title: Fråga om återbetalning av hela biljettkostnaden när ett flygbolag endast ställt in returresan. Även fråga om en resebyrås ersättningsskyldighet i ett sådant fall.

text: CC begärde för sig och en medresenär, ersättning med 4 480 kr, vilket avsåg kostnaden för

text: flygbiljetterna.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav CC följande. De skulle flyga Göteborg – Amsterdam den 23 april och åter till Göteborg den 27 april 2020. Returresan ställdes in av flygbolaget. Därigenom blev utresan värdelös för honom och hans medresenär.

text: Flygbolaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav flygbolaget följande. CC har köpt sina biljetter från en resebyrå. Han får kontakta resebyrån för återbetalning.

text: Resebyrån motsatte sig kravet.

text: Resebyrån är inte ansvarig för inställda flyg och kan inte anses ersättningsskyldig i detta fall. Resebyrån följer flygbolagens riktlinjer gällande ersättning på grund av coronakrisen. Kunden har blivit erbjuden en voucher från flygbolaget motsvarande värdet på sin biljett men motsatt sig denna möjlighet som flygbolaget erbjuder.

text: Kravet mot flygbolaget

text: I ärendet är klarlagt att flygningen den 27 april 2020 ställts in av bolaget. Enligt artikel 5.1.a och artikel 8 i EU-förordningen 261/2004 ska passagerarna vid inställd flygning av det lufttrafikföretag som skulle ha utfört flygningen erbjudas att välja mellan ombokning eller, om flygningen inte längre har något syfte med avseende på passagerarens ursprungliga resplan, återbetalning av hela inköpspriset för biljetten.

text: I och med att returresan ställdes in blev också utresan utan syfte för CC och dennes medresenär. De har därför varit berättigade att välja återbetalning av biljettpriset i dess helhet. bolaget är alltså skyldigt att återbetala hela biljettpriset.

text: Flygbolaget har i ärendet hänvisat CC till resebyrån för återbetalning. Av EU-förordningen framgår emellertid att det är flygbolaget som är skyldigt att svara för återbetalningen (se punkt 7 i förordningens preambel). Flygbolaget ska därför rekommenderas att återbetala 4 480 kr till CC och dennes medresenär.

text: Kravet mot resebyrån

text: En resebyrå har i egenskap av förmedlare av biljetterna inget ansvar för transportprestationen utan ansvarar bara för fel och försummelser i själva förmedlingsuppdraget. Resebyrån ansvarar därför inte för att returflygningen ställts in. Inte heller i övrigt har det i ärendet

text: framkommit någon omständighet som skulle medföra att resebyrån skulle vara skyldigt att svara för återbetalningen av biljettpriset. Kravet mot resebyrån ska därför avslås.

text: Skiljaktig mening

text: En ledamot var skiljaktig beträffande motiveringen och anförde följande.

text: Av handlingarna i ärendet framgår det att passageraren, den 1 april 2020, dvs. mer än 14 dagar före avresa, blev informerad om att flygningen som skulle ha ägt rum den 27 april 2020 hade ställts in. I artikel 5.1, i Förordningen under alternativen a) – c) framgår det att passagerare vid en inställd flygning har rätt till ombokning eller kontant återbetalning inom sju dagar, mat och förfriskningar i skälig proportion till väntetiden, hotell i de fall övernattning blir nödvändig samt transport till och från flygplatsen samt ha rätt till kompensation med ett schablonbelopp. Detta gäller dock inte såvida passageraren underrättas om att flygningen är inställd minst två veckor före den tidtabellsenliga avgångstiden, vilket framgår av punkten i) i samma bestämmelse. Lagtexten ger inte vid handen att detta undantag endast skulle avse punkten c) i artikel 5 eftersom ordet ”och” anger att alternativen är kumulativa. Hade undantagen endast gällt rätten till kompensation torde även undantaget i artikel 5.3, ur ett lagtekniskt perspektiv, ha förts in under punkterna i) – iii). Att lagtexten är otydlig i detta avseende tycks även lagstiftaren ha uppmärksammat eftersom det gjorts en annan uppdelning av texten i det förslag som har tagits fram till revidering av förordningen.

