partiledaren.  Frontpersonen har även, i programmet Uppdrag granskning som sändes i maj 2014, varit otydlig i svaren på hur han ser på den vänsterextrema gruppen Revolutionära Fronten, som begått upprepade våldsbrott.

text: AA uppgav vidare att Kartellen på senare tid visserligen sagt att gruppen tar avstånd från våld men att den har mycket att bevisa innan det går att avgöra om avståndstagandet är allvarligt menat. Han avslutade artikeln med att förklara att man inom allianspartierna var överens om att Kartellen aldrig borde ha bokats till festivalen, och att det aldrig kan vara en rättighet att få betalt av en kommun för att spela på ungdomsfestivaler.

text: Den 16 augusti 2014 genomfördes festivalen utan Kartellens medverkan.

text: Anmälningar

text: I två anmälningar till JO fördes det fram klagomål mot beslutet att avboka Kartellen från musikfestivalen. Det hävdades bl.a. att AA fattat beslutet på politisk grund och i eget intresse. Även AA:s behörighet att fatta beslutet ifrågasattes.

text: Utredning

text: JO hämtade in handlingar i ärendet. Kommunstyrelsen i Linköpings kommun uppmanades därefter att yttra sig över anmälningarna. JO angav att kommunstyrelsens yttrande skulle behandla dels frågan om beslutet att avboka Kartellen var förenligt med

text: regeringsformens

text: bestämmelser om yttrandefrihet och kravet på saklighet och opartiskhet, dels om AA varit behörig att fatta beslutet enligt bestämmelserna i

text: kommunallagen

text: . AA och kultur- och fritidsnämnden skulle ges tillfälle att lämna synpunkter.

text: Kommunstyrelsen (majoriteten) uppgav följande i sitt yttrande.

text: Kommunstyrelsen

text: Kommunstyrelsen är kommunens ledande politiska förvaltningsorgan. Styrelsen har ansvar för hela kommunens utveckling och ekonomiska ställning. Kommunstyrelsen svarar inom området Hållbar utveckling för  samordning av folkhälsofrågor,  samordning av demokrati-, trygghets- och mångfaldsfrågor, och  samordning av ungdomsstrategiska frågor. Linköpings kommun har under senare år haft problem med social oro och ungdomsbrottslighet. Kommunstyrelsen har genomfört och genomför flera satsningar för att komma till rätta med problemet.

text: Kultur- och fritidsnämnden

text: Kultur- och fritidsnämnden ansvarar bland annat för kommunens kultur- och museiverksamheter, däribland scenkonst (teater, musik och dans) samt övriga insatser för barn- och ungdomar. Nämnden ska även beakta den allmänna utvecklingen inom kultur- och fritidssektorn och ta erforderliga initiativ för att bereda kommuninvånarna ett tillfredsställande utbud av kultur- och fritidsverksamhet. Inom kultur- och fritidsnämndens ansvarsområde har det vid en granskning av ärendet framkommit att:  Berörda chefer samt kultur- och fritidsnämnden inte informerades om festivalen och dess program.  Diarieförda avtal med samarbetspartners saknas.  Diarieförda kontakter med artister som bokats av East FM saknas.  Ansvarig handläggare har överskridit sin befogenhet enligt kultur- och fritidsnämndens delegationsordning.  Säkerhetsavdelningen har meddelat ansvarig handläggare om säkerhetsriskerna med att boka Kartellen. Detta besvarades inte av ansvarig handläggare på kultur- och fritidsförvaltningen.

text: Keep it Loud

text: I Linköping arrangeras varje år en festival benämnd Keep it Loud. Linköpings kommun är huvudarrangör och huvudfinansiär för detta evenemang som i första hand

text: riktar sig till ungdomar. Kultur- och fritidsnämnden är ansvarig nämnd för festivalen Keep it Loud. Budget och program ska beslutas av kultur- och fritidsnämnden, om inget annat anges i nämndens delegationsordning. Kultur- och fritidsnämnden var mötessammankallande och hade ansvar för ekonomi, säkerhet och ansökan om arrangemangstillstånd. Övriga samarbetspartner: Arbis (kulturhus för unga, i egen regi genom kultur- och fritidsnämnden och barn- och ungdomsnämnden), Elsas Hus (kulturhus för unga, drivs av Studiefrämjandet på uppdrag av kultur- och fritidsnämnden), Skylten (musikhus för unga, drivs av Studiefrämjandet på uppdrag av kultur- och fritidsnämnden), East FM (regional radiostation med unga som målgrupp), Sensus (studieförbund), samt Studiefrämjandet (studieförbund) ansvarade för det operativa arbetet med bland annat bokning av scen, teknik, artister, städning, marknadsföring, filminspelning samt andra inslag på festivaldagen. Den grupp som från kommunen och samarbetspartnerna aktivt arbetar med festivalen kallas festivalgruppen. På uppdrag av festivalgruppen bokade East FM tre större artister däribland Kartellen. Festivalen genomfördes som planerat, dock utan Kartellens deltagande.

