avgjordAv: Justitieombudsmannen Thomas Norling

nyckelord:
Interimistiskt beslut
Kommunicering
Omprövning

title: Försäkringskassan kritiseras för hanteringen av en handling som den försäkrade lämnade in med anledning av ett interimistiskt beslut

sammanfattning: Försäkringskassan höll inne utbetalningarna av vårdbidrag till en försäkrad, AA, genom ett intermistiskt beslut. Av beslutet framgick att AA hade möjlighet att lämna synpunkter inför det slutliga beslutet och skicka dem till Försäkringskassans inläsningscentral inom en angiven tidsperiod. Det interimistiska beslutet var även korrekt försett med en omprövningshänvisning. Under tiden som kommuniceringstiden löpte skickade AA in sina synpunkter till Försäkringskassans lokala kontor. Skriften med synpunkterna var utformad som en begäran om omprövning och uppfattades uteslutande som en sådan av myndigheten. AA:s synpunkter kom därför inte att beaktas inför det slutliga beslutet. I sitt beslut uttalar JO att det är en allvarlig brist i handläggningen av AA:s ärende, och Försäkringskassan får därför kritik. JO uttalar vidare att myndighetens rutin bör vara att varje handling från den försäkrade som kommer in inom kommuniceringstiden tillförs grundärendet oavsett hur den är utformad. Finns det dessutom något i handlingen som tyder på en reaktion på det interimistiska beslutet ska den även presumeras vara en begäran om omprövning.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO den 7 april 2017 klagade AA på Försäkringskassan. Hon anförde bl.a. följande: Försäkringskassan fattade ett interimistiskt beslut om att dra in det vårdbidrag för merkostnader som hon tidigare fått för sin son. Av beslutet framgick att hon hade möjlighet att lämna synpunkter på beslutet och skicka dem till Försäkringskassans inläsningscentral senast ett visst angivet datum. Det framgick även att hon kunde begära omprövning om hon inte var nöjd med beslutet och att en sådan begäran skulle skickas till en annan adress. Eftersom hon inte var nöjd med beslutet skickade hon in sina synpunkter till den senare adressen. Några veckor senare fick hon del av Försäkringskassans slutliga beslut att inte längre betala ut vårdbidrag. I beslutet angavs bl.a. att hon inte hade kommit in med några synpunkter. Vid samtal med Försäkringskassan fick hon veta att hon skickat sina synpunkter till fel adress och att hennes skrift endast hade hanterats som en begäran om omprövning. AA anförde vidare att hon tyckte att det var vilseledande och otydligt med olika adresser och olika sätt att gå till väga för att framföra sitt missnöje.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Försäkringskassan som i sitt remissvar anförde följande:

text: Utredning

text: AA beviljades vårdbidrag för merkostnader för sin son i oktober 2014. Den 10 mars 2017 hade Försäkringskassan ett utredningssamtal per telefon med AA med anledning av en efterkontroll av den pågående ersättningen. Handläggaren bedömde utifrån samtalet att AA inte hade rätt till fortsatt vårdbidrag och lämnade samma dag ett förslag till ett interimistiskt beslut till en beslutsfattare. Den 13 mars fattade beslutsfattaren ett interimistiskt beslut om att dra in vårdbidraget från och med april 2017. I beslutsbrevet fick AA information om möjligheten att senast den 29 mars lämna synpunkter inför det slutliga beslutet. Det interimistiska beslutet var också försett med en omprövningshänvisning med en tidsfrist på två månader. Den 22 mars kom AA:s begäran om omprövning av det interimistiska beslutet in till Försäkringskassans lokala kontor. Efter att en beslutsfattare samma dag hade bedömt att beslutet inte kunde ändras enligt

text: 113 kap. 3 § socialförsäkringsbalken

text: registrerades begäran om omprövning i Försäkringskassans diarium och skickades till en enhet som handlägger omprövningar. På det lokala kontoret fortsatte handläggningen av grundärendet och den 3 april konstaterade den personliga handläggaren att inga synpunkter eller handlingar hade kommit in i ärendet i ärendehanteringssystemet ÄHS under kommuniceringstiden. Samma dag lämnade handläggaren ärendet till en beslutsfattare som fattade ett slutligt beslut som ersatte det interimistiska, och sände det till AA. Omprövningsenheten som trots förturshantering inte hade hunnit ompröva det interimistiska beslutet när det slutliga beslutet fattades avskrev omprövningsärendet den 5 april. Den 5 april ringde AA till Försäkringskassan för att diskutera besluten hon hade fått och Försäkringskassans rutiner. Hon fick information om hur handläggningen hade gått till och om möjligheten att begära omprövning av det slutliga beslutet.

text: Utformningen av det interimistiska beslutet AA har i sin anmälan framfört kritik mot utformningen av det interimistiska beslutet. Hon anser att informationen i brevet är otydlig och missvisande. Mallen för interimistiska beslut är disponerad så att det som är viktigast för den enskilde att veta står tidigt i texten. I mallens början förklaras skillnaden mellan ett interimistiskt beslut och ett slutligt beslut. Vad ett interimistiskt beslut är beskrivs också mer ingående under rubriken Vad innebär ett interimistiskt beslut. Vid fortsatt resonemang om de olika besluten har Försäkringskassan varit noga med att specificera vilket av de två besluten det gäller. På sidan l finns en ruta med information om vad den enskilde kan göra för att påverka det slutliga beslutet. Det här är alltså Försäkringskassans kommunicering. Informationen kommer tidigt i brevet och är grafiskt markerad med en ruta, eftersom det slutliga beslutet kommer att påverka den enskildes situation mest. På sidan 3 finns information om vad den enskilde kan göra för att få det interimistiska beslutet omprövat. Informationen kommer sent i brevet och är inte grafiskt markerad. Försäkringskassan har valt att tona ner möjligheten att ompröva det interimistiska beslutet eftersom det kommer få minst påverkan på den enskildes situation. På sidan l finns också information om att den enskilde kommer att kunna begära omprövning av det slutliga beslutet när det väl kommer.

text: Försäkringskassans slutsatser

text: När en begäran om omprövning av ett interimistiskt beslut kommer in till Försäkringskassan ska den som tar emot skrivelsen försäkra sig om vad avsändaren avser med sin skrivelse. I detta fall om det var fråga om en begäran om omprövning, ett svar på kommunicering, eller kanske båda.

text: När AA:s skrivelse, utformad som en begäran om omprövning av ett interimistiskt beslut, kom in den 22 mars till Försäkringskassan gjorde en beslutsfattare omedelbart en prövning om beslutet kunde ändras enligt

text: 113 kap. 3 § socialförsäkringsbalken

text: . I samband med denna prövning och senast när skrivelsen vidarebefordrades till omprövningsenheten borde en kopia av skrivelsen ha skickats för inskanning i grundärendet. Oavsett att skrivelsen var utformad som en begäran om omprövning av det interimistiska beslutet borde den också ha vidarebefordrats som svar på kommunicering till den handläggare som handlade det berörda ärendet. Om så hade skett skulle handläggaren haft möjlighet att ta del av AA:s synpunkter på det interimistiska beslutet och ta ställning till dem innan hon fattade det slutliga beslutet. Försäkringskassan beklagar det inträffade och de olägenheter detta medfört för AA. Försäkringskassans handläggning av omprövningsärenden sker på särskilda enheter på några platser i landet. Dessa ärenden har handlagts i pappersform och endast registrerats i Försäkringskassans diarium som handläggare på lokalkontor inte har direkt tillgång till. Från och med den 29 maj 2017 handläggs även omprövningar i ÄHS. Därför kan en handläggare av ett grundärende numera se när en begäran om omprövning har kommit in från en enskild.

text: AA fick tillfälle att kommentera remissvaret.

text: Bedömning

text: I

text: 17 § förvaltningslagen (1986:223)

text: , som gällde vid tidpunkten för Försäkringskassans handläggning, finns bestämmelser om myndigheternas kommunikationsplikt. Bestämmelserna om kommunikation återges numera i

text: 25 § förvaltningslagen (2017:900)

text: Kommuniceringsskyldigheten är av stor betydelse, både för att parten ska få komma till tals innan ärendet avgörs och för att myndigheten ska få ett tillförlitligt beslutsunderlag (se bl.a. JO:s beslut den 27 februari 2013, dnr

text: Av utredningen i ärendet framgår att Försäkringskassan höll inne utbetalningarna av vårdbidrag till AA genom ett interimistiskt beslut den 13 mars 2017. Av beslutet framgick att AA senast den 29 mars 2017 hade möjlighet att komma in med synpunkter inför det slutliga beslutet. Det interimistiska beslutet var även korrekt försett med en omprövningshänvisning. Den 22 mars 2017 kom det in en skrift med synpunkter från AA till Försäkringskassan. Skriften var utformad som en begäran om omprövning och uppfattades uteslutande som en sådan, dvs. den tillfördes inte grundärendet som ett svar på kommuniceringen. AA:s synpunkter inför det slutliga beslutet beaktades därför inte. Det är en allvarlig brist som Försäkringskassan ska kritiseras för.

text: Jag har viss förståelse för att AA tyckte att informationen i det interimistiska beslutet var otydlig och vilseledande. Under förutsättning att Försäkringskassan har fungerande rutiner för hur de handlingar som lämnas till myndigheten efter ett interimistiskt beslutet ska tas om hand, anser jag dock att beslutets utformning är acceptabel. I sitt remissvar uttalar Försäkringskassan att den som tar emot en begäran om omprövning av ett interimistiskt beslut ska försäkra sig om avsändarens syfte med skrivelsen. Det sägs ingenting om vilka rutiner myndigheten har för att säkerställa att det sker. Enligt min uppfattning bör

text: emellertid rutinen vara att varje handling från den försäkrade som kommer in inom kommuniceringstiden tillförs grundärendet oavsett hur den är utformad. Finns det dessutom något i handlingen som tyder på en reaktion på det interimistiska beslutet ska den även presumeras vara en begäran om omprövning (se JO 2017/18 s. 317, dnr

text: ). Detta för att den enskilde inte ska behöva riskera att lida någon rättsförlust.

text: Försäkringskassan anför vidare att omprövningsärendena numera handläggs i myndighetens ärendehanteringssystem (ÄHS) och att det innebär att handläggaren i grundärendet kan se vilka handlingar som finns i ett omprövningsärende. Jag vill betona att det i sig inte är tillräckligt för att undvika misstag av det slag som skett i AA:s ärende och därför inte heller minskar behovet av rutiner.

text: Ärendet avslutas.


publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Polismyndigheten i Stockholms län och en presstalesman där, som lämnat oriktig information till en journalist

org: jo

sammanfattning: En journalist frågade polisen om ett provsvar från Rättsmedicinalverket hade inkommit. En presstalesman (informationsansvarig) förnekade detta. Beskedet var felaktigt. Polismyndigheten kritiseras för det inträffade. Även presstalesmannen kritiseras. Att lämna ett felaktigt besked i en fråga som rör den grundlagsfästa rätten att ta del av allmänna handlingar är allvarligt, inte minst om det lämnas av någon som har till uppgift att för myndighetens räkning besvara just sådana frågor.