text: Frågan om kundens rätt till återbetalning får således avgöras på avtalsrättslig grund. CC har köpt en flygresa av flygbolaget. Flygbolaget har ställt in en av avgångarna och har således inte har kunnat leverera sin del av avtalsprestationen. Utgångspunkten är därför, enligt allmänna kontraktsrättsliga principer, att CC har rätt att häva avtalet och återfå det han har betalat för resan. Enligt nationell dispositiv rätt ska detta ske 30 dagar från det att krav om återbetalning har framförts.

text: 1 Se även användningen av semikolon i den engelska språkversionen. 2 Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council amending Regulation (EC) No 261/2004 establishing common rules on compensation and assistance to passengers in the event of denied boarding and of cancellation or long delay of flights and Regulation (EC) No 2027/97 on air carrier liability in respect of the carriage of passengers and their baggage by air, Interinstitutional File: 2013/0072(COD), ver. 7615/13. 3 Jmf.

text: 4 § räntelagen


publisher: Allmänna reklamationsnämnden

title: Fråga om rätt till återbetalning av anmälningsavgiften när en löpartävling ställts in på grund av rådande riktlinjer om att begränsa antalet personer vid allmänna sammankomster. Även fråga om ett avtalsvillkor, som ger arrangören rätt att behålla anmälningsavgiften när tävlingen ställts in på grund av omständigheter utanför arrangörens kontroll (force majeure), är att anse som oskäligt

org: arn

text: CT begärde återbetalning med 595 kr.

type: stycke

text: I sin anmälan till nämnden uppgav CT följande. Den 22 maj 2019 anmälde hon sig på internet till tävlingen Göteborgsvarvet 2020. Tävlingen skulle äga rum den 16 maj 2020. Hon betalade 595 kr som anmälningsavgift till tävlingen. Den 12 mars 2020 fick hon besked om att tävlingen ställdes in på grund av coronaviruset. Hon vill därför ha anmälningsavgiften återbetald.

text: Idrottsförbundet motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav idrottsförbundet följande. Göteborgsvarvet arrangeras av en ideell förening. Göteborgsvarvet genererar betydelsefulla intäkter till Göteborgs friidrottsföreningar. Det ger betydande påverkan på klubbarnas ekonomi och ger föreningarna förutsättningar för att driva sina verksamheter med träning och tävling för såväl barn, ungdom, veteraner som elit. Vid anmälan till Göteborgsvarvet finns bl.a. information om villkor till deltagare. Där anges bl.a. att ett lopp får ställas in med anledning av omständighet utanför förbundets kontroll eller om förbundet eller myndighet bedömer att det är nödvändigt för deltagares säkerhet eller hälsa eller om förbundet inte beviljas de myndighetstillstånd som krävs för att kunna genomföra loppet. Av villkoren framgår att förbundet i sådana fall inte är skyldigt att återbetala anmälningsavgiften.

text: Den 11 mars 2020 meddelade regeringen en förordning om förbud för allmänna sammankomster och offentliga tillställningar med mer än 500 deltagare. Förbundet tog därför beslutet att ställa in Göteborgsvarvet. Den 26 mars 2020 togs sedan beslutet att inte alls genomföra tävlingen under 2020.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

type: rubrik

text: Är idrottsförbundet i detta sammanhang att betrakta som en näringsidkare?

text: Nämnden får enligt sin instruktion behandla tvister mellan konsumenter och näringsidkare som härrör från ett avtal om köp av en vara, tjänst eller annan nyttighet (se 3 § första stycket första punkten i instruktionen). För att nämnden ska kunna pröva den nu aktuella tvisten krävs alltså att idrottsförbundet i detta sammanhang kan anses vara en näringsidkare. Enligt 2 § andra punkten i instruktionen ska med näringsidkare förstås en fysisk eller juridisk person som handlar för ändamål som har samband med den egna näringsverksamheten. Liknade definitioner av begreppet näringsidkare finns på annat håll i den konsumenträttsliga lagstiftningen, t.ex. i

text: konsumentköplagen

text: . Förarbetena till sådan annan lagstiftning blir därför av betydelse för att bestämma begreppet.