text: Kronologisk beskrivning av ärendet

text: Nedan följer en kronologisk beskrivning av vad som skett i ärendet i relevanta delar.  15 juni 2014 bokade East FM, på uppdrag av festivalgruppen tre större artister, däribland Kartellen.  23 juni får en medlem ur kommunens säkerhetsgrupp information från ungdomspolisen om att Kartellen ska delta på Keep it Loud. Informationen vidarebefordras till kommunens säkerhetschef som försöker nå ansvarig handläggare på kultur- och fritidsförvaltningen.  16 juli inkommer ett e-postmeddelande till kommunstyrelsen där avsändaren NejTillKartellen bland annat skriver om Kartellen och beskriver de brott Kartellens frontfigur begått samt att denne tidigare gett uttryck för att han tycker att våldsanvändning kan vara en politisk metod.  17 juli vidarebefordras e-postmeddelandet från säkerhetschefen, med en uppmaning om att kontrollera informationen i meddelandet från NejTillKartellen, till ansvarig tjänsteman på kultur- och fritidsförvaltningen.  4-5 augusti sker e-postväxling mellan kommunstyrelsens ordförande, ordförande i kultur- och fritidsnämnden samt kultur- och fritidschefen kring försök till bedömning av artisten utifrån ett säkerhetsperspektiv och kommunens grundläggande värderingar.  5 augusti samråder kommunstyrelsens ordförande med övriga kommunalråd inom alliansen.  5 augusti skickas underlag för beslut från säkerhetschefen till bland annat kommunstyrelsens ordförande.  6 augusti hålls ett möte med tjänstemän från kommunledningen, säkerhetsgruppen, kultur- och fritidschefen (per telefon) samt ordförande för kommunstyrelsen och kultur- och fritidsnämnden där det ska beslutas om Kartellen ska spela eller inte på festivalen. Ett beslut fattas om att Kartellen inte ska spela på festivalen på grund av att en glorifiering av politiskt våld inte bör bekostas av skattemedel.  7 augusti har ordförande i kultur- och fritidsnämnden och kultur- och fritidschefen ett möte med arbetsgruppen för att informera om beslutet att avboka Kartellen.  7 augusti, hålls lunchmöte där kommunstyrelsens ordförande, ordförande i kultur- och fritidsnämnden, kultur- och fritidschefen samt kommunikationsdirektören diskuterar upplägg och kommunikation för att genomföra avbokningen.  7 augusti skrivs ett gemensamt pressmeddelande från kommunstyrelsens ordförande och ordförande i kultur- och fritidsnämnden om att kommunen inte medverkar till en finansiering av en konsert med Kartellen.

text: ”Kommunala skattepengar ska inte användas för att betala en musikgrupp som inte

text: tydligt tar avstånd från politiskt våld i Sverige. Det anser såväl kommunstyrelsens ordförande AA (M) som kultur- och fritidsnämndens ordförande BB (C).”

text: ”Kartellen glorifierar politiskt våld istället för att ta avstånd från det. Detta är inte acceptabelt och strider mot kommunens grundvärderingar, säger kommunstyrelsens ordförande AA (M).”

text:  7 augusti ringer Kartellens frontfigur ordföranden för kultur- och fritidsnämnden.  11 augusti informeras kommunstyrelsens planeringsutskott under förmiddagen om ärendet.  11 augusti fattar kommunstyrelsens ordförande under eftermiddagen delegationsbeslut i ärendet.  16 augusti genomfördes festivalen.  19 augusti sammanträder kommunstyrelsen, anmälan av berört delegationsbeslut tas upp.

text: Beslutsunderlag

text: Underlag för beslutet skrevs av kommunens säkerhetschef. Av beslutsunderlaget framgår bland annat att Kartellens musikvideo innehåller bilder från autentiska brott med kraftiga våldsinslag samt att företrädare för bandet har dömts för att ha hotat en av partiledarna i Sveriges riksdag.

text: Regeringsformen

text: Enligt

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: ska domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Av

text: 2 kap. 1 § regeringsformen

text: framgår bl.a. att var och en gentemot det allmänna är tillförsäkrad yttrandefrihet; frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Ingen av anmälarna har uttryckligen anfört att AA:s agerande inneburit att yttrandefriheten kränkts för någon. Då JO anmodat kommunstyrelsen att likväl yttra sig över detta vill kommunstyrelsen framföra följande. Att erbjuda sina kommuninnevånare ett kulturutbud i form av konserter och framträdanden ligger inom den kompetens som kommunerna har i enlighet med

text: 2 kap. 1 § kommunallagen

text: (KL). Någon skyldighet att anordna konserter har inte kommunerna, vare sig genom denna paragraf eller någon annan. Någon rätt för någon att på kommunens bekostnad göra framträdanden och därigenom uttrycka sina tankar, åsikter eller känslor föreligger således inte. Linköpings kommun har genom AA:s beslut vägrat att bekosta ett framträdande av Kartellen. Då kommunen enligt vad som anförts ovan inte haft någon skyldighet att bekosta Kartellens framträdande har AA:s beslut följaktligen inte inneburit något brott mot bandmedlemmarnas yttrandefrihet. […]

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: ger uttryck för kravet på att myndigheter ska iaktta saklighet och opartiskhet samt handla fritt från godtycke och inte särbehandla någon utan laga stöd. [I en av anmälningarna till JO ifrågasätts] motiven för AA:s beslut och [det hävdas] att AA:s motiv för detta skulle vara personliga/politiska och inte ha någon annan grund. Det beslutsunderlag AA använt är framtaget av kommunens säkerhetschef. Därutöver har AA i en debattartikel ytterligare utvecklat skälen för sitt beslut. I debattartikeln skriver AA om Kartellens väldokumenterade historik av våldsförhärligande och om det hot mot en av partiledarna i riksdagen medlemmen dömts för. Vidare står bland annat att ”I alla lägen måste en kommun stå upp för alla människors lika värde och ta avstånd från våld/glorifiering av våld, rasism och homofobi. En kommun måste stå upp för det demokratiska samhällets grundläggande värderingar.” Då AA fattat beslutet på material som avser säkerhetsfrågor och då framför allt frågan om att glorifiera/inte ta avstånd från politiskt våld gör kommunstyrelsen bedömningen att beslutet vilar på saklig och objektiv grund. Några omständigheter som visar på personliga eller politiska aspekter kan inte utläsas av

text: underlaget och kommunstyrelsen finner således inte skäl att ifrågasätta AA:s motiv för beslutet. Kommunstyrelsen anser därför att det ifrågasatta beslutet är fattat i enlighet med

text: regeringsformens

text: bestämmelser.

text: Regeringsformens

text: princip om saklighet och [opartiskhet] torde dock ha kunnat ifrågasättas om kommunen hade bekostat ett uppträdande av en grupp vars företrädare uppmanat till misshandel av en partiledare för ett parti som sitter såväl i riksdagen som i kommunfullmäktige, särskilt som företrädare för gruppen även dömts för hot mot denne partiledare (jfr JO dnr 6219-2010).