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan till JO framförde journalisten AA, Aftonbladet, klagomål mot Polismyndigheten i Stockholms län, Västerorts polismästardistrikt, och en tjänsteman där.

type: stycke

text: Enligt AA hade polismyndigheten medvetet lämnat falsk information till massmedia. Han hade bevakat ett narkotikaärende gällande en från tv känd programledare som tillika var chefredaktör för ungdomstidningen Kamratposten. Han hade därvid under en tid dagligen ringt till Västerorts polismästardistrikt om ett analysbesked från Rättsmedicinalverket, vars innehåll han ville ta del av. Den 5 maj 2011, klockan 13.12, frågade han via sms BB vid Västerorts polismästardistrikt om analysbeskedet inkommit. Hon besvarade frågan nekande. Han visste dock, genom grundlagsskyddade källor, att provsvaret fanns hos polismyndigheten och att utredarna arbetade med detta. Rättsmedicinalverket hade också bekräftat att svaret hade lämnats den 4 maj.

text: AA bifogade utskrift av de sms-meddelanden han hade utbytt med BB under eftermiddagen den 5 maj. Där framgick följande. [Från AA:] Hej BB, vad säger ni om analyssvaret i k103939. Med vänlig hälsning AA, Aftonbladet [Svar BB:] Har inte kommit ännu [AA:] Är du 100 på det? Jag har fått info om att det kom idag! [Svar BB:] Jag har frågat utredaren – han har inte fått något i alla fall/BB [AA:] Ok tack. Men jag undrar om det stämmer.

text: Utredning

text: Muntliga upplysningar inhämtades från BB, presstalesman vid Västerortspolisen. Hon uppgav följande (tjänsteanteckning, ab 6).

text: Det aktuella ärendet var ett relativt omfattande ärende med 13 misstänkta. Polisen talar i ett sådant ärende inte om enskilda personer i ärendet. När AA den 5 maj 2011 efterfrågade analyssvaret var inte samtliga svar i ärendet inkomna. Förundersökning pågick således fortfarande och den personen som AA var intresserad av hade ännu inte delgivits analyssvaret. BB hade fått instruktion från förundersökningsledaren (CC, chef för spaningsroteln), att inte lämna ut några uppgifter förrän ärendet var klart. Den nu aktuelle personen delgavs sedermera analyssvaret den 6 maj 2011. – Hon talade med ett flertal journalister under de aktuella dagarna och informerade samtliga om att hon inte kunde lämna information i en pågående förundersökning.

text: Polismyndigheten i Stockholms län anmodades därefter att lämna upplysningar över vad som anförts i anmälan och redovisa sin bedömning av det som kommit fram. Berörda befattningshavare skulle ges tillfälle att lämna synpunkter. Utredningen i ärendet, bl.a. den nyss citerade tjänsteanteckningen från samtalet med BB, bifogades.

text: I sin bedömning angav polismyndigheten (biträdande länspolismästaren DD) bl.a. följande.

text: Av den utredning som genomförts med anledning av anmälan till JO har framkommit att aktuellt analysresultat inkommit till polismyndigheten den 5 maj 2011 men att informationsansvarig, när svar lämnades till anmälaren, inte hade kännedom om att analysresultatet beträffande berörd person inkommit till myndigheten. Svar har, i enlighet med vad som framgår av anmälan, ändå lämnats till anmälaren. Polismyndighetens bedömning är att det är oacceptabelt att lämna ett svar med oriktigt sakinnehåll till allmänhet eller media. Polismyndigheten har vidare att bedöma mot vilken bakgrund aktuell uppgift lämnades till anmälaren. I den delen får beslutet att inte lämna ut uppgift om att analysresultat inkommit till myndigheten beröras. Som framgår ovan delar myndigheten den bedömning som gjorts av polismästardistriktet och chefen för spaningsroteln att sekretess vid den aktuella tidpunkten förelåg för analysresultatet. Myndigheten är däremot kritisk till beslutet att inte lämna ut uppgift att analysresultat inkommit till myndigheten. Informationsansvarig har uppgivit att det är mot bakgrund av gällande sekretessbestämmelser och beslut från spaningsroteln som hon lämnat aktuella uppgifter men har uppgivit att hon vid samtliga övriga förfrågningar från media i ärendet hänvisat till att uppgift inte kan lämnas ut med hänsyn till att sekretess gäller under förundersökningen.

text: Bedömning

text: Bestämmelser om rätten att ta del av allmänna handlingar finns i

text: tryckfrihetsförordningens

text: andra kapitel. Ytterligare regler om hur allmänna handlingar ska hanteras samt hur frågor om sådana ska handläggas och besvaras finns i offentlighets- och sekretesslagen. I

text: 4 § förvaltningslagen

text: framgår att en myndighet ska lämna upplysningar som rör dess verksamhetsområde och att frågor från enskilda ska besvaras så snart som möjligt. Bestämmelsen gäller även polismyndighet (jfr

text: 32 § förvaltningslagen

text: ). Uppgifter som lämnas från en myndighet ska vara sakligt underbyggda (

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: ). – Innebörden av den sammantagna regleringen är att en myndighet är skyldig att på

text: ett korrekt sätt besvara en fråga från en enskild som gäller huruvida en viss handling finns hos myndigheten, oavsett om dess innehåll omfattas av sekretess eller inte. Detta är också en förutsättning för att rätten att ta del av allmänna handlingar ska kunna utövas i enlighet med de i

text: tryckfrihetsförordningen

text: fastlagda principerna.

text: Polismyndigheten i Stockholms län har i detta fall felaktigt uppgett att den handling som anmälaren frågade om inte fanns hos myndigheten. Myndighetens egen bedömning är att detta är oacceptabelt.

text: En del av det som framkommit talar dessutom för att uppgiften om att analysbeskedet inte fanns hos polisen lämnades mot bättre vetande; BB har förklarat sitt agerande med att hon blivit instruerad att inte lämna ut några uppgifter förrän ärendet var klart. Oavsett hur det förhåller sig med den saken har BB innehaft en befattning som informationsansvarig och presstalesman. I hennes uppgift har därmed legat att säkerställa att myndighetens informationsplikter sköts på ett professionellt sätt (jfr JO:s beslut den 14 december 2011, dnr

text: ). Att ett felaktigt besked i en fråga som rör den grundlagsfästa rätten att ta del av allmänna handlingar lämnas av någon som har till uppgift att för en myndighets räkning besvara just sådana frågor är allvarligt. I detta fall tillkommer att journalisten särskilt riktade BB:s uppmärksamhet mot att det besked hon först lämnade inte stämde med vad han fått reda på från annat håll. I den mån hon inte kände till att provsvaret fanns hos polisen borde hon mot den bakgrunden ha sett till att skaffa sig ett korrekt underlag. Det är sammantaget uppenbart att hon inte skött sin uppgift på ett godtagbart sätt.

text: Såväl Polismyndigheten i Stockholms län som BB ska därför kritiseras för sitt sätt att handlägga AA:s förfrågan.

type: avgorande


avgjordAv: Stf justitieombudsmannen Stefan Holgersson

nyckelord: Anstalt Bemötande

title: Anmälningar mot Kriminalvården, anstalten Kalmar, om bl.a. intagnas möjligheter till toalettbesök efter inlåsning på kvällen. Kritik mot anstaltens rutiner för tilldelning av och information om urinflaskor

text: Anmälningar

text: I varsin anmälan framförde AA (dnr 2498-2025) och BB (dnr 6111-2025) klagomål mot Kriminalvården, anstalten Kalmar, om intagnas möjligheter till toalettbesök efter inlåsning på kvällen m.m.

text: AA uppgav bl.a. följande.

text: Bostadsrummen saknar handfat och toalett. Efter inlåsning för natten använder intagna urinflaskor när de ska kissa. För att få besöka toaletten ringer de på vakten, vilket oftast innebär en väntan på 30–45 minuter innan någon kommer. I akuta situationer får de intagna uträtta sina behov i en soppåse i bostadsrummet. Detta inträffar ofta och gäller även vid dubbelbeläggning. De intagna har flera gånger bett om våtservetter för användning i rummen under inlåsning, men det har inte tillåtits. Urinflaskorna byts inte ut och luktar mycket illa. De rengörs med tvål och vatten i duschen och det orsakar dålig lukt från avloppet.

text: BB beskrev bl.a. följande.

text: Efter inlåsning på kvällen den 31 maj 2025 ”flaggade” han och flera medintagna på för att få gå på toaletten, men det var inte någon som svarade. Han tvingades därför uträtta sina behov i rummet och hade varken möjlighet att torka sig ordentligt eller tvätta sina händer. Enda kommentaren från personalen var ”sånt händer”.

text: Utredning m.m.

text: Inledningsvis hämtades muntliga upplysningar in från en kriminalvårdsinspektör i anstalten Kalmar. Han uppgav bl.a. att han inte i närtid hade hört talas om någon intagen som varit tvungen att uträtta sina behov i en plastpåse för att personal inte kommit, men trodde att det kunde förekomma.

text: Därefter begärde JO att Kriminalvården skulle yttra sig över det som förts fram i AA:s anmälan avseende rutinerna för toalettbesök efter inlåsning för

text: dygnsvila. Myndigheten skulle vidare redogöra för anstaltens hantering när intagna ”flaggar på” för att gå på toaletten under den tid som de är inlåsta i bostadsrummet och besvara ett antal specifika frågor kopplat till detta. Av yttrandet skulle också framgå de överväganden som ligger bakom användandet av urinflaskor och skötseln av desamma, samt hur möjligheten att använda flaskan presenteras för de intagna. I den delen ombads myndigheten även svara på om den vidtar några särskilda åtgärder – och i så fall vilka – för att utdelningen av urinflaskor inte ska uppfattas som en signal att i första hand uträtta sina behov i bostadsrummet.

text: Kriminalvården uppmanades dessutom att yttra sig över BB:s klagomål.

text: Senare meddelade BB att anstalten hade gett honom en förklaring som han var nöjd med och att han därför ville återkalla sin anmälan. JO fortsatte dock utredningen.

text: I sitt remissvar anförde Kriminalvården, genom regionchefen för Region Öst, följande:

text: Utredning

text: Med anledning av JO:s begäran har redogörelser kring klagomålen inhämtats från anstalten tillsammans med ett antal journaler för nattbevakning och det ankomstdokument som personalen går igenom med de intagna vid inskrivning.