text: Av dessa förarbeten framgår bl.a. att verksamheten ska vara av ekonomisk karaktär (se

text: prop. 2001/02:134 s. 81

text: ) och att det inte krävs att verksamheten bedrivs i vinstsyfte (se

text: prop. 1989/90:89 s. 60

text: ). Termen näringsidkare ska enligt förarbetena ses i vidsträckt mening. Så snart mer än något enstaka uppdrag eller försäljning genomförs så ska den fysiska eller juridiska personen normalt anses vara en näringsidkare (se sistnämnda prop. s. 60). I den rättsliga litteraturen har framhållits att även ideella föreningar som säljer varor eller tjänster omfattas av begreppet näringsidkare (se Eriksson, Nordling, Palm, Konsumentköp, En kommentar till

text: konsumentköplagen

text: , 2011, s. 46 f).

text: Idrottsförbundet har i stor omfattning sålt deltagarrätter till Göteborgsvarvet. Det rör sig alltså om en ekonomisk verksamhet som avser mer än någon enstaka försäljning. Huruvida verksamheten bedrivs i vinstsyfte eller inte saknar betydelse. Nämnden anser att idrottsförbundet i detta sammanhang är att betrakta som en näringsidkare. Nämnden är därför behörig att pröva tvisten mellan CT och förbundet.

text: Grundläggande avtalsrättsliga regler

text: Idrottsförbundet är i egenskap av arrangör av Göteborgsvarvet att anse som säljare av rätten att delta i ett idrottsevenemang och CT är att anse som köpare. Någon särskild lagstiftning som tar sikte på brott mot avtal om tillhandahållande av deltagarrätter i ett sådant idrottsarrangemang finns inte. Det är i stället allmänna avtalsrättsliga regler som ska tillämpas.

text: En grundläggande princip inom avtalsrätten är att avtal ska hållas. Den som har sålt en vara eller en tjänst och som sedan inte levererar den har normalt inte rätt till betalning. Högsta domstolen har i rättsfallet

text: NJA 2008 s. 642

text: framhållit att det är en grundläggande avtalsrättslig princip att den som inte erhåller en avtalad prestation inte heller är skyldig att betala för den.

text: Utifrån dessa allmänna regler skulle alltså Idrottsförbundet vara skyldigt att till CT återbetala anmälningsavgiften.

text: Begränsning av återbetalningsskyldigheten genom avtalsvillkor

text: Det är dock inte uteslutet att en arrangör av ett idrottsevenemang genom villkor i avtalet med köparen av en rätt att delta i arrangemanget kan begränsa sin skyldighet att göra återbetalning (jfr

text: prop. 2013/14:15 s. 53

text: , där det som ett exempel anges att det får avtalas att skyldigheten för näringsidkaren att återbetala vad konsumenten har betalat inte ska gälla, om en fritidsaktivitet måste ställas in på grund av vädret). Det ankommer i så fall på arrangören att visa att det finns sådana avtalsvillkor. Idrottsförbundet har i ärendet åberopat villkor som ger förbundet rätt att ställa in loppet med anledning av omständighet utanför förbundets kontroll eller om förbundet eller myndighet bedömer att det är nödvändigt för deltagares säkerhet eller hälsa eller om förbundet inte beviljas de myndighetstillstånd som krävs för att kunna genomföra loppet. Av villkoren framgår att förbundet i sådana fall inte är skyldigt att återbetala anmälningsavgiften. Av handlingarna i ärendet framgår att dessa villkor funnits tillgängliga på den hemsida där anmälan skulle ske för den som ville på internet anmäla sig

text: till Göteborgsvarvet. Villkoret måste därför anses utgöra en del av avtalet mellan CT och Idrottsförbundet.

text: Nämnden anser att de omständigheter som lett till att Göteborgsvarvet 2020 behövt ställas in utgör sådana omständigheter utanför förbundets kontroll som nämns i de angivna avtalsvillkoren. Nämnden anser därför att avtalsvillkoren gäller för den uppkomna situationen och att det innebär att CT därför enligt avtalsvillkoren inte är berättigad att återfå anmälningsavgiften.

text: Finns det skäl att jämka avtalsvillkoren eller att lämna dessa utan avseende?