text: Kommunallagen

text: Enligt

text: 6 kap. 36 § kommunallagen

text: får en nämnd uppdra till ordförande eller annan ledamot som nämnden har utsett att fatta beslut i ärenden som är så brådskande, att nämndens avgörande inte kan avvaktas. Ett sådant ärende ska anmälas vid nämndens nästa sammanträde. De formella förutsättningar för brådskande ordförandebeslut enligt

text: 6 kap. 36 § kommunallagen

text: är uppfyllda i Linköpings kommun eftersom kommunstyrelsen den 21 januari 1992 beslutade ”att bemyndiga sin ordförande att fatta beslut i ärenden som är så brådskande att styrelsens avgörande icke kan avvaktas. Besluten ska anmälas vid styrelsens nästa sammanträde.”

text: Från ett säkerhetsperspektiv och med anknytning till det ansvar kommunstyrelsen har för det drog- och brottsförebyggande arbetet fanns det skäl för kommunstyrelsen att ingripa när information om Kartellen inkom. Det underlag som ligger till grund för AA:s beslut är framtaget av kommunens säkerhetschef. Av det gemensamma pressmeddelandet framgår att ordförande för såväl kommunstyrelsen som kultur- och fritidsnämnden har bedömt att de delat ansvaret i ifrågavarande ärende. [I en av anmälningarna ifrågasätts] AA:s hänvisning till

text: 6 kap. 36 § kommunallagen

text: . Festivalen skulle genomföras, och genomfördes, den 16 augusti 2014. AA fattade beslut den 11 augusti 2014. Samma dag beslutet fattades informerades kommunstyrelsens planeringsutskott om beslutet. Planeringsutskottet har själva inte beslutsrätt i ärenden av denna typ. Nästkommande kommunstyrelse var utsatt till den 26 augusti 2014. AA:s beslut anmäldes i enlighet med reglerna till kommunstyrelsens sammanträde den 26 augusti 2014. Kommunstyrelsen har, vid det sammanträde då delegationsbeslutet togs upp, inte funnit skäl att ifrågasätta hänvisningen till

text: 6 kap. 36 § kommunallagen

text: . Tre partier lämnade protokollsanteckningar […]. Det har inte heller vid en senare tidpunkt framkommit omständigheter som visar att det nämnda lagrummet inte är tillämpligt. Kommunstyrelsen anser därför att det ifrågasatta beslutet är fattat i enlighet med

text: kommunallagens

text: bestämmelser.

text: AA hänvisade i sitt yttrande dels till säkerhetschefens dokumentation, dels till den debattartikel där han förklarar grunden för beslutet. I sitt yttrande anförde han i huvudsak följande.

text: Avgörande för mitt beslut att medverka till att avboka Kartellen har varit de farhågor och frågor som kommunens säkerhetsgrupp framfört efter att ha fått information från ungdomspolisen. Den informationen borde ha föranlett en diskussion innan sommaren, men informationen nådde inte mig förrän efter min sommarledighet. [– – –] Jag har inte lagt någon som helst vikt vid Kartellens texter. Inte heller har jag försökt att stoppa Kartellen från att spela i Linköping. Det sistnämnda styrks också tydligt av att Kartellen någon vecka senare spelade just i Linköping, men då utan att kommunen var arrangör eller medfinansiär. Mitt agerande har utgått från att Keep it Loud är en kommunalt finansierad ungdomsfestival och att kommunen därmed har ett särskilt ansvar för arrangemangets säkerhet och innehåll. Det har inte varit fråga om att stoppa Kartellen från att spela i Linköping utan om att medverka till att avboka gruppen från att spela vid en kommunalt finansierad ungdomsfestival.

text: Kultur- och fritidsnämnden avstod från att yttra sig.

text: I en anteckning i kommunstyrelsens sammanträdesprotokoll över yttrandet till JO ifrågasatte Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Vänsterpartiet lämpligheten i att en enskild kommunpolitiker, tillika kommunstyrelsens ordförande, fattar beslut om avbokning av ett enskilt musikband på en ungdomsfestival. De anförde också följande:

text: Vi uppfattar att politikens roll är att förmedla tydliga värderingar och principer, inte att styra innehållet i enskilda kulturaktiviteter, vare sig det gäller konst- eller teaterföreställningar eller enskilda musikband eller artister på en konsert. Agerandet av kommunstyrelsens ordförande har inneburit politisk påverkan på kulturen, vilket vi tycker är olyckligt. Vi anser det också märkligt att beslutet att avboka bandet inte har förankrats i kommunstyrelsens hela presidium utan i stället genom samråd inom den politiska majoriteten. Detta trots att AA hänvisar till kommunstyrelsens ansvar för säkerhet i kommunen.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Enligt

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: (RF) ska förvaltningsmyndigheter beakta allas likhet inför lagen och iaktta saklighet och opartiskhet i sin verksamhet. Bestämmelsen ger uttryck för en allmängiltig offentligrättslig objektivitetsprincip. Den innebär bl.a. att särbehandling inte får ske på grund av en enskilds personliga förhållanden såsom tro, åskådning, ras, hudfärg, ursprung, kön, ålder, nationalitet, språk, samhällsställning eller förmögenhet, om det inte finns rättsligt stöd för det. Principen omfattar inte bara hur en sak rent faktiskt har handlagts och vilka verkliga skäl som ligger bakom ett beslut. Hur myndighetens agerande uppfattas är också av betydelse (se Bull och Sterzel,

text: Regeringsformen

text: – en kommentar, tredje upplagan s. 54).