text: Allmänt Av uppgifter som lämnats av anstalten Kalmar framkommer följande. Anstalten Kalmar har 60 bostadsrum varav 17 är dubbelbelagda. Samtliga bostadsrum saknar toalett och när de intagna, under tiden kl. 18:45 till 07:15, är inlåsta på sina bostadsrum använder de sig av det signalsystem som finns i varje bostadsrum för att påkalla personalens uppmärksamhet för att exempelvis få möjlighet att gå på toaletten. Vid påkallning går personal till det aktuella bostadsrummet för att kontrollera vad den intagne har för ärende. Vid toalettbesök kan personalen endast låta en intagen i taget gå på toaletten. Detta då de hygienutrymmen som finns på avdelningarna är belägna i de allmänna utrymmena och går ej att låsa från utsidan. Personal måste därför stanna kvar och bevaka under toalettbesöket. Om det är flera intagna som vill gå på toaletten samtidigt tas de till toaletten i den turordning de påkallat personal. Vid inskrivning på anstalten och vid ankomst till avdelningen får de intagna tillsammans med personal gå igenom "mallen för ankomstinformation" där de får information om signalanordningen som finns på varje bostadsrum, hur den fungerar och vad den är till för. Vid ankomst tilldelas varje intagen en uppsättning av diverse nödvändigheter så som utspisningsredskap, kläder, sängkläder och urinflaskor. De intagna informeras om att det inte finns några toaletter på bostadsrummen och att de kan använda urinflaska vid behov under inlåsning. De intagna ansvarar själva för förvaring och rengöring av sina urinflaskor. I hygienutrymme finns särskilt avsedda utslagsbackar och rengöringsmedel de intagna kan använda. Vid behov kan den intagne meddela att han behöver ny/nya flaskor som han då tilldelas av personal. En urinflaska som tilldelats en intagen återanvänds aldrig oavsett om den är använd eller ej. För att skapa möjlighet för flera intagna att gå på toaletten samtidigt har anstalten påbörjat ett arbete med att utreda och montera låsfunktion på utsidan av toaletterna och utrusta toaletterna med signalsystem. Personal skulle då kunna

text: låsa dörren efter att ha släppt in en intagen på toaletten för att sedan göra likadant med nästa intagen. Den intagne kan sen själv signalera när han är klar för förflyttning tillbaka till bostadsrummet. Det finns ingen särskild rutin för intagna i dubbelrum utan de använder sig av samma metod som intagna i enkelrum. Vissa intagna väljer att använda sig av urinflaska nattetid och andra intagna väljer att använda sig av signalsystemet. Det har inte kommit till anstaltens kännedom, varken från personal eller intagna, att någon skulle ha behövt uträtta sina behov på bostadsrummet för att väntetiden varit för lång. Det högsta flödet för toalettbesök och andra behov är mellan kl. 19.00 och 23.00. Hur länge en intagen eventuellt kan behöva vänta varierar från dag till dag. Den normala väntetiden är svårt att bedöma då det är stor variation på behovet och anmälarens uppgifter om att det kan förekomma väntetid på 30–45 minuter för exempelvis toalettbesök skulle kunna stämma vid enstaka tillfällen. Nattpersonalen redogör generellt inte för hur lång tid det har tagit från att man har påkallat personal till att personal är på plats i sina avlämningslistor från natten. Det som framgår i dessa rapporter är när öppning/kontakt vid dörr har skett och när personal låst/lämnat bostadsrummet samt i vilket syfte. Det finns dock avlämningar där nattpersonalen, vid enstaka tillfällen, har noterat när påkallning har skett. Exempel nedan har hämtats från den 10 maj 2025: Ärendet klar / Påkallning (I Personal på plats Ärende för klient är åter i signalsystem) hos klient: påkallning rum.

text: 19.32 19.33 Medicin 19.50 19.53 19.54 Medicin 20.09 20.12 20.17 Toalett 20.30 20.33 20.35 Toalett 20.30 20.35 20.37 Toalett 20.31 20.38 20.44 Toalett 20.45 20.47 20.50 Toalett 20.45 20.50 20.53 Toalett 20.58 21.03 21.07 Toalett 20.58 21.07 21.09 Toalett 21.00 21.11 21.14 Toalett/Medicin 21.01 21.17 21.22 Toalett/Medicin 21.01 21.22 21.24 Toalett 21.10 21.26 21.30 Toalett 21.10 21.30 21.32 Toalett 21.25 21.33 21.41 Toalett 21.40 21.42 21.46 Toalett 22.21 22.24 22.25 Medicin 02.58 03.01 03.09 Toalett 03.38 03.42 03.47 Toalett Minsta väntetid vid detta tillfälle 2 minuter. Längsta väntetid vid detta tillfälle 21 minuter. I nattjournalen för den 31 maj 2025 till den 1 juni 2025 har det noterats totalt 19 påringningar. Anstalten kan, vid kontroll av nattjournalen, konstatera att det inte noterats någon påringning från [BB] eller någon annan från samma

text: avdelning den natten. Anstalten kontrollerar signalsystemet varje dag inför natten och denna genomfördes utan anmärkning den 31 maj 2025. Även kontrollerna den 30 maj 2025 och den 1 juni 2025 var utan anmärkning. I anstaltens incidentrapporteringssystem, ISAP, finns det inget som tyder på att det förekommit något systembortfall under den aktuella natten.

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Anledningen till att anstalten delar ut urinflaskor är för att de ska verka som ett komplement till toalettbesök och en säkerhetsåtgärd då de intagna, under inlåsning, saknar möjlighet att själva gå på toaletten eftersom bostadsrummen saknar toalett. Vissa intagna väljer att enbart använda urinflaskorna medan andra intagna väljer att aldrig använda dem. Varje intagen informeras om det signalsystem som är tänkt att användas för kontakt med personal under inlåsning och att det kan användas för att exempelvis meddela att man behöver gå på toaletten. Funktionskontroll av signalsystemet görs dagligen. Väntetiden för en intagen att få gå på toaletten nattetid varierar beroende på hur många intagna som behöver gå på toaletten samtidigt. Målsättningen är alltid att väntetiden ska vara så kort som möjligt. I dagsläget är det, av säkerhetsskäl, endast möjligt att låta en intagen åt gången gå på toaletten men det genomförs just nu ett arbete för att försöka möjliggöra att fler intagna ska kunna gå på toaletten samtidigt vilket skulle kunna korta väntetiderna under de perioder när behovet är som störst. Rutin och väntetid är densamma oavsett om den intagne bor i enkelrum eller dubbelrum. Som framgått ovan har det inte framkommit till anstalten att någon skulle ha behövt uträtta sina behov på bostadsrummet på grund av för lång väntetid eller på grund av uteblivet svar efter kontakt via signalsystemet. De intagna ansvarar själva för förvaring och rengöring av sina urinflaskor och anstalten tillhandahåller, för ändamålet avsedda, utslagsbackar och rengöringsmedel. Vid behov kan de intagna få nya flaskor om de gamla bedöms som förbrukade. Utöver det pågående arbetet med att möjliggöra samtidiga toalettbesök bedömer Kriminalvården att fler åtgärder inte är aktuella i dagsläget.

text: AA yttrade sig över remissvaret och uppgav bl.a. följande. Väntetiden kan i enstaka fall understiga 30 minuter. Personalen ryckte upp sig avseende väntetiderna efter hans JO-anmälan och uppmärksamheten den fick i media. De siffror som Kriminalvården har redovisat är manipulerade. Han skulle inte informera personalen om han hade blivit tvungen att uträtta sina behov i papperskorgen. Fönstren i anstalten skruvades igen under 2023–2024 för att intagna kastade ut soppåsar med avföring från bostadsrummen. Det största problemet är att anstalten inte låter de intagna tvätta händerna efter att ha använt urinflaskor. Han får göra det efter 45 minuter om han har tur.

text: Bedömning

text: Rättslig reglering Varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med frihetsberövandet. Det framgår av

text: 1 kap. 4 § fängelselagen (2010:610)

text: . Enligt 1 kap. 15 § Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd (

text: KVFS 2011:1

text: ) om fängelse, FARK Fängelse, ska en intagen ges möjlighet att dagligen kunna sköta sin personliga hygien. I de europeiska fängelsereglerna anges att de intagna ska ha tillgång till hygien- och toalettutrymmen som är hygieniska och erbjuder

text: avskildhet (se artikel 19.3 i bilagan till Europarådets ministerkommittés rekommendation Rec[2006]2-rev till medlemsstaterna avseende de europeiska fängelsereglerna).

text: Väntetid för toalettbesök AA har fört fram att det efter inlåsning för dygnsvila dröjer 30–45 minuter innan intagna får gå på toaletten och att de i akuta situationer tvingas uträtta sina behov i en soppåse i bostadsrummet. Kriminalvården har anfört att väntetiden varierar beroende på hur många intagna som behöver gå på toaletten samtidigt, men att målsättningen är att den ska vara så kort som möjligt. Myndigheten har vidgått att det vid enstaka tillfällen kan förekomma att väntan blir så lång som anmälaren har uppgett. Av remissvaret framgår dock att anstalten inte har kännedom om att någon skulle ha behövt uträtta sina behov i bostadsrummet på grund av för lång väntetid.

text: Ord står alltså mot ord när det gäller hur långa väntetiderna normalt sett är för att besöka toaletten efter inlåsning för dygnsvila. Utredningen ger inte heller stöd för att anstalten skulle ha underlåtit att besvara intagnas påringningar på kvällen den 31 maj 2025. Jag har därför inte grund för att rikta någon kritik mot anstalten i de här delarna. Det har dock kommit in flera anmälningar till JO med klagomål mot anstalten som rör toalettbesök efter inlåsning. Enligt mig är det även troligt att intagna, likt AA, inte skulle berätta för personal om de varit tvungna att uträtta sina behov i bostadsrummet till följd av lång väntan. Mot den här bakgrunden anser jag att det finns skäl att påminna om JO:s tidigare uttalanden i de aktuella frågorna.

text: JO har vid flera tillfällen framhållit vikten av att en intagen som behöver använda toaletten kan släppas ut från sitt bostadsrum utan onödigt dröjsmål oavsett tidpunkt på dygnet (se t.ex. beslut den 20 juni 2024, dnr 4196-2023, den 12 maj 2023, dnr 3672-2022, och den 22 april 2022, dnr 4231-2021). Vidare har JO uttryckt att den ansträngda beläggningssituationen och bristen på personal inom Kriminalvården är mycket bekymmersam och påpekat att detta inte får gå ut över de intagna på ett sådant sätt att de tvingas uträtta sina behov i t.ex. en papperskorg eller i handfatet i sitt bostadsrum (se beslut den 9 januari 2023, dnr 3912-2022). I beslutet underströk JO att Kriminalvården måste ha en verksamhet som klarar av att tillgodose de intagnas grundläggande och mänskliga behov av att använda toaletten.