text: Det återstår dock för nämnden att pröva om avtalsvillkoren skulle kunna jämkas eller lämnas utan avseende med stöd av någon avtalsrättslig bestämmelse. I blickpunkten kommer då bestämmelserna i

text: 36 § avtalslagen

text: . Av dessa framgår att ett villkor i ett avtal kan jämkas eller lämnas utan avseende om villkoret är oskäligt med hänsyn till avtalets innehåll, omständigheterna vid avtalets tillkomst, senare inträffade förhållanden och omständigheterna i övrigt. Vid prövningen av detta ska särskild hänsyn tas till behovet av skydd för den som i egenskap av konsument eller annars intar en underlägsen ställning i avtalsförhållandet.

text: Nämnden konstaterar att avtalsvillkoret innebär att Idrottsförbundet på deltagarna har lastat över risken för att arrangemanget på grund av omständigheter utanför arrangörens kontroll inte kan genomföras. Att en ideell organisation och en deltagare i ett av organisationen anordnat idrottsarrangemang kommer överens om att deltagaren ska stå för den risken framstår enligt nämndens uppfattning inte i sig som oskäligt under förutsättning att den risk som deltagaren får bära i pengar räknat inte uppgår till ett så stort belopp. Anmälningsavgiften har inte uppgått till ett så stort belopp. Det är vidare av betydelse att de omständigheter som gjort att tävlingen behövt ställas in uppkommit utan att den ideella organisationen haft någon påverkan på det och att den ideella organisationen inte heller haft möjlighet att undvika eller övervinna dessa omständigheter. Inte heller i övrigt har det framkommit någon omständighet i ärendet som gör att avtalsvillkoret framstår som oskäligt. Nämnden anser därför att det inte finns skäl att jämka avtalsvillkoret eller att lämna det utan avseende

text: Sammanfattande slutsats

text: Nämnden anser att CT inte har rätt att återfå anmälningsavgiften. Hennes krav om att återfå denna ska därför avslås.

type: avgorande


title: Fråga om ett avtalsvillkor mellan en konsument och ett resebolag, med innebörden att flygbolagets regler för återbetalning ska gälla i stället för paketreselagens bestämmelser, är giltigt.

text: PN begärde, för sig och en medresenär, återbetalning av 7 000 kr.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav PN följande. Den 24 januari 2020 bokade han en resa för två personer till Spanien med avresa i mars 2020. Resan 42 220 kr och av det beloppet betalade han 7 000 kr i samband med bokningen. Resebolaget ställde senare in resan på grund av coronapandemin. Han har därför rätt att få tillbaka hela det belopp som han har betalat för resan.

text: Resebolaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav bolaget följande. Återbetalning av den del av totalpriset som avser reguljär flygbiljett kommer att ske om/när flygbolaget enligt lag har uppfyllt sina plikter. Om flygbolaget bara betalar tillbaka med vouchers kommer resenärerna också att få vouchers. Enligt de särskilda avtalsvillkor som gäller för resan är det flygbolagens villkor för återbetalning som gäller för återbetalning av den del av totalpriset som gäller flygbiljetter.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Med en paketresa avses, enligt

text: 1 kap. 3 § i paketreselagen

text: , bland annat en kombination av minst två olika resetjänster som avser samma resa, om resetjänsterna sätts ihop av en näringsidkare innan ett avtal om samtliga resetjänster ingås. Med resetjänst avses, enligt 1 kap. 2 §, bland annat passagerartransport, inkvartering och turisttjänster som inte utgör en integrerad del av en annan resetjänst.

text: Det framgår av den faktura som har getts in i ärendet att PN har ingått avtal med resebolaget om köp av en resa som innehåller flygtransport, inkvartering på hotell och möjlighet till golfspel. Det framgår också att resan har satts ihop av resebolaget innan avtalet om samtliga resetjänster ingicks. Den resa som PN har köpt är alltså en paketresa och resebolaget är att betrakta som arrangör av resan.

text: Om arrangören ställer in resan ska arrangören enligt

text: 3 kap. 9 § paketreselagen

text: utan onödigt dröjsmål betala tillbaka det som resenärerna har betalat för resan.

text: Paketreselagens

text: bestämmelser är tvingande till resenärens förmån (

text: 1 kap. 6 § paketreselagen

text: ). Det betyder att lagens bestämmelser inte kan avtalas bort eller ersättas med villkor som försätter resenären i ett sämre läge jämfört med lagen. Ett avtalsvillkor som är sämre för resenären än lagens bestämmelser är inte giltigt och då gäller i stället lagens bestämmelser framför villkoret.