text: Enligt

text: 2 kap. 1 § första stycket 1

text: RF är var och en gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet. Med yttrandefrihet avses frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Det skydd för yttrandefriheten som

text: regeringsformen

text: ger innebär att en myndighet inte utan lagstöd får ingripa vare sig formellt eller informellt mot någon för att han eller hon har använt sig av sin grundlagsskyddade rätt att ge uttryck för sin uppfattning. Yttrandefriheten får begränsas genom lag bl.a. med hänsyn till allmän ordning och säkerhet (

text: 2 kap. 23 § första stycket

text: RF). Vid bedömandet av vilka begränsningar som får göras ska särskilt beaktas vikten av vidaste möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet i politiska, religiösa, fackliga, vetenskapliga och kulturella angelägenheter (

text: 2 kap. 23 § andra stycket

text: RF).

text: Även den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna (Europakonventionen) innehåller skydd för yttrandefriheten. I artikel 10 anges att var och en har rätt till yttrandefrihet och att denna rätt innefattar åsiktsfrihet samt frihet att ta emot och sprida uppgifter och tankar utan offentliga myndigheters inblandning och oberoende av territoriella gränser.

text: Justitiekanslern (JK) har i ett beslut uttalat att om en kommun utestänger en konstnär från att delta i en utställning enbart på grund av åsikter som konstnären står för eller med hänvisning till innehållet i det konstverk som han eller hon vill ställa ut, måste detta anses strida mot

text: regeringsformens

text: krav på saklighet och opartiskhet, samt mot grunderna för den yttrandefrihet som föreskrivs i

text: regeringsformen

text: . JK konstaterade att en arrangör av en konstutställning i princip har rätt att fritt välja vilka som ska delta i utställningen, men om ett offentligt organ står som arrangör måste i enlighet med

text: regeringsformens

text: bestämmelser en refusering av en presumtiv utställare ske på sakliga grunder (JK:s beslut den 5 maj 2008, dnr

text: Bedömning

text: Beslutsprocessen vid avbokningen av Kartellen Av utredningen i ärendet framgår att kultur- och fritidsnämnden var den nämnd som ansvarade för festivalen, såväl vad gäller planering och budgetering som genomförande. Det var också i första hand till en tjänsteman vid kultur- och fritidsnämndens förvaltning som säkerhetschefen vände sig med information om Kartellen. Av utredningen framgår inte om kultur- och fritidsnämnden tog del av informationen eller gjorde några överväganden med anledning av den. Klart är dock att nämnden inte fattade något beslut om att avboka Kartellen.

text: När informationen så småningom kom till AA:s kännedom kontaktade han ordföranden i kultur- och fritidsnämnden, kultur- och fritidschefen samt kommunalråden inom allianspartierna för att diskutera Kartellens deltagande på festivalen. Vid ett möte med kommunens kultur- och fritidschef, kommunstyrelsens respektive kultur- och fritidsnämndens ordförande samt tjänstemän från kommunledningen och kommunens säkerhetsgrupp bestämdes att Kartellen inte skulle spela på festivalen. Med vilket stöd ärendet bereddes av denna konstellation framgår inte av utredningen i ärendet.

text: Kommunstyrelsen uppger i sitt yttrande att ordföranden för kommunstyrelsen och ordföranden för kultur- och fritidsnämnden delade ansvaret för beslutet, vilket också kom till uttryck i ett pressmeddelande dagen efter mötet. På vilket sätt och med vilket stöd ett sådant delat ansvar togs framgår inte heller av utredningen.

text: Kommunstyrelsens ordförande undertecknade därefter ensam beslutet om avbokningen. I sitt remissyttrande har kommunstyrelsen motiverat ordförandens behörighet att ensam fatta beslutet genom att hänvisa till säkerhetsperspektivet och styrelsens ansvar för kommunens drog- och brottsförebyggande arbete samt till att beslutet inte kunde avvakta styrelsens avgörande.

text: Jag är tveksam till denna beslutsprocess och finner det anmärkningsvärt att beredningen av beslutet, med undantag av säkerhetschefens underlag, enbart bestod av kontakter mellan kommunstyrelsens ordförande och personer inom kommunen som han till synes godtyckligt valde att diskutera saken med. Jag är också tveksam till kommunstyrelsens uppfattning att den hade behörighet att

text: ändra ett beslut på kultur- och fritidsnämndens område. Min bedömning i detta ärende är dock inriktad på beslutets förenlighet med

text: regeringsformens

text: bestämmelser. Jag kommer därför inte att ytterligare kommentera beslutets och beslutsprocessens förenlighet med

text: kommunallagen

text: Skälen för beslutet att avboka Kartellen Alla beslut som fattas av en kommun måste, i enlighet med

text: regeringsformens

text: bestämmelser, vila på sakliga grunder. En kommun som deltar som arrangör av en musikfestival har dock självklart stor frihet att bestämma vilken inriktning man vill att festivalen ska ha, vilket slag av musik som ska förekomma och vilka artister man vill anlita. När det gäller de musikaliska och artistiska valen utgör objektivitetsprincipen sällan någon begränsning.

text: Om kommunen överväger att avboka en redan bokad artist kan objektivitetsprincipen bli aktuell i större utsträckning. Beslutet får inte vara godtyckligt, och det får t.ex. inte grundas på de åsikter som artisten står för (se JK:s tidigare nämnda beslut, jfr JO 2010/11 s. 619 I och II, dnr 1248-2008 och 4432-2008, samt JO 2014/15 s. 660, dnr

text: ). För att minska risken att komma i konflikt med objektivitetsprincipen bör man följa fastställda rutiner och ordinarie beslutsgång.

text: I det beslut som kommunstyrelsens ordförande AA fattade den 11 augusti 2014 anges som skäl till avbokningen att Kartellen har en väldokumenterad historik som inte stämmer överens med Linköpings kommuns värdegrund, samt att värdegrunden är extra viktig vid arrangemang som riktar sig till ungdomar. Någon närmare beskrivning av denna värdegrund lämnas inte i beslutet.