text: Användning av urinflaskor Av Kriminalvårdens remissvar framgår att anstalten delar ut urinflaskor som ett komplement till toalettbesök och som en säkerhetsåtgärd då de intagna under inlåsning saknar möjlighet att själva gå på toaletten. Intagna får urinflaskorna vid ankomst till anstalten tillsammans med viss annan nödvändig utrustning. I samband med detta ges information om att det inte finns några toaletter i bostadsrummen och att urinflaskan kan användas vid behov under inlåsning. Varje intagen informeras också om signalsystemet och att den intagne

text: därigenom exempelvis kan meddela att han behöver gå på toaletten. Det finns inte någon särskild rutin för de som bor i dubbelrum.

text: Jag gör följande reflektioner. Det förhållandet att urinflaskor delas ut tillsammans med annan nödvändig utrustning och att de intagna uppmanas att använda dessa vid behov innebär en normalisering av brukandet. Innehavet och användningen av urinflaskor framstår inte som något som är valbart för de intagna. Kriminalvården har inte beskrivit någon rutin för hur det är tänkt att de intagna ska sköta sin hygien i samband med att urinflaskor används.

text: En liknande ordning för urinflaskor har kommenterats av dåvarande chefsJO i protokollet från en inspektion av anstalten Västervik Norra i juli 2019, dnr O 46-2019, i vilket hon uttalar att rutinen skickar en signal till de intagna om att de efter inlåsning i första hand ska uträtta sina behov i bostadsrummet. Jag delar den uppfattningen. Trots uppmaning har Kriminalvården i de nu aktuella ärendena inte besvarat JO:s fråga om myndigheten vidtar några åtgärder – och i så fall vilka – för att utdelningen av urinflaskor inte ska uppfattas som en sådan signal. Det är anmärkningsvärt att detta över huvud taget inte har berörts i remissvaret.

text: Det kan ifrågasättas om anstaltens rutin är förenlig med

text: fängelselagens

text: grundläggande bestämmelse om att varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde. När det gäller intagna som delar bostadsrum är jag dessutom av uppfattningen att det är tveksamt om rutinen innebär att de kan anses ha tillgång till toalettutrymmen som erbjuder avskildhet. Anstalten kan inte undgå kritik för hur intagna tilldelas urinflaskor och får information om användningen av dessa.

text: Enligt min mening behöver anstalten vidta nödvändiga åtgärder för att det ska vara tydligt för de intagna att urinflaskor är avsedda för undantagssituationer. Ett sådant tydliggörande kan eventuellt innebära att antalet upplåsningar för toalettbesök kommer att öka. Om detta skulle medföra att väntetiderna förlängs förutsätter jag att det arbete som anstalten har påbörjat med att montera signalsystem och lås på utsidan av toaletterna genomförs skyndsamt och att behovet av att utöka bemanningen nattetid ses över.

text: Rengöring av urinflaskor AA har gjort gällande att urinflaskorna inte byts ut och att de rengörs med tvål och vatten i duschen. Kriminalvården har anfört att det för rengöringen av urinflaskorna finns särskilt avsedda utslagsbackar och rengöringsmedel som de intagna kan använda. Vidare har myndigheten förklarat att de intagna också kan få nya flaskor om de gamla bedöms som förbrukade.

text: JO har på senare tid fått in en anmälan från flera intagna i anstalten Kalmar om att det finns för lite rengöringsmedel m.m. (dnr 1417-2026). Mot bakgrund av bl.a. utredningen i de nu aktuella ärendena gick JO inte vidare med dessa klagomål, men anmälan skickades för kännedom till anstalten.

text: För att de intagna ska kunna rengöra urinflaskorna på ett lämpligt sätt behöver det dels vara tydligt för dem hur rengöringen är tänkt att göras, dels finnas rengöringsmedel. Jag utgår från att intagna i anstalten fortsättningsvis informeras om rutinen för rengöring och att det finns tillräckligt med rengöringsmedel för det avsedda ändamålet.

text: Det som i övrigt har kommit fram ger inte anledning till någon åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendena avslutas.

text: Beslutet har fattats av stf JO Stefan Holgersson. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Rättssakkunniga Kristin Redfors har föredragit ärendena och byråchefen Catrine Björkman har deltagit i beredningen.


avgjordAv: Jan Pennlöv

nyckelord:
Expediering
Långsam handläggning
Underrättelse
Överklagande

title: En försäkringskassa har dröjt med att expediera beslut i ett livränteärende

text: I en anmälan, som kom in till JO den 28 juni 1999, berättade AA att Västmanlands läns allmänna försäkringskassa vid ett sammanträde i socialförsäkringsnämnd den

text: 8 april 1999 beviljat honom livränta. Kassan hade dock inte skickat någon underrättelse om beslutet till honom, utan endast ett protokollsutdrag, trots att det gått över två månader sedan beslutet fattades. AA bifogade till anmälan en kopia av delar av socialförsäkringsnämndens protokoll från sammanträdet den 8 april 1999.

text: Sedan akten inhämtats och granskats remitterades anmälan till försäkringskassan. I sitt remissvar anförde kassan genom direktören BB följande.

text: 1. Ärendets tidigare handläggning

text: Den 8 april 1999 beslutade socialförsäkringsnämnden att bevilja AA arbetsskadelivränta. Protokollet från nämndens beslut justerades den 12 april 1999. Livränta beviljades för tiden april 1994 till och med maj 1998, med undantag för vissa perioder då inkomstminskningen inte uppgick till en femtondel. Den retroaktiva utbetalningen för tiden april 1994–maj 1998 beräknades till 22 347 kronor efter avdrag för preliminär skatt. I samband med beräkningen av livräntans storlek den 20 april 1999 fann handläggaren att det fanns en statlig fordran på AA omfattande 144 103 kronor. Fordran avser för mycket utbetald sjukpenning enligt ett tidigare beslut om återbetalningsskyldighet. Försäkringskassan hade då att ta ställning till om livräntan skulle kvittas mot den tidigare skulden enligt bestämmelser i

text: 6 kap. 7 § lag (1976:380)

text: om arbetsskadeförsäkring och

text: 20 kap. 4 § lag (1962:381)

text: lag om allmän försäkring. Den 29 april 1999 kommunicerades AA skriftligt om kvittning och kommuniceringssvar skulle vara inne senast den 17 maj 1999. Den 3 maj 1999 kontaktade AA försäkringskassan och önskade förlänga kommuniceringstiden till den 31 maj 1999, vilket beviljades. Den 20 maj 1999 besökte AA försäkringskassan och efterlyste bland annat beslutet om livränta. Tjänstemannen lovade undersöka saken och återkomma med besked. Den 21 maj 1999 sökte försäkringskassan kontakt med AA som då inte var anträffbar. Den 25 maj 1999 fick försäkringskassan kontakt med AA och han upplystes då om att han inte fått något beslut på grund av den pågående utredningen om eventuell kvittning mot tidigare skuld. Eftersom den pågående utredningen medförde att försäkringskassan inte kunde fatta ett komplett beslut om belopp och retroaktiv utbetalning avvaktade kassan beslut i kvittningsärendet. AA och tjänstemannen kom då överens om att försäkringskassan skickar ett utdrag ur socialförsäkringsnämndens protokoll. Ett utdrag skickades till AA samma dag men blev inte försett

text: med någon överklagandehänvisning. Samtidigt förlängdes kommuniceringstiden i kvittningsärendet ytterligare, till den 30 juni 1999. Efter att kommuniceringstiden löpt ut den 30 juni 1999 beslutade försäkringskassan den 29 juli 1999 att kvitta en del av tidigare skuld mot livräntan för den retroaktiva tiden. Den 30 juli 1999 skickade försäkringskassan underrättelse om socialförsäkringsnämndens beslut med överklagandehänvisning samt tjänstemannabeslut, om livräntans storlek och retroaktiva belopp, med omprövningshänvisning.

text: 2. Försäkringskassans kommentarer over handläggningen av ärendet

text: 2.1 Allmänna kommentarer Riksförsäkringsverket (RFV) presenterade i sitt yttrande till JO (Dnr 11128/96) och i internmeddelande Im 1997:99 en så kallad beslutsmodell. För ärenden som beslutas av socialförsäkringsnämnden innebär beslutsmodellen att försäkringskassan dels skickar en underrättelse om nämndens beslut och dels ett tjänstemannabeslut med beräkning av förmånens storlek. Av RFV:s internmeddelande framgår att båda besluten bör expedieras samtidigt. Härvid har RFV hänvisat till vad Försäkringsöverdomstolen uttalat i sitt refererade avgörande (FÖD 1993:1) att det är först när bedömningarna gjorts av samtliga delar i ärendet som ett slutligt beslut föreligger. RFV har i allmänt råd (

text: ) om socialförsäkringsnämnder rekommenderat att beslut bör expedieras omgående efter att socialförsäkringsnämndens protokoll har justerats. För att undvika att expedieringen fördröjs rekommenderar RFV vidare att vissa handläggningsmoment utförs innan ärendet prövas i nämnden. Försäkringskassan i Västmanlands län tillämpar beslutsmodellen och handlägger i möjligaste mån ärendena innan de prövas i socialförsäkringsnämnden. Som ett led i att uppnå en snabb expediering av nämndärenden har försäkringskassan ett internt mål som lyder: Tiden från det att justerat SFN- protokoll inkommer, till expedieringsdatum av beslut, skall inte överstiga 7 dagar för SFN-ärenden.