text: Det av resebolaget åberopade särskilda villkoret att det är flygbolagets regler för återbetalning som ska gälla är sämre för PN än vad

text: paketreselagens

text: bestämmelser är. Avtalsvillkoret är

text: därmed ogiltigt och ska inte tillämpas. I stället ska frågan om återbetalning avgöras i enlighet med bestämmelserna i

text: paketreselagen

text: Det betyder att resebolaget utan onödigt dröjsmål ska betala tillbaka det som PN och hans medresenär har betalat för resan, dvs. 7 000 kr.


title: Fråga om ett flygbolag kan friskriva sig från att betala skadestånd när en flygning har ställts in och tvingande lagstiftning inte är tillämplig.

text: AS begärde för sig och en medpassagerare, ersättning med totalt 7 400 kr.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav AS följande. Som grund för kravet åberopar han inställd flygning. Flygbolaget ställde in den avtalade flygningen från Japan och bokade om dem till en tidigare flygning. På grund av detta måste de avboka ett antal hotellnätter. Kostnaden för dessa fick de inte tillbaka, totalt 7 400 kr.

text: Flygbolaget motsatt sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav flygbolaget följande. Som grund åberopar flygbolaget att coronapandemin och myndighetsbeslut i anledning av denna gjorde situationen oförutsägbar. flygbolaget vidtog alla rimliga åtgärder för att minimera effekterna för sina passagerare, blanda annat erbjöds ombokning. AS och hans medpassagerare bokades om till en returflygning med tidigare avgångsdag. Omständigheterna är sådana att ingen ersättning kan utgå för den ekonomiska skada passagerna drabbats av.

text: De internationella konventionerna på lufttrafikområdet innehåller inga regler om ersättning för skador som drabbar passagerare till följd av inställd flygning. Frågan om passagerares rätt till sådan ersättning ska i stället bedömas enligt allmänna kontraktsrättsliga regler. Av dessa regler följer att en avtalspart som bryter mot avtalet och därigenom orsakar motparten i avtalet ekonomiska skador blir ersättningsskyldig för dessa skador enligt regler om s.k. kontrollansvar. Kontrollansvarsreglerna innebär att den skadelidande parten har rätt till ersättning för sina skador om inte den kontraktsbrytande parten visar att kontraktsbrottet beror på ett hinder utanför den kontraktsbrytande partens kontroll som han inte skäligen kunde förväntas ha räknat med vid avtalets ingående och vars följder han inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit.

text: Det är alltså flygbolaget som ska bevisa att beslutet att ställa in flygningen berott på ett hinder utanför flygbolagets kontroll. Nämnden anser att de omständigheter som åberopas av flygbolaget är för allmänt hållna för att flygbolaget ska anses ha bevisat detta. Nämnden konstaterar därför att flygbolaget i princip är skyldigt att ersätta resenärerna för de ekonomiska skador som drabbat dem till följd av den inställda flygningen.

text: Flygbolaget har emellertid åberopat att flygbolaget i sina transportvillkor friskrivit sig från ansvar enligt följande.

text: 15.1.2 (d) Except where other specific provision is made in these Conditions of Carriage, we shall be liable to you only for recoverable compensatory damages for proven direct losses and, to the extent permitted by applicable law, you agree that we shall not be liable for indirect, consequential, or any other form of non-compensatory damages.

text: Eftersom rätten till ersättning ska bedömas enligt allmänna kontraktsrättsliga regler och inte enligt tvingande lagstiftning är det möjligt för flygbolaget att friskriva sig från ansvar för skador. Enligt det åberopade villkoret ansvarar flygbolaget bland annat inte för följdskador. Hotellnätter som inte har kunnat utnyttjas till följd av en inställd flygning får anses utgöra exempel på sådana skador. Nämnden anser inte att omständigheterna är sådana att villkoret kan anses oskäligt. Flygbolaget är därför inte skyldigt att ersätta resenärerna för den skada som drabbat dem.


title: Fråga om plötslig sjukdom hos en besättningsmedlem, på en plats som inte är hemmabas för flygbolaget, är att se som en sådan extraordinär omständighet som fritar flygbolaget från att utge kompensation enligt EU-förordning 261/2004.