text: I det pressmeddelande som föregick beslutet, liksom i den debattartikel som AA skrev i anslutning till det, ges en fylligare bild av de överväganden som låg till grund för beslutet att boka av Kartellen. Där anges att avbokningen var en följd av att gruppen hade lämnat otydliga besked om sin syn på våld som politisk metod och att gruppens medlemmar inte tydligt hade tagit avstånd från politiskt våld, utan i stället glorifierat sådant våld. Där angavs också att gruppens frontperson bl.a. hade dömts för hot mot en av partiledarna i riksdagen och inte varit tydlig med hur han såg på Revolutionära Fronten. Kommunstyrelsen har i sitt yttrande till JO även angett säkerhetsaspekter som skäl för avbokningsbeslutet.

text: Det kan vara sakligt motiverat att avboka en artist av ordnings- eller säkerhetsskäl. Ordningshänsyn får dock inte användas som svepskäl för ett sådant beslut (se bl.a. JK:s tidigare nämnda beslut). Innan en myndighet fattar beslut om avbokning med hänvisning till ordningshänsyn bör den göra en noggrann prövning av vilka ordningsproblem som kan befaras och vilka åtgärder som kan vidtas för att trygga ordningen och göra det möjligt att genomföra det planerade framförandet.

text: Som arrangör kan en myndighet alltså agera om man befarar ordningsstörningar vid framförandet eller under arrangemanget i övrigt med anledning av artistens

text: framträdande. Det kan också finnas grund för att agera om man befarar att ett framförande av en artist kommer att innefatta brott. Av utredningen framgår att kommunens säkerhetschef tagit fram ett beslutsunderlag med information bl.a. om brott som en medlem i Kartellen begått. Det går dock inte att utläsa av utredningen att man befarade att någon i gruppen skulle begå kriminella handlingar på festivalen. Utredningen visar inte heller att några andra överväganden gjordes om hur gruppen förväntades agera vid sitt framträdande på festivalen eller om det fanns risk för ordningsstörningar.

text: Inte heller de skäl som angetts i AA:s beslut, i pressmeddelandet och i debattartikeln ger stöd för att det var ordnings- eller säkerhetsskäl som låg till grund för beslutet. Det är först i yttrandena till JO som det anges att säkerheten haft betydelse för beslutet att avboka Kartellen. Detta utvecklas dock inte närmare. Förutom att det i kommunstyrelsens yttrande anges att man den 4–5 augusti 2014 gjorde ett försök till bedömning av artisten, bl.a. utifrån ett säkerhetsperspektiv, redovisas inte några säkerhets- eller ordningsöverväganden överhuvudtaget.

text: Mot den bakgrunden har jag svårt att se att ordnings- eller säkerhetsskäl skulle vara det verkliga skälet till avbokningen.

text: De skäl för beslutet som utvecklats i pressmeddelandet och i debattartikeln ger i stället ett intryck av att det avgörande skälet för beslutet att inte låta Kartellen delta vid festivalen var de åsikter som gruppmedlemmarna gett uttryck för, bl.a. i en tv-intervju. Att AA i artikeln lyfte fram att gruppens medlemmar inte tydligt tagit avstånd från sina tidigare uttryckta åsikter ger ytterligare stöd för den slutsatsen. I kommunstyrelsens yttrande till JO anges också att det framför allt var frågan om att Kartellen glorifierade politiskt våld i stället för att ta avstånd från sådant våld som låg till grund för beslutet att avboka gruppen från festivalen.

text: Som framgått ovan måste enskildas fri- och rättigheter respekteras av det allmänna, och de åtgärder som vidtas får inte ha karaktär av sanktioner för att någon har utnyttjat rätten att uttrycka sina åsikter. Detta innebär att företrädare för det allmänna, med hänsyn till yttrandefriheten, som utgångspunkt får acceptera att uttalanden som de inte delar eller till och med finner olämpliga har gjorts av t.ex. en artist som ska uppträda på ett kommunalt arrangemang.

text: Med hänsyn till att det framför allt är de åsikter Kartellens medlemmar gett uttryck för som kommunen framhållit som grund för beslutet att avboka gruppen från festivalen strider beslutet enligt min mening mot objektivitetsprincipen i

text: 1 kap. 9 §

text: RF, särskilt med beaktande av det skydd för yttrandefriheten som kommer till uttryck i

text: 2 kap. 1 §

text: RF. Det sätt på vilket kommunstyrelsen, i första hand kommunstyrelsens ordförande, hanterat beslutsprocessen i ärendet ger ytterligare stöd åt slutsatsen att beslutet inte fattats med iakttagande av

text: regeringsformens

text: krav på saklighet och opartiskhet.

text: Kommunstyrelsen och AA ska alltså kritiseras för att man avbokade Kartellen från festivalen i strid med

text: regeringsformen

type: avgorande


avgjordAv: Justitieombudsmannen Katarina Påhlsson

nyckelord:
Anstalt
Grundläggande fri- och rättigheter
Proportionalitetsprincipen

title: Anmälan mot Kriminalvården, anstalten Saltvik, om att personal regelmässigt övervakar vissa besök från NAV (Nämnden för andlig vård)

sammanfattning: Anstalten Saltvik har infört en rutin på sin säkerhetsavdelning om att besök från NAV (Nämnden för andlig vård) där flera intagna deltar alltid ska övervakas av personal. Rutinen infördes med anledning av en ny rekommendation från Kriminalvårdens huvudkontor. Av utredningen framgår att syftet med den nya ordningen ska vara att minska risken för försök till otillåten påverkan. Kriminalvårdens remissvar saknar dock en närmare beskrivning av de faktiska skälen till den nya rekommendationen. JO finner anledning ifrågasätta om anstalten tillräckligt iakttagit den s.k. proportionalitetsprincipen när rekommendationen gjordes till en rutin, men anser sig med hänsyn till det begränsade underlaget sakna grund för att uttala någon kritik. Eftersom risken för otillåten påverkan rimligen bör skilja sig åt beroende på bl.a. vilka intagna och vilken sammansättning av intagna det rör sig om, menar hon emellertid att det framstår som väl kategoriskt att låta den nya rutinen gälla undantagslöst när fler än en intagen ska träffa NAV-medarbetare. JO gör vissa uttalanden om vad anstalten enligt hennes mening förutsätts beakta både i sin fortsatta tillämpning av den aktuella rutinen och i verksamheten i övrigt. Granskningen av ärendet föranleddes delvis av att anstalten i ett tidigare ärende verkade ha lämnat felaktiga upplysningar till JO. Det har visat sig att så inte var fallet. Med anledning av detta passar dock JO på att berätta något om hur det går till när muntliga upplysningar hämtas in från Kriminalvården.