text: 2.2 Kommentarer till handläggningen av AA:s ärende I AA:s ärende har försäkringskassan inte lyckats nå målet för omgående expediering. Orsakerna till detta är flera. I AA:s ärende fann försäkringskassan skäl att utreda möjligheterna till kvittning av tidigare skuld och livränta. Under dessa förhållanden kunde inget tjänstemannabeslut fattas om ersättningens storlek, retroaktivbelopp och eventuella avdrag, innan beslut om eventuell kvittning fattats. Mot bakgrund av att underrättelse om socialförsäkringsnämndens beslut och tjänstemannabeslut om ersättningens storlek m.m. bör meddelas samtidigt väntade därför försäkringskassan med att meddela ett samlat beslut till dess beslut om kvittning fattats. Anledningen till att ett samlat beslut om livräntan meddelades först den 30 juli 1999 beror i huvudsak på de särskilda omständigheter som förelegat i ärendet. Dels har AA begärt och beviljats utsträckt kommuniceringstid i kvittningsärendet till och med den 30 juni 1999. Men det beror också på att försäkringskassan haft en långsam handläggning. Tiden mellan justerat protokoll och första kommuniceringen om kvittning den 29 april 1990 hade kunnat kortats. När sedan kommuniceringstiden för kvittningsärendet gick ut den 30 juni 1999 kunde beslut om kvittning ha fattats snabbare än den 29 juli 1999, särskilt med tanke på att AA inte kom in med något kommuniceringssvar. Beslut om livräntan skulle därmed ha kunnat meddelas tidigare. Försäkringskassan beklagar den långsamma handläggningen i dessa delar. AA har dock haft flera kontakter med försäkringskassan under handläggningen och varit medveten om anledningen till att beslut inte meddelats. JO har i initiativärende (Dnr 1471-1996) framfört som sin uppfattning att om det i enskilda fall inte går att få en omgående expediering skall försäkringskassan skicka ett utdrag ur socialförsäkringsnämndens protokoll med beslut och överklagandehänvisning. Detta överensstämmer inte helt med RFV:s uppfattning om att beslut bör meddelas samlat. Försäkringskassans uppfattning är att så långt det är möjligt

text: bör ett samlat beslut meddelas den försäkrade. Försäkringskassan grundar denna inställning på att det är först när den försäkrade fått ett samlat beslut som han till fullo kan förstå vad det fattade beslutet innebär. Försäkringskassan delar emellertid JO:s uppfattning att om speciella förhållanden i ett ärende medför att handläggningstiden drar ut på tiden bör underrättelse om nämndens beslut meddelas separat. Denna underrättelse kan kompletteras med en upplysning om att beslut om ersättningens storlek etc. meddelas när erforderliga åtgärder vidtagits. I AA:s ärende har försäkringskassan följt JO:s uppfattning och den 25 maj 1999 skickat ett utdrag ur nämndens protokoll. Detta sedan kommuniceringstiden i kvittningsärendet förlängts ånyo och därmed skulle komma att fördröja livränteärendet ytterligare. Rätteligen skulle detta utdrag ha varit försett med överklagandehänvisning. Försäkringskassan följer kontinuerligt expedieringstiderna av SFN-ärenden genom att mäta måluppfyllelsen av det interna målet. Kassaledningen kommer vid dialog med områdeskontoren att lyfta fram vikten av att meddela SFN:s beslut separat då ett samlat beslut inte kan meddelas inom skälig tid. AA kommenterade remissvaret.

text: I sitt den 13 juni 2000 meddelade beslut anförde JO Pennlöv i bedömningsdelen följande.

text: Inledningsvis vill jag framhålla följande. Försäkringskassans yttrande grundar sig, såvitt det får förstås, på att de s.k. beslutsmeddelanden som försäkringskassans anställda undertecknar och expedierar till de försäkrade med anledning av beslut fattade i socialförsäkringsnämnd utgör själva beslutsdokumenten samt att beslutsdatum i ärenden där socialförsäkringsnämnden har beslutat är det datum då beslutsmeddelandet till de försäkrade undertecknats och alltså inte datum för nämndens beslut. Jag har vid ett flertal tillfällen (se bl.a. JO 1997/98 s 375 f.) som min uppfattning anfört att socialförsäkringsnämndens beslut är meddelat när nämndens protokoll är justerat. Denna uppfattning har nu även vunnit stöd i domstolspraxis genom ett avgörande av Regeringsrätten (se

text: RÅ 1999 ref. 51

text: ). Beslutet att bevilja AA livränta är således meddelat den 12 april 1999 och inte den 30 juli 1999 då tjänstemannabeslutet gällande livräntans storlek m.m. meddelades. Försäkringskassans inställning att de s.k. beslutsmeddelandena utgör själva beslutsdokumenten kan möjligen förklaras med den mindre lämpliga användningen av benämningen ”beslutsmeddelande” på en handling som rätteligen är en underrättelse enligt

text: 21 § förvaltningslagen (1986:223)

text: om ett fattat beslut. Det finns anledning poängtera att termen ”meddelande” i detta sammanhang har två helt skilda betydelser. Jag förutsätter att inga missförstånd i dessa avseenden numera skall behöva råda inom försäkringskassan.

text: Vad härefter gäller handläggningen av ärendet vill jag anföra följande. Kassan har i remissvaret anfört att den i AA:s ärende inte uppfyllt målet gällande omgående expediering samt att handläggningen i övrigt i ärendet i vissa delar varit långsam. Jag instämmer i denna bedömning. Försäkringskassan har lämnat en förklaring till varför kassan i nu aktuellt ärende inte hunnit expediera besluten med nöjaktig skyndsamhet. Kassan har även uppgett att AA underrättats om anledningen härtill. Mot bakgrund härav och då försäkringskassan beslutat om livräntans storlek den 30

text: juli 1999 anser jag inte att det finns anledning för mig att vidta några ytterligare åtgärder i denna del.

text: Vad gäller frågan om hur kassan skall agera om det i det enskilda fallet inte är möjligt att vidta alla de åtgärder som ingår i ett ärende före det att socialförsäkringsnämndens protokoll justerats har jag, vilket kassan påpekat, tidigare uttalat bl.a. att försäkringskassan till den försäkrade i stället omgående, efter det att nämndens protokoll justerats, skall expediera utdrag ur nämndens protokoll med beslut och överklagandehänvisning (se JO 1997/98 s. 375, särskilt s. 393). Av utredningen i ärendet framgår att kassan först den 25 maj 1999, efter det att AA den 20 maj 1999 efterlyst beslutet om livränta, skickat ett utdrag ur nämndens protokoll till AA, dock utan överklagandehänvisning. Enligt min mening borde kassan, eftersom nämndens beslut meddelats den 12 april 1999, i vart fall senast den 20 april 1999, vid vilken tidpunkt det måste ha stått klart för kassan att tjänstemannabeslutet gällande livräntans storlek m.m. skulle komma att dröja en tid, ha skickat ett protokollsutdrag till AA.

text: I

text: 21 § andra stycket förvaltningslagen

text: anges att om ett beslut går en part emot och kan överklagas, skall han underrättas om hur han kan överklaga det. Av utredningen i ärendet framgår att försäkringskassan, när den skickade utdraget ur socialförsäkringsnämndens protokoll till AA den 25 maj 1999, inte bifogade någon överklagandehänvisning. Försäkringskassan har först i samband med att tjänstemannabeslutet om livräntans storlek m.m. samt underrättelse om nämndens beslut sändes ut den 30 juli 1999 bifogat en överklagandehänvisning. Kassan kan inte undgå kritik härför.


title: Allvarlig kritik mot en kommunal nämnd som, med hänvisning till innehållet i en tidigare artikel, stängt ute en journalist från en presskonferens och även i övrigt vägrat honom information

text: Anmälan

text: I en anmälan mot Kulturnämnden i Hässleholms kommun klagade företrädarna för tidningen Norra Skåne i Hässleholm (tidningen), chefredaktören och ansvarige utgivaren AA, redaktionschefen och biträdande ansvarige utgivaren BB samt ordföranden i Norra Skånes Journalistklubb CC, på nämndens agerande mot tidningens reporter DD samt på att tidningen hade undanhållits information med hänvisning till att tidningen hade representerats av nämnde reporter.

text: I anmälan anfördes bl.a. följande. Den 25 mars 2004 kallade nämnden till presskonferens som brukligt efter varje nämndsammanträde. Tidningens reporter DD, som regelmässigt har till uppgift att referera nämndens beslut i olika frågor, infann sig till kulturchefens rum där presskonferensen skulle hållas. Han fick då besked av nämndens ordförande EE, som brukar vara föredragande vid presskonferensen, att han inte kunde påräkna den information om sammanträdet som de övriga tidningarna fick. Anledningen var enligt EE att DD presenterat oriktiga uppgifter i en tidigare artikel och att detta hade fått svåra följder för kulturchefen personligen, varför tidningen inte skulle informeras om nämndens verksamhet så länge DD var utsedd att skriva. DD valde då att avlägsna sig från presskonferensen med oförrättat ärende.

text: Den 27 maj 2004 kallades på nytt till presskonferens efter nämndsammanträde. DD infann sig återigen men upplystes då av EE att presskonferensen skulle ställas in om inte DD avlägsnade sig. DD bad då att få de handlingar som innehöll uppgifter om sammanträdesärenden och beslut men nekades även detta med motiveringen att protokollet inte hade justerats. Sådana handlingar har dock tidigare alltid lämnats ut utan att protokolljustering hunnit ske, och även denna gång fick en konkurrerande tidning del av handlingarna efter det att DD hade avlägsnat sig.

text: Vid minst ett tillfälle utöver de nämnda har EE gjort klart för tidningens representanter att han inte tänker medverka till att tidningen får information från honom om tidningen representeras av DD.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till nämnden för utredning och yttrande. I remissvaret anförde nämnden, genom vice ordföranden FF, i huvudsak följande.

text: Kulturnämnden strävar efter att alltid informera media om beslut snabbt och korrekt. Kulturnämnden bjuder regelbundet in till presskonferens och protokoll offentliggörs på olika sätt, efter justering. Yttrandefrihet och informationsfrihet är två grundläggande rättigheter som nämnden på alla sätt värnar. Till de demokratiska spelreglerna hör också att politiker justerar och undertecknar protokoll från arbetsutskott och nämndsammanträde. Medias önskan om snabb information kan ibland komma i konflikt med nämndens omsorg om en formellt korrekt hantering. Kulturnämnden kan inte bestämma över mediernas arbetsfördelning, men i sin strävan att säkra en korrekt information till kommuninvånarna kan nämnden framföra kritik till media då den anser sig misstolkad. De aktuella händelserna vid presskonferenserna under våren 2004 rör förhållandet till och artiklar av en journalist, DD, anställd av Norra Skåne. Kulturnämnden anser att det inträffade rör en konflikt mellan en enskild journalist och kulturnämnden. Förra kulturchefen GG blev i detta sammanhang mordhotad, hon bad om och fick polisskydd vid ett tillfälle våren 2004. I skrivelsen menar AA, BB och CC också att kulturnämnden selekterat sin information. Kulturnämnden bestrider detta. Samma handlingar och samma information ges som rutin till all media, antingen vid en presskonferens eller via post. Kulturnämnden vill understryka vikten av korrekt information till kommuninvånarna och kommer framöver att på olika sätt aktivt arbeta för att förbättra denna.

text: Till remissvaret fanns fogat ett yttrande av nämndens ordförande EE. I detta yttrande anfördes bl.a. följande (bilagorna utelämnade här).