text: SR begärde för sig och en medresenär kompensation enligt EU-förordning 261/2004 med 600 euro per person.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav SR följande. Den 4 februari 2020 flög de från Punta Cana till Stockholm. Avgången försenades och de kom fram med en försening som översteg tre timmar. De har därför rätt till kompensation enligt EU-förordning 261/2004.

text: Flygbolaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav flygbolaget följande. Flygningen blev försenad till följd av extraordinära omständigheter, eftersom en av piloterna som skulle flyga den aktuella sträckan, insjuknade akut. Piloten anmäldes sjuk kl. 15.40 UTC den 4 februari 2020. Den planerade avgångstiden för den aktuella flygningen var kl. 01.35 UTC samma kväll. Flygbolaget har inte personal standby på alla destinationer. Bolaget undersökte möjligheten att omdisponera piloterna på de olika avgående flygen som bolaget och dess systerbolag hade i området och lyckades omdisponera en pilot som fanns på Barbados. Detta medförde att förseningen kunde förkortas till 11 timmar och 42 minuter.

text: Det finns ingen möjlighet och är inte heller rimligt eller ekonomiskt försvarbart att ha personal stationerad på alla destinationer runt om i världen. Det finns även strikta regelverk gällande besättningsvila och maximal arbetstid.

text: En besättningsmedlem som insjuknar akut på en hemmabas betraktas vanligtvis inte som en extraordinär omständighet. En insjuknad besättningsmedlem på en utebas kan dock inte jämställas med samma situation på en hemmabas. Situationen har lösts på ett snabbt och tidsbesparande sätt.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Vad tvisten gäller

text: Av utredningen framgår att avgången från Punta Cana försenats och att SR och hans medresenär kommit fram till slutdestinationen 11 timmar 42 minuter efter den i förväg bestämda ankomsttiden. Tvisten gäller om resenärerna har rätt till kompensation enligt EUförordning 261/2004.

text: Rättslig reglering

text: I EU-förordning 261/2004 finns bestämmelser om ekonomisk kompensation och assistans till flygpassagerare vid nekad ombordstigning samt vid inställda och kraftigt försenade flygningar.

text: Ställs en flygning in har en flygpassagerare rätt till bl.a. ekonomisk kompensation av det flygbolag som skulle ha utfört flygningen (artikel 5.1 och 7). Den ekonomiska kompensationen syftar till att på ett standardiserat sätt gottgöra de olägenheter och den tidsförlust en inställd flygning typiskt sett innebär för en flygpassagerare. Kompensationens storlek – 250, 400 eller 600 euro – beror bl.a. på flygningens längd. Enligt EU-domstolens praxis gäller detsamma vid försenade flygningar om förseningen vid ankomsten till slutdestinationen uppgår till minst tre timmar.

text: Passageraren har inte rätt till kompensation om han eller hon underrättas om den inställda flygningen viss tid i förväg och erbjuds ombokning. Flygbolaget är inte heller skyldigt att betala kompensation om den inställda eller försenade flygningen beror på extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits (artikel 5.3).

text: Det finns inte någon definition av begreppet extraordinära omständigheter i förordningen. I skäl 14 i preambeln (inledningen) till förordningen sägs dock att skyldigheterna för ett flygbolag bör vara helt eller delvis begränsade i sådana fall där en händelse har orsakats av extraordinära omständigheter som inte kunde ha undvikits även om alla rimliga åtgärder vidtagits och att sådana omständigheter särskilt kan förekomma i händelse av politisk instabilitet, meteorologiska förhållanden som omöjliggör flygningen i fråga, säkerhetsbrister, oförutsedda brister i flygsäkerheten och strejker som påverkar verksamheten för det bolag som utför flygningen. Uppräkningen av händelser är exemplifierande och innebär inte att det med automatik föreligger extraordinära omständigheter i de angivna situationerna. Frågan om så är fallet ska prövas i varje enskilt fall för sig.

text: EU-domstolen har funnit att uttrycket extraordinära omständigheter ska tolkas så att det omfattar händelser som till sin art eller sitt ursprung faller utanför det berörda flygbolagets normala verksamhet och som ligger utanför dess faktiska kontroll (se punkt 37 i EUdomstolens dom den 11 juni 2020 i

text: mål C-74/19

text: med hänvisningar).