text: Bakgrund och anmälan

text: I april 2024 fick JO in en anmälan från AA, där han klagade på att anstalten Saltvik hade infört en regel om att besök av representanter från NAV, Nämnden för andlig vård, skulle bevakas av kriminalvårdspersonal och att de intagna inte hade informerats om detta (JO:s ärende dnr 3443-2024). JO hämtade in muntliga upplysningar från anstalten, enligt vilka det inte fanns någon rutin om sådan övervakning men personal i vissa fall befinner sig utanför besöksrummet. Jag ansåg mig inte ha anledning att fortsätta utredningen eller göra något uttalande och avslutade ärendet.

text: Därefter anmälde AA på nytt samma förhållande. Han hävdade bl.a. att anstalten lämnat felaktiga uppgifter till JO och att flera besök från NAV hade bevakats under april och maj 2024. Han bifogade en hemställan från en annan intagen med en fråga om när rutinen om bevakning av NAV-besök infördes och varför de intagna inte hade informerats om den nya rutinen. På hemställan svarade anstalten den 7 maj: ”Rutinen informerades ut av personal den dag den kom.”

text: Utredning

text: Kriminalvården uppmanades att yttra sig över det som AA fört fram i sin senaste anmälan, och att särskilt svara på frågor om när rutinen om övervakning av NAV-besök infördes, när och hur de intagna informerades om den nya rutinen, vad rutinen innebär samt hur de muntliga upplysningar som anstalten lämnade till JO i det tidigare ärendet förhåller sig till det som framgår av anstaltens svar den 7 maj 2024.

text: I sitt remissvar anförde Kriminalvården, genom chefen för sektionen för verksjuridik, i huvudsak följande:

text: Utredning och svar på JO:s frågor

text: Uppgifter om sakförhållandena har hämtats in från Kriminalvårdens region Nord, som i sin tur har hämtat in uppgifter från anstalten Saltvik. Därutöver har uppgifter från Kriminalvårdens säkerhetsavdelning inhämtats. Berörda befattningshavare har fått möjlighet att lämna synpunkter. Av utredningen framgår i huvudsak följande. Den 25 mars 2024 informerades samtliga anstalters säkerhetsavdelningar, så kallade Fenixavdelningar, via e-post från säkerhetsavdelningen vid Kriminalvårdens huvudkontor om en ny rekommendation gällande besök på Fenixavdelning från NAV-representant. Rekommendationen angav att i de fall flera intagna vistas tillsammans med NAV-företrädare ska personal närvara i rummet av säkerhetsskäl. Rutinen infördes på Saltviks säkerhetsavdelning den 27 mars 2024. Personalen på Saltvik informerade de intagna på säkerhetsavdelningen muntligen samma dag och därefter har de intagna även informerats inför varje besök från NAV representant. Personal närvarar aldrig vid enskilda samtal mellan en intagen och en NAV representant. I kontakt med JO den 24 april 2024 fick kriminalvårdsinspektören som tillfrågades om rutinen inte information om att aktuellt klagomål gällde Fenixavdelningen. Det svar som då lämnades avsåg hanteringen för de intagna som besöker NAV på besöksavdelningen, vilket de intagna vid Fenixavdelningen av säkerhetsskäl inte får göra. Kriminalvårdens säkerhetsavdelning har bekräftat de uppgifter som lämnats av anstalten Saltvik angående aktuell rekommendation och angett i huvudsak följande om bakgrunden till den. Med anledning av de risker som ligger till grund för en placering av en intagen på säkerhetsavdelning, bedöms det finnas en beaktansvärd risk för fortsatt brottslighet och otillåten påverkan mot såväl Kriminalvårdens medarbetare som andra externa parter som har kontakt med de intagna på säkerhetsavdelning. Dessa höga risker, som också redovisas i den fördjupade villkorsutredningen, kan komma att utgöra en påtaglig fara för det fall en ensam extern part eller medarbetare vistas utan bevakning i ett utrymme med flera intagna samtidigt. Från ett säkerhets- och arbetsmiljöperspektiv bedöms att konsekvenserna inte skulle vara försumbara, om påverkansförsök skulle realiseras.

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 2 kap. 1 § första stycket 6 regeringsformen

text: är var och en gentemot det allmänna tillförsäkrad religionsfrihet, frihet att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion. Enligt

text: 1 kap. 4 § fängelselagen (2010:610)

text: , FäL, ska varje intagen bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med frihetsberövandet. Enligt 2 kap. 4 § FäL får en intagen placeras på en avdelning med särskild hög grad av övervakning och kontroll (säkerhetsavdelning) om 1. det finns en varaktig risk för att den intagne rymmer eller fritas och det kan antas att han eller hon är särskilt benägen att fortsätta allvarlig brottslig verksamhet, eller 2. det finns särskild anledning att anta att det behövs för att hindra den intagne från allvarlig brottslig verksamhet under vistelsen i anstalt. Ett beslut om placering på en säkerhetsavdelning ska omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst en gång i månaden. Enligt 4 kap. 4 § FäL ska en intagen ges möjlighet att på lämpligt sätt utöva sin religion. Enligt 7 kap. 2 § första stycket FäL får ett besök, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, kontrolleras genom att personal övervakar besöket eller besöket äger rum i ett besöksrum som är så utformat att det omöjliggör att föremål överlämnas. Enligt 4 kap. 6 § FARK Fängelse ska en intagen på lämpligt sätt ges möjlighet till kontakt med en representant för den egna religionen. Av allmänna råd till 4 kap. 2–5 §§ FäL i Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd (

text: KVFS 2011:1

text: ) om fängelse, FARK Fängelse, framgår att tillgången till fritidssysselsättning, utbudet av massmedier, samt möjligheterna att utöva religion eller hålla förtroenderåd kan inskränkas av ordnings- eller säkerhetsskäl samt till följd av praktiska förhållanden inom Kriminalvården som t.ex. anstaltsrutiner och resurstillgång. Enligt artikel 29.2 i de europeiska fängelsereglerna ska, så långt det är praktiskt möjligt, verksamheten i fängelset utformas så att de intagna kan utöva sin religion och leva efter sin tro, delta i gudstjänster eller sammankomster som leds av erkända företrädare för denna religion eller tro, ta emot enskilda besök av sådana företrädare för sin religion eller tro och inneha böcker och annan litteratur som har med deras religion eller tro att göra.