text: Undertecknad, EE, ordförande i Kulturnämnden i Hässleholms kommun satt tillsammans med kulturchefen i möte med Musik i Syd den 16 mars 2004 när Norra Skånes (NSK) reporter DD sökte mig på telefon hos en av kansliets tjänstemän. DD var så angelägen om att få tala med mig att tjänstemannen kände sig tvungen att söka upp mig trots det möte vi satt i. DD ställde – i mitt tycke ledande – frågor om den konsert som enligt vårens generalprogram för Hässleholms Kulturhus skulle äga rum den 4 april. Till denna konsert hade inbjudan från kulturnämnden gått ut till representanter för studieförbund och kulturföreningar för att en ömsesidig avtackning av avgående kulturchef, GG, skulle kunna ske i anslutning till konserten. Enligt uppgifter som DD fått (varifrån vet jag inte) skulle ”konserten vara utvald av kulturchefen och inköpts enbart för avtackningen. Kostnaden för konserten, 50 000 kr, skulle täckas av medel från kulturförvaltningens personalkonto.”

text: Eftersom dessa uppgifter var helt felaktiga, försökte jag ge DD de riktiga uppgifterna om konserten. Artikeln dagen efter i NSK, den 17 mars 2004, (bifogas), byggde dock på de felaktiga uppgifterna, trots mina tillrättalägganden. Artikeln gav upphov till tre insändare som kritiserade mig och kulturnämnden för en alldeles för kostsam avtackning av kulturchefen och därmed slöseri med skattemedel den 22 mars 2004 i NSK. Med anledning av de felaktiga uppgifterna fick kulturchefen den 23 mars ett hotbrev riktat mot hennes person med ett så obehagligt innehåll att brevet polisanmäldes den 24 mars. Samma dag kallade jag och oppositionens företrädare i kulturnämnden, HH (m), till pressinformation. NSK företrädd av JJ och Kristianstadsbladets KK deltog. Vad som stod i deras artiklar dagen efter bifogas.

text: Den 24 mars hade kulturnämnden sitt ordinarie sammanträde vid vilket jag inledningsvis (utanför protokollet) redovisade för nämnden vad som hänt. Kl. 10 dagen efter skulle min sedvanliga information om nämndens beslut i olika ärenden till de två lokaltidningarna efter nämndsammanträdet ske. Till informationen kom Kristianstadsbladets reporter och DD från NSK. Kulturchefen som tog emot DD, meddelade honom att hon inte ville vara närvarande på pressinformationen, eftersom hon var mycket obehagligt berörd av hotbrevet, vilket av alla i hennes omgivning ansågs bero på DD felaktigheter i artikeln. (Kulturchefens närvaro vid nämndens pressinformationer är inte obligatorisk utan är mer av frivillig art och när behov finns av sakupplysningar.) Jag kom in i rummet strax efter det att kulturchefen gått sin väg och jag meddelade DD att jag av samma skäl inte heller ville lämna någon information till NSK via just honom. Jag blev senare under dagen uppringd av en annan reporter på NSK. Jag åkte åter in till kulturförvaltningen för att delta i intervjun, som i huvudsak handlade om varför jag inte lämnat information till DD. I artikeln ”Rätt skall vara rätt” på ledarsidan i NSK fick jag den 27 mars möjlighet att komma med tillrättaläggande av de felaktiga uppgifterna (bifogas). Chefredaktören och redaktionschefen på NSK fick senare beskedet av mig att jag inte heller i fortsättningen kommer att svara på frågor ställda av DD – men självklart ställer upp för alla andra NSK-reportrar. Efter nästa nämndsammanträde den 26 maj företräddes NSK dock återigen av DD som då fick beskedet att jag inte kommer att lämna information till honom. Att på detta sätt bli tvungen att avvisa en lokaltidning var en helt unik situation både för mig och för kulturchefen. Under alla mina år som politiker med olika uppdrag i kommunen, har jag alltid ställt upp för massmedia, såväl på dagtid som sena kvällar och helger. Med anledning av att kulturchefen oförskyllt blev utsatt för insändare med otrevligt innehåll och ett brev med hot riktat personligt mot henne, ville vi tre ledamöter i kulturnämndens arbetsutskott ha ett möte med NSK:s chefredaktör för att diskutera vad som hänt och hur vi skall kunna återupprätta de goda relationer vi haft tidigare. Detta möte skedde den 18 juni. Vi fick möjlighet att redogöra för vår uppfattning av vad som hänt, vilket också redovisades korrekt i NSK dagen efter (bifogas). Också den krönika av AA, NSK:s chefredaktör, som var införd på kulturchefens sista arbetsdag den 30 juni, uppfattades av både henne och oss politiker som mycket positiv (bifogas). Det är inte första gången som DD ”missförstår” min muntliga information. Förmodligen beror det på att han saknar tillräckliga grundkunskaper om vår verksamhet. Jag har fått synpunkter och sympatier från organisationsföreträdare och kommunalt anställda som varit utsatta av DD intervjuteknik. De känner inte igen vad de sagt till honom när man läser vad som står i tidningen. Det är särskilt viktigt att en lokaltidning med mer än 80 procents täckning redovisar kommunala beslut och informationer på ett korrekt sätt. Som fritidspolitiker så tar jag mig rätten att även i fortsättningen avstå från att lämna information till journalister som medvetet utelämnar fakta.

text: Anmälarna kommenterade remissvaret.

text: I beslut den 16 januari 2006 anförde JO Berggren följande.

text: Bedömning

text: I

text: 2 kap. 1 § första stycket 1 regeringsformen

text: (RF) sägs att varje medborgare gentemot det allmänna är tillförsäkrad yttrandefrihet, varmed avses frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Begränsning av yttrandefriheten får enligt

text: 2 kap. 12 §

text: RF ske

text: genom lag. Yttrandefriheten utgör en förutsättning för en fri debatt om lämpligheten och riktigheten av myndigheternas handlande och möjliggör därmed också en granskning av hur offentliga tjänstemän sköter sina åligganden.

text: Det skydd för yttrandefriheten som

text: regeringsformen

text: och

text: tryckfrihetsförordningen

text: respektive

text: yttrandefrihetsgrundlagen

text: anger är ett skydd gentemot ”det allmänna”. Det allmänna omfattar t.ex. kommunens valda församlingar och förvaltningsorgan. Skyddet innebär att en myndighet inte får ingripa mot någon för att han eller hon har använt sig av sin grundlagsskyddade rätt att yttra sig i massmedier eller på annat sätt gett uttryck för sin uppfattning. Myndigheten är i stället hänvisad till att på lämpligt sätt bemöta och rätta sådana uppgifter som myndigheten anser är felaktiga.

text: Det ankommer på en myndighet att bestämma vad som skall gälla för tillträdet till myndighetens lokaler. En myndighet som på eget initiativ lämnar uppgifter om sin verksamhet till massmedierna kan alltså i och för sig ställa upp villkor för journalisters tillträde till lokalerna. Att på grund av innehållet i en artikel som en journalist har skrivit stänga ute journalisten från en presskonferens och också i övrigt vägra denne information strider dock enligt min mening uppenbart mot här redovisade, grundläggande principer om yttrande- och tryckfrihet. För sitt agerande mot DD i detta hänseende förtjänar nämnden allvarlig kritik.

text: EE har i sitt yttrande till nämnden förklarat att han tar sig ”rätten att även i fortsättningen avstå från att lämna information till journalister som medvetet utelämnar fakta”. I den mån detta yttrande tar sikte på EE:s agerande som företrädare för nämnden föranleder det utöver det som redan har anförts följande anmärkning.

text: En begäran i enlighet med regleringen i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: att få ta del av en handling eller enligt

text: 15 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100)

text: att få en uppgift ur en handling måste prövas oavsett från vem denna begäran kommer. Utlämnande av en handling får i princip vägras endast om handlingen inte är allmän eller om den innehåller uppgifter som omfattas av sekretess enligt någon bestämmelse i

text: sekretesslagen

text: . Avser begäran en muntlig uppgift ur en handling kan myndigheten vägra att lämna ut den också med hänvisning till arbetssituationen. Vidare gäller bestämmelserna i

text: och

text: 5 §§

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: om myndigheternas serviceskyldighet också i förhållande till journalister. Denna skyldighet kan inte begränsas utöver vad som följer av nämnda bestämmelser.

text: Det inträffade samt de uppgifter som har lämnats till JO visar på anmärkningsvärt bristande insikter i den rättsliga regleringen på området. Det är av största vikt att dessa brister avhjälps så att det inom nämnden finns nödvändig kunskap om reglerna om yttrande- och tryckfrihet samt om offentlighet och sekretess. Jag förutsätter därför att nämnden omgående informerar sig och berörd personal om regelsystemet.

text: Det som i övrigt har förekommit i ärendet föranleder inte något uttalande eller någon annan åtgärd av mig. Ärendet avslutas.


avgjordAv: Mats Melin

nyckelord:
Interimistiskt beslut
Umgänge
Verkställighet

title: Kritik mot Svea hovrätt för att ett intyg enligt Bryssel II-förordningen inte utfärdades vilket medförde att domen rörande umgänge med barn inte blev direkt erkänd och verkställbar i annan EU-medlemsstat

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan och kompletteringar klagomål mot Svea hovrätt och Högsta domstolen för handläggningen av ett mål rörande vårdnad och umgänge med barn i vilket mamman och barnen var bosatta utomlands och pappan i Sverige. Hon uppgav bl.a. att hovrätten inte i samband med att målet avgjordes utfärdade något intyg enligt artikel 41 i Bryssel II-förordningen vilket skulle ha medfört att domen blev omedelbart erkänd och verkställbar i en annan av EU:s medlemsstater. Det har medfört att pappan haft stora problem att utöva det umgänge som barnen tillerkändes med honom.

text: Utredning

text: Handlingar i Uppsala tingsrätts mål T 5536-06, hovrättens mål T 8715-07 och Högsta domstolens mål T 1778-08 begärdes in. Av dessa framgick följande. Uppsala tingsrätt meddelade i november 2007 en dom rörande vårdnad och umgänge med barn. Vid den tidpunkten bodde båda parterna i Sverige. Domen överklagades till hovrätten och när det avgjordes där i mars 2008 hade mamman och barnen flyttat till Storbritannien. I hovrättens domslut angavs att domen i fråga om vårdnad och umgänge skulle gälla omedelbart utan hinder av att den inte vunnit laga kraft. Hovrättens dom överklagades till Högsta domstolen som i juli 2008 beslutade att inte meddela prövningstillstånd.