text: Bedömningen i detta fall

text: Av utredningen framgår att förseningen berott på att en av piloterna insjuknat kort tid inför avgången. Även om detta normalt sett sker mycket plötsligt och utan att flygbolaget har någon skuld i det eller någon möjlighet att påverka det, så är sjukdom bland besättningen något som ingår i ett flygbolags normala verksamhet och som bolaget därmed har att räkna med och planera för. Det är således normalt sett inte fråga om extraordinära omständigheter. De omständigheterna att en besättningsmedlem blivit akut sjuk nära inpå avgången och att insjuknandet inträffat på en flygplats som inte är hemmabas för flygbolaget medför inte heller i sig att det inträffade kan anses ligga utanför bolagets normala verksamhet och kontroll. Inte heller tillämpningen av arbetstidsreglerna för besättningen utgör extraordinära omständigheter.

text: Förseningen har följaktligen inte orsakats av extraordinära omständigheter i den mening som avses i EU-förordning 261/2004. Det innebär att SR och hans medresenär har rätt till föreskriven kompensation. Avståndet är sådant att beloppet uppgår till 600 euro per person.


title: Fråga om sammanlänkat researrangemang enligt paketreselagen. Även fråga om invändningsrätten enligt 29 § konsumentkreditlagen.

text: TÖ begärde ersättning med 14 209 kr.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav TÖ följande. I december 2019 köpte han en resa till Malaga med flyg och hotell för 14 209 kr på flygbolagets hemsida. Han bokade flygresan på flygbolagets hemsida och betalade med sitt kreditkort till flygbolagets bankkonto. Därefter visade flygbolagets hemsida förslag på olika boenden och när han valde boende länkades han till sidan hotels.com. Betalningen för boendet betalades till flygbolagets bankkonto med ett annat referensnummer.

text: Flyget ställdes in på grund av coronapandemin. Han kontaktade flygbolaget utan resultat. Han gjorde då en kortreklamation till banken på den grunden att resan bokades som en paketresa. Enligt banken ska flyg och hotell ha betalats med ett gemensamt pris för att det ska vara fråga om en paketresa. Han anser att

text: paketreselagen

text: är tillämplig och vill att banken betalar både flyg och hotell eftersom resan betalats med kreditkort.

text: Banken motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav banken följande. Banken har krediterat TÖ med 8 864 kr avseende flyget. Kravet avseende hotellet bestrids dock.

text: Vid kreditköp får en köpare mot kreditgivarens krav på betalning framställa samma invändningar på grund av köpet som han kan göra mot säljföretaget. TÖ har gjort gällande att han har rätt att avboka hotellvistelsen mot återbetalning. Det föreligger dock inte någon sådan rätt, varken enligt lag eller avtal. Det har inte visats att det vid avtalets ingående har överenskommits om rätt till sådan återbetalning. Det har inte heller visats att omständigheterna vid bokningen har varit sådana att hotellvistelsen ska anses utgöra del av en paketresa enligt

text: paketreselagen

text: Av den utredning som har getts in tycks flyg och hotell satts ihop av TÖ själv. Vad gäller påståendet om att dessa har köpts från ett enda försäljningsställe och därför borde räknas som paketresa, torde krävas att både flyg och hotell valdes innan betalningsskyldigheten accepterades. Detta framgår dock inte av utredningen, snarare talar denna för att flyget som sådant bokades slutligt och betalades innan hotellet därefter bokades och betalades separat.

text: Inte heller synes det i övrigt framgå av utredningen att flyg och hotell t.ex. har sålts eller erbjudits till ett gemensamt pris eller presenteras som en paketresa eller liknande. TÖ har därför inte visat att han äger rätt till återbetalning, varför det inte heller föreligger grund att ålägga banken ersättningsskyldighet.

text: Inledning

text: Det är ostridigt att TÖ köpt en flygbiljett med flygbolaget från Arlanda till Malaga och att han också bokat och betalat för hotellvistelse på resmålet. Det får anses utrett att de båda resetjänsterna, flyg och hotell, bokades i nära anslutning