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Som framgår av den rättsliga regleringen ovan ska en intagen ges möjlighet att på lämpligt sätt utöva sin religion och på lämpligt sätt ges möjlighet till kontakt med en representant för den egna religionen. Möjligheten att utöva sin religion kan inskränkas av säkerhetsskäl och besök får övervakas om det är nödvändigt av säkerhetsskäl. Vid anstalten Saltviks säkerhetsavdelning placeras, i enlighet med 2 kap. 4 § FäL, de intagna som behöver särskilt hög grad av övervakning och kontroll. I enlighet med 7 kap. 2 § FäL rekommenderas därför att besök från NAVrepresentant vid anstaltens säkerhetsavdelning med flera intagna bevakas, eftersom det är nödvändigt av säkerhetsskäl. Den rekommendation avser, som redan nämnts, endast besök med flera intagna vid säkerhetsavdelningen. Enskilda besök bevakas inte. Det är Kriminalvårdens uppfattning att anstalten Saltvik har gjort vad som ankommer på den utifrån gällande reglering. Kriminalvården beklagar att JO inledningsvis fått missvisande uppgifter. Att så skett har dock inte varit medvetet utan förefaller bero på att anstalten saknat

text: närmare information om vad som avsågs. De uppgifter som anstalten lämnade var i och för sig korrekta i sak, men ytterligare information hade funnits att lämna. AA kommenterade remissvaret och förde fram bl.a. följande. Varken NAVrepresentanter eller intagna har begärt att besöken ska övervakas, vilket visar att det inte finns något problem. Kriminalvårdens bedömning att risken för otillåten påverkan är större när flera intagna deltar håller inte; även en ensam intagen kan utöva otillåten påverkan. Det stämmer inte att de intagna informerades om den nya rutinen samma dag som den infördes eller att de får information om den inför varje övervakat besök. Rutinen borde ha dokumenterats eller meddelats skriftligen.

text: Bedömning

text: Kriminalvården har i sitt yttrande redogjort för flera rättsliga utgångspunkter, som jag kommer att komplettera i det följande.

text: Granskningen av det här ärendet föranleddes delvis av att anstalten Saltvik i ett tidigare ärende verkade ha lämnat felaktiga muntliga upplysningar till JO om att NAV-besök inte övervakas. Kriminalvården har nu förklarat att den kriminalvårdsinspektör som svarade på JO:s frågor inte förstod att klagomålen riktades mot anstaltens säkerhetsavdelning. Svaret som lämnades avsåg därför hur det ser ut för de intagna som tar emot NAV-besök på anstaltens besöksavdelning, något som intagna på säkerhetsavdelningen inte får göra. Enligt myndigheten var uppgifterna i och för sig korrekta, men ytterligare information hade kunnat lämnas.

text: Jag har inte skäl att betvivla det som Kriminalvården har uppgett, utan konstaterar att de till synes missvisande upplysningarna kan ha berott på oklarheter i vad som efterfrågades från JO:s sida. Det finns alltså inte anledning till någon kritik i denna del. Jag vill dock ta tillfället i akt att berätta något om hur det går till när muntliga upplysningar hämtas in från Kriminalvården.

text: Eftersom intagna har rätt till förtrolig kommunikation med JO lämnar den jurist som kontaktar ett verksamhetsställe normalt endast nödvändiga uppgifter om ett aktuellt klagomål. Visserligen blir en anmälares namn som huvudregel en offentlig uppgift när klagomålet kommer in till JO, men identiteten ska i sådana telefonsamtal bara redovisas när det är motiverat. Om ärendet – som i detta fall – rör allmänna rutiner finns det således som utgångspunkt inte skäl att berätta vem anmälaren är, till skillnad från om klagomålen handlar om en specifik behandling av en intagen eller handläggningen av ett särskilt ärende. Det kan vidare uppmärksammas att JO vanligen saknar kännedom om vad en anmälare eller berörd person är dömd för liksom, om denne är frihetsberövad, vilken slags placering det är frågan om. Undantaget är när anmälaren själv redogör för detta eller det annars framgår av klagomålet. Naturligtvis är det viktigt att medarbetarna hos JO är tydliga vid sina kontakter med en anstalt eller ett häkte och, med iakttagande av de hänsyn som nyss beskrivits, lämnar uppgifter som

text: är nödvändiga för att myndigheten ska kunna besvara ställda frågor. Samtidigt förutsätts det att de tjänstemän som lämnar upplysningar gör detta efter bästa förmåga samt själva försöker att hjälpa till och tänka efter vad JO kan behöva få veta (se mitt beslut i JO 2024 s. 206, dnr 6048-2023 m.fl.).

text: Med det här sagt går jag nu över till frågan om övervakning av NAV-besök. Jag drar inledningsvis slutsatsen av utredningen att anstalten inte övervakar enskilda samtal mellan en intagen och en NAV-representant, och att personal alltså då inte närvarar. Med tanke på religiösa företrädares tystnadsplikt vid bikt och andra enskilda själavårdande samtal är det förstås välkommet och bra.

text: Däremot införde anstalten Saltvik den 27 mars 2024 en ny och generell rutin om att vissa andra besök från NAV-representanter ska övervakas av personal. Genom Kriminalvårdens uppgifter är det klarlagt att rutinen endast gäller vid anstaltens säkerhetsavdelning och bara när flera intagna närvarar. Den nya rutinen infördes med anledning av att säkerhetsavdelningen vid myndighetens huvudkontor ett par dagar dessförinnan hade gått ut med en ny rekommendation för NAV-besök på de särskilda säkerhetsavdelningarna vid Saltvik, Kumla och Hall, enligt vilken personal ska närvara i rummet i de fall flera intagna vistas tillsammans med NAV-företrädare.

text: I remissvaret återges ett resonemang som ligger till grund för huvudkontorets rekommendation, vilket handlar om riskerna med att låta bl.a. externa parter vistas med flera intagna samtidigt. Jag uppfattar att syftet med att övervaka NAV-besök på en säkerhetsavdelning ska vara att minska risken för försök till otillåten påverkan. Resonemanget är emellertid allmänt hållet och enligt min mening svårt att ta till sig. Det rymmer t.ex. delvis vad som framstår som ett rent cirkelresonemang; med anledning av de risker som ligger till grund för en placering på säkerhetsavdelning bedöms det finnas vissa beaktansvärda risker. Jag är även frågande till vad som menas med att dessa höga risker redovisas i den fördjupade villkorsutredningen, med tanke på att en sådan utredning ska göras för varje enskild intagen och således handlar om individuella risker. Med hänsyn till att huvudkontoret ansåg det påkallat att gå ut med den nya rekommendationen utgår jag från att det tidigare förekom att intagna träffade NAV-representanter oövervakade även när de var flera, och att det fanns konkreta skäl till att detta i mars 2024 inte längre bedömdes vara lämpligt. Jag kan konstatera att remissvaret saknar en närmare beskrivning av dessa skäl.

text: Anstalten Saltvik verkar i sin tur omedelbart ha gjort en undantagslös rutin av huvudkontorets rekommendation. Det väcker frågan om anstalten har beaktat proportionalitetskravet i

text: 1 kap. 6 § fängelselagen (2010:610)

text: . Av bestämmelsen följer att verkställigheten inte får innebära andra begränsningar i den intagnes frihet än som följer av den lagen eller som är nödvändiga för att ordningen eller säkerheten ska upprätthållas. Dessutom får en kontroll- eller tvångsåtgärd endast användas om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden, och om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. Kravet på

text: proportionalitet gäller vid all användning av kontroll- eller tvångsåtgärder inom Kriminalvården, och innebär att varje sådan åtgärd ska föregås av en intresseavvägning i syfte att pröva om olägenheterna med åtgärden står i rimlig proportion till vad som står att vinna med den. En bedömning av åtgärdens art, styrka, räckvidd och varaktighet måste därmed göras i varje enskilt fall. (Se

text: prop. 2009/10:135 s. 121

text: Att döma av det som Kriminalvården har anfört tycks huvudkontorets rekommendation röra den situationen att en ensam extern part eller medarbetare vistas med flera intagna. Det får därmed förutsättas att riskerna bedöms vara mindre om t.ex. två NAV-medarbetare träffar flera intagna. Det är utifrån remissvaret inte helt tydligt om den nya rutinen gäller också i sådana situationer, men jag uppfattar att det är avsikten. Vilka överväganden som i så fall ligger bakom att anstalten har gått längre än vad som ser ut att följa av rekommendationen framgår inte. Om det i nuläget aldrig inträffar att fler än en NAV-representant träffar de intagna åt gången i Saltvik skulle det kunna vara något för anstalten att överväga, för att undvika att behöva övervaka besöken. Ett annat tänkbart alternativ till övervakning vore att låta personal sitta precis utanför rummet. Huruvida detta, eller andra mindre ingripande åtgärder än övervakning, har övervägts framgår dock inte. Inte heller har det lämnats någon beskrivning av hur en övervakning skulle kunna gå till, t.ex. för att störa en förrättning så lite som möjligt.

text: Risken för otillåten påverkan bör dessutom rimligen skilja sig åt beroende på vilka intagna och vilken sammansättning av intagna det rör sig om. Även det faktiska antalet intagna som t.ex. deltar i en gudstjänst eller gör bön tillsammans borde kunna ha betydelse. Som jag förstår det är rutinen om övervakning tänkt att tillämpas så fort minst två (”flera”) intagna deltar och att det, med hänsyn till att det är fråga om en säkerhetsavdelning, som mest kan handla om sex intagna åt gången. Givetvis är det ett enskilt verksamhetsställe som avgör vad som är påkallat ur ett säkerhetsperspektiv, men enligt min mening framstår det som väl kategoriskt att låta den nya ordningen om övervakning gälla undantagslöst när fler än en intagen ska träffa NAV-medarbetare. Som jag redan har varit inne på kan det ifrågasättas om anstalten i tillräcklig grad beaktat proportionalitetskravet i

text: 1 kap. 6 § fängelselagen

text: . Jag vill följaktligen påminna om detta krav, som anstalten förutsätts beakta både i sin fortsatta tillämpning av den aktuella rutinen och i verksamheten i övrigt. Med hänsyn till det begränsade underlaget anser jag mig emellertid sakna grund för att uttala kritik.

text: När det slutligen gäller frågan om hur de intagna fick klarhet i den nya rutinen har Kriminalvården uppgett att de informerades muntligen samma dag som den infördes, och att intagna därefter också har upplysts om den inför varje besök. AA menar att detta inte stämmer. Här står alltså ord mot ord. Jag bedömer inte att ytterligare utredning skulle leda till något annat resultat och nöjer mig därför med att framhålla vikten av att alla intagna nås av information om nya rutiner

text: som de är berörda av. I det här fallet anser jag att det hade varit lämpligt att lämna informationen skriftligen. Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Katarina Påhlsson. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift. Rättssakkunniga Emma Söderberg Majanen har föredragit ärendet och byråchefen Catrine Björkman har deltagit i beredningen.