text: Muntliga upplysningar inhämtades från hovrättsrådet BB varvid framkom att något intyg enligt Bryssel II-förordningen inte hade utfärdats vare sig i samband med avgörandet av målet eller därefter. Han och ordföranden vid huvudförhandlingen, hovrättsrådet CC, kunde inte minnas att frågan om intyg var uppe till diskussion i samband med att hovrätten avgjorde målet. Det fanns inte heller någon anteckning i akten om att någon begäran om detta har framställts.

text: Ärendet remitterades till hovrätten som bereddes tillfälle att komplettera de upplysningar som lämnats med uppgift om vilka eventuella överväganden som hovrätten gjorde i fråga om intyg enligt artikel 41 i Bryssel II-förordningen skulle

text: utfärdas i målet. Hovrätten skulle också redovisa sin bedömning av det som kommit fram.

text: Svea hovrätt (hovrättspresidenten DD) kom in med ett remissvar till vilket fogades upplysningar från CC och BB.

text: CC och BB

text: Beträffande underlåtenheten att utfärda intyg enligt Bryssel II-förordningen vill vi till komplettering till de uppgifter som tidigare lämnats per telefon anföra följande. I samband med domens meddelande utfärdades inte något intyg enligt förordningens bilaga III, vilket rätteligen borde ha skett. Skälet till detta var att rätten inte hade uppmärksammat bestämmelsen i artikel 41 punkt 3, att ett sådant intyg i den situation som uppstått efter tingsrättens dom skulle ha utfärdats automatiskt, utan begäran av part. Vi kan inte uttala oss om de svårigheter som anmälaren beskrivit som en följd av avsaknaden av intyg. Såvitt framgår av förordningstexten synes dock föreskriften att ett intyg i den aktuella situationen ska utfärdas automatiskt i samband med domen inte hindra att ett intyg utfärdas senare. Det kan också noteras att reglerna i avsnitt 4 i förordningen inte utgör hinder mot att ansöka om verkställighet enligt avsnitten 1 och 2 i förordningens kapitel 3, se artikel 40 punkt 2 samt

text: prop. 2007/08:98 s. 23

text: . DD hänvisade till de upplysningar som lämnats samt anförde därutöver följande.

text: Som framgår av det bilagda yttrandet är det uppenbart att ett förbiseende skett när intyg enligt förordningen inte utfärdats. Detta är självfallet beklagligt och ska inte förekomma. För att undvika upprepningar har cheferna för de dömande avdelningarna instruerats att på avdelningarna ge information om den reglering som berörs av anmälan. Hovrätten har därutöver inget att tillägga i sak. AA kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: Av utredningen framgår att hovrätten i ett mål rörande vårdnad och umgänge med barn, där mamman och barnen var bosatta i Storbritannien och pappan i Sverige, i samband med att dom meddelades, inte utfärdat ett intyg enligt Bryssel II-förordningen. Detta fick till följd att domen inte blev direkt erkänd och verkställbar i Storbritannien.

text: Rådets förordning

text: (EG) nr 2201/2003

text: om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning

text: (EG) nr 1347/2000

text: , förkortad Bryssel II-förordningen, gäller alla avgöranden om föräldraansvar, såsom t.ex. vårdnad och umgänge med barn i gränsöverskridande situationer inom EU.

text: Förordningen reglerar bl.a. hur ett beslut eller dom som meddelats i en medlemsstat kan erkännas och verkställas i en annan medlemsstat. När det gäller vissa domar krävs en så kallad verkställbarhetsförklaring innan domen från en medlemsstat kan verkställas i en annan medlemsstat. Beträffande dom rörande umgänge är förfarandet förenklat då en sådan ska erkännas och vara verkställbar i en annan medlemsstat, utan att det behövs någon verkställbarhetsförklaring och utan möjlighet att invända mot erkännandet, om domen har försetts med ett intyg i ursprungsmedlemsstaten (se

text: artikel 41.1

text: Intyget, som är standardiserat och bilagt förordningen (bilaga III), ska utfärdas av domaren i målet om vissa rättssäkerhetskrav rörande målets handläggning är uppfyllda (se

text: artikel 41.2

text: ). Syfte är att visa att förfarandet har uppfyllt de krav rörande detta som uppställts med tanke på att någon verkställbarhetsprövning inte sker i dessa fall. Om umgänget avser en situation som redan när domen meddelas är av gränsöverskridande art ska enligt

text: artikel 41.3

text: intyget utfärdas automatiskt när domen blir verkställbar, även interimistiskt. Om situationen först senare blir av gränsöverskridande art ska intyget utfärdas på begäran av någon av parterna.

text: Vid tidpunkten för hovrättens avgörande var frågan om umgänget av gränsöverskridande slag eftersom mamman och barnen hade flyttat till Storbritannien. Hovrättens förordnande var även direkt verkställbart eftersom det gällde interimistiskt. Som hovrätten konstaterat borde därför domstolen på eget initiativ i samband med att målet avgjordes ha utfärdat det aktuella intyget.

text: Hovrätten har uppgett att det varit fråga om ett förbiseende, vilket jag inte har anledning att betvivla, och beklagat misstaget. Jag noterar också att man till förekommande av liknade misstag informerat avdelningarna om regleringen.

text: Vad AA anfört i övrigt föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida

text: Med den kritik som ligger i det anförda avslutas ärendet.


nyckelord: Rättidsprövning Överklagande

title: Allvarlig kritik mot Internationella Engelska Skolan Staffanstorp för upprepad underlåtenhet att lämna över överklaganden till överinstansen

sammanfattning: En beslutsmyndighet ska enligt lag skyndsamt lämna över ett överklagande till överinstansen om överklagandet inte avvisas på grund av att det har kommit in för sent. En person gav vid flera tillfällen in överklaganden av beslut om åtgärdsprogram för sitt barn till Internationella Engelska Skolan Staffanstorp. Överklaganden gavs även in till överinstansen som lämnade över dem till skolan för handläggning. Trots detta har skolan varken rättidsprövat eller överlämnat överklagandena till överinstansen. Enligt chefsJO är det fullständigt oacceptabelt att skolan inte har handlagt överklagandena. Det inträffade visar på allvarliga brister i flera led i skolans hantering och framstår som en vägran att handlägga överklagandena. Genom sitt agerande har skolan i praktiken förhindrat en överprövning av besluten om åtgärdsprogram. ChefsJO riktar därför allvarlig kritik mot skolan.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 2 januari 2025 klagade AA på Internationella Engelska Skolan Staffanstorp (IES Staffanstorp) och rektorn BB och framförde bl.a. följande. Den 3 och 30 september 2024 överklagade de ett beslut om åtgärdsprogram för sitt barn. De överklagade även ett beslut om åtgärdsprogram som meddelades i mitten av november 2024. Skolan lämnade inte över något av överklagandena till Skolväsendets överklagandenämnd trots att nämnden kontaktade rektorn.

text: Utredning

text: Inledande utredningsåtgärder JO hämtade inledningsvis in handlingar från Skolväsendets överklagandenämnd i ett ärende om åtgärdsprogram för eleven i fråga. Ärendet hade registrerats hos överklagandenämnden den 7 februari 2025. Det innehöll två överklaganden, varav det ena var daterat den 30 september 2024 och avsåg ett beslut som hade meddelats den 2 september 2024 och det andra avsåg ett beslut som meddelats den 8 januari 2025. Det fanns inga andra ärenden om åtgärdsprogram för eleven

text: hos nämnden. JO hämtade även in muntliga uppgifter från rektorn för IES Staffanstorp.

text: IES Staffanstorps svar JO begärde att IES Staffanstorp skulle yttra sig över det som fördes fram i anmälan om handläggningen av överklagandena den 3 och 30 september 2024 och överklagandet av beslut som meddelades i november 2024. Skolan ombads också att yttra sig över handläggningen av överklagandet av beslut som meddelades i januari 2025.

text: I sitt första yttrande anförde IES Staffanstorp genom rektorn bl.a. följande. Skolan har ingen kännedom om överklaganden av det åtgärdsprogram som upprättades den 2 september 2024. I de båda andra fallen har handlingarna överlämnats till Skolväsendets överklagandenämnd.

text: Sedan JO hade tagit del av skolans svar efterfrågades kompletteringar i vissa avseenden. Skolan genom rektorn anförde bl.a. följande i ett andra yttrande. Skolan har inte mottagit något överklagande av beslutet om åtgärdsprogram som meddelades den 15 november 2024. När det gäller överklagandet av beslutet om åtgärdsprogram som meddelades den 8 januari 2025 har skolan inte gjort någon notering om när överklagandet kom in. Det är dock skolans uppfattning att överklagandet kom in i tid. Skolan överlämnade handlingarna till överklagandenämnden samma dag som överklagandet kom in.

text: Skolan har uppfyllt sina skyldigheter enligt

text: och

text: 46 §§

text: förvaltningslagen (2017:900)

text: , FL. Skolans rutiner för hantering av överklaganden avseende registrering av ankomsttider och när handlingar skickas vidare har setts över.

text: AA:s yttrande över IES Staffanstorps svar AA kommenterade IES Staffanstorps svar. Han bifogade även ett antal handlingar, bl.a. mejl mellan honom och skolan den 30 augusti–3 september 2024 och den 5–6 december 2024 samt tre skrivelser med rubriken ”Vidarebefordran av handlingar” från Skolväsendets överklagandenämnd till rektorn den 9 oktober 2024, den 9 december 2024 och den 6 februari 2025.

text: IES Sveriges svar Efter begäran av JO yttrande sig därefter Internationella Engelska Skolan i Sverige AB (IES Sverige) och anförde bl.a. följande.

text: Enligt IES Sveriges rutiner ska en rektor kontakta juristavdelningen vid huvudkontoret om ett överklagande av ett beslut som har fattats av rektorn kommer in till skolan. En skoljurist ska därefter göra en skyndsam rättidsprövning enligt

text: 45 §

text: FL och, om överklagandet har kommit in i rätt tid, skicka överklagandet till Skolväsendets överklagandenämnd enligt

text: 46 §

text: FL.

text: När det gäller överklagande av det beslut om åtgärdsprogram som meddelades den 2 september 2024 framgår av den mejlkonversation som AA har gett in till

text: JO att personal på IES Staffanstorp den 3 september svarade AA ”your appeal is noted”. Utredningen visar också att Skolväsendets överklagandenämnd mottog ett överklagande från AA den 4 oktober som vidarebefordrades till rektorn för skolan den 9 oktober. Rektorn har förklarat att han inte kände till att personal hade svarat att skolan mottagit ett överklagande och att han inte fick del av överklagandet.

text: Av utredningen framgår att AA den 30 september 2024 skickade ytterligare ett överklagande av beslutet om åtgärdsprogram till bl.a. IES Staffanstorps infomejladress. Det framgår också att Skolväsendets överklagandenämnd mottog ett överklagande från AA den 5 november som vidarebefordrades till rektorn för skolan den 9 december. Rektorn har inte fått information om överklagandet.

text: Beträffande överklagande av det beslut om åtgärdsprogram som meddelades i november 2024 framgår av den mejlkonversation som AA har gett in till JO att han överklagade beslutet den 5 december och att personal på IES Staffanstorp dagen efter svarade “We have received your appeal”. Rektorn har förklarat att han inte har fått information om överklagandet.

text: AA skickade den 31 januari 2025 ett mejl till bl.a. IES Staffanstorps infomejladress och rektorn med överklagande av det beslut om åtgärdsprogram som meddelades tidigare samma månad. Den 3 februari skickade AA mejlet även till huvudkontoret. En skoljurist gjorde sedan en rättidsprövning och överlämnande den 6 februari överklagandet till Skolväsendets överklagandenämnd. Nämnden beslutade den 31 mars att upphäva det överklagade beslutet om åtgärdsprogram och återförvisade ärendet till rektorn för IES Staffanstorp för skyndsam kompletterande utredning och förnyad prövning. Sådan prövning har skett och eleven har fått ett nytt åtgärdsprogram.

text: IES Sverige bedömer att AA i två mejl till IES Staffanstorp har överklagat beslutet om åtgärdsprogram som meddelades den 2 september 2024. AA har även i mejl till skolan överklagat beslutet om åtgärdsprogram som meddelades i november 2024. Överklagandena har varken rättidsprövats eller sänts till överklagandenämnden. De har därmed inte handlagts enligt 45 och 46 §§ FL. Skolan har även brustit i att följa IES Sveriges rutiner. När det gäller överklagandet av beslutet om åtgärdsprogram som meddelades i januari 2025 bedömer IES Sverige att det har handlagts i enlighet med 45 och 46 §§ FL.

text: Skoljurist har haft samtal med rektorn för IES Staffanstorp om IES Sveriges rutiner för hur överklaganden ska hanteras i enligt med 45 och 46 §§ FL. Rektorn har uppgett att han ska se till att skolan följer denna rutin framöver och har haft samtal med personalen kring detta. IES Sverige kommer återigen att informera alla rektorer om gällande rutiner för hur överklagade av beslut som har fattats av rektorer ska hanteras.

text: AA:s yttrande över IES Sveriges svar AA kommenterade IES Sveriges svar.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Under JO:s tillsyn står bl.a. de som har en tjänst eller ett uppdrag som innebär myndighetsutövning, såvitt avser den verksamhet som utgör myndighetsutövning (14 § första stycket 3 lagen [2023:499] med instruktion för Riksdagens ombudsmän [JO]). Att besluta om särskilt stöd utgör exempel på myndighetsutövning i skola (se

text: prop. 2009/10:165 s. 928

text: ). Även handläggningen av överklaganden av sådana beslut utgör myndighetsutövning.

text: Bestämmelser om särskilt stöd finns i

text: 3 kap.

text: skollagen (2010:800)

text: . Av 9 § framgår att ett åtgärdsprogram ska utarbetas för en elev som ska ges särskilt stöd. Åtgärdsprogrammet beslutas som utgångspunkt av rektor.

text: Av

text: 28 kap. 16 § första stycket 1 skollagen

text: framgår att en rektors beslut om åtgärdsprogram får överklagas hos Skolväsendets överklagandenämnd. Vidare framgår det av

text: 29 kap. 11 § skollagen

text: att i ärenden där beslut får överklagas enligt 28 kap. tillämpas 43–47 §§ FL.

text: Av 43, 45 och 46 §§ FL framgår bl.a. följande. Ett överklagande ska ges in till den myndighet som har meddelat beslutet. Myndigheten ska skyndsamt överlämna överklagandet och övriga handlingar i ärendet till överinstansen i de fall överklagandet inte avvisas på grund av att det har kommit in för sent.

text: Beslutsmyndighetens enda uppgift när det gäller att pröva förutsättningarna för ett överklagande är att avgöra om klagoskriften har kommit in i rätt tid. I övrigt är det överinstansens uppgift att pröva om förutsättningarna för att överklagandet ska kunna tas upp till prövning är uppfyllda (se

text: prop. 2016/17:180 s. 267

text: ). JO har vid flera tillfällen uttalat att ett överklagande regelmässigt bör överlämnas inom en vecka från överklagandet (se t.ex. JO 2002/03 s. 359, dnr

text: Bedömning

text: Överklaganden av besluten den 2 september och den 15 november 2024 Rektorn för IES Staffanstorp meddelade den 2 september 2024 ett beslut om åtgärdsprogram för eleven i fråga. Av utredningen framgår att AA den 3 september har överklagat beslutet i mejl till skolan, som har bekräftat mottagandet. Det framgår även att AA den 30 september har skickat ytterligare ett mejl med överklagande av beslutet till skolan.

text: AA har gjort gällande att han även har lämnat in överklagande direkt till Skolväsendets överklagandenämnd, som sedan har skickat handlingarna till rektorn för skolan. Hans uppgifter får stöd av två skrivelser från överklagandenämnden till rektorn den 10 oktober respektive den 9 december av vilka

text: framgår att överklaganden som kom in till nämnden den 4 oktober respektive 5 november vidarebefordras till skolan för handläggning.

text: Rektorn för skolan meddelade ett nytt beslut om åtgärdsprogram för eleven den 15 november 2024. Det är klarlagt att AA den 5 december har överklagat beslutet i mejl till skolan, som bekräftat mottagandet.

text: Av handlingar som JO har hämtat in från Skolväsendets överklagandenämnd framgår dessutom att AA vid tre tillfällen under januari 2025 har mejlat direkt till rektorn för skolan och bett om återkoppling om sina överklaganden. Det har inte framkommit att rektorn har besvarat mejlen. I ett mejl den 10 januari skriver AA följande.

text: Du sa i vårt möte idag 10/1 att du vid varje tillfälle då vi överklagat åtgärdsprogrammet skickat det vidare till Skolväsendets överklagandenämnd. Jag har sedan efter vårt möte varit i kontakt med Skolväsendets överklagandenämnd och dem har inte fått in några handlingar gällande min dotter från varken dig eller någon på IES. Med detta så vill jag att du översänder datum du skickat dem så jag kan gå vidare med det. AA, IES Staffanstorp och IES Sverige är alla överens om att inget av överklagandena av besluten den 2 september och 15 november har överlämnats till Skolväsendets överklagandenämnd. När det gäller överklagandet som gjordes den 30 september finns det dock registrerat i ärendet hos överklagandenämnden. Under alla förhållanden kan jag konstatera att överklagandet har diarieförts i nämndens ärende först den 7 februari 2025.

text: IES Staffanstorp har alltså, inte endast vid ett enstaka tillfälle, utan närmast systematiskt underlåtit att handlägga AA:s överklaganden av aktuella beslut i enlighet med 45 och 46 §§ FL. Det inträffade visar på allvarliga brister i flera led i skolans hantering. Jag är särskilt förvånad över att rektorn för skolan, trots mejlen från AA i januari 2025, inte verkar ha vidtagit några åtgärder för att kontrollera om överklagande skett och hanterats på ett korrekt sätt. Skolans och i synnerhet rektorns underlåtenhet framstår enligt min mening som en vägran att handlägga AA:s överklaganden i enlighet med regleringen i

text: förvaltningslagen

text: Rätten till domstolsprövning, eller i detta fall överprövning i Skolväsendets överklagandenämnd, är en grundläggande rättssäkerhetsgaranti. Det svenska förvaltningsrättsliga systemet förutsätter ett lojalt agerande av beslutsinstansen för att en överprövning i högre instans överhuvudtaget ska kunna komma till stånd. Det är därför helt centralt att beslutsinstansen, oavsett om det rör sig om en privat eller offentlig aktör, säkerställer en lojal rättstillämpning inom organisationen. Det gäller inte minst för fristående skolor eftersom möjligheterna för t.ex. enskilda eller media till insyn i verksamheten är mer begränsad än vad som gäller för offentliga aktörer (se t.ex. betänkandet Offentlighetsprincipen eller insynslag,

text: SOU 2024:28

text: Ett beslut om särskilt stöd kan medföra avsevärda förändringar i en elevs situation. Särskilt stöd innebär inte bara en rättighet utan också en skyldighet för

text: eleven att delta i de stödåtgärder som sätts in. Möjligheten till en överprövning av ett sådant beslut handlar om elevernas rättssäkerhet och en kontroll av att handläggningsprocessen följs, vilket är lika viktigt i fristående som i offentliga skolor. (Se

text: prop. 2009/10:165 s. 585

text: f.)

text: Med det sagt är det enligt min mening fullständigt oacceptabelt att IES Staffanstorp inte har handlagt överklagandena av besluten om åtgärdsprogram. Genom sitt agerande har skolan i praktiken förhindrat en överprövning av besluten. För detta förtjänar skolan allvarlig kritik.

text: Överklagande av beslutet den 8 januari 2025 Rektorn för IES Staffanstorp meddelade den 8 januari 2025 ytterligare ett beslut om åtgärdsprogram för eleven. Jag finner inte något skäl att ifrågasätta IES Sveriges uppgift om att AA gav in ett överklagande av beslutet till skolan den 31 januari.

text: Av IES Sveriges remissvar framgår att AA några dagar senare skickade överklagandet även till huvudkontoret, som därefter såg till att det kom in till Skolväsendets överklagandenämnd den 7 februari, dvs. en vecka efter att överklagandet gavs in till skolan. Även om detta knappast var IES Staffanstorps förtjänst saknas det därför anledning till kritik i denna del.

text: Avslutande kommentarer Det som har kommit fram talar enligt min mening för att det inom IES Staffanstorp, i bästa fall, saknas kunskap om grundläggande förvaltningsrättslig reglering som ska tillämpas inom vissa delar av verksamheten.

text: För att beslutsinstansen själv ska kunna ta ställning till om ett överklagande har kommit in i rätt tid och att det skyndsamt överlämnas till överinstansen i enlighet med 45 och 46 §§ FL är det viktigt att uppgifter om när överklagandet kom in respektive överlämnades dokumenteras. En sådan dokumentation är också central för att handläggningen ska kunna granskas i efterhand. I detta fall har dokumentationen brustit.

text: Jag, som noterar att vissa åtgärder redan har vidtagits, rekommenderar därför att huvudmannen och skolan överväger om det finns behov av en översyn av de interna rutinerna för handläggningen av överklaganden och ytterligare utbildnings- eller informationsinsatser på området.

text: Det som i övrigt har kommit fram ger inte anledning till något uttalade från min sida.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av chefsJO Erik Nymansson. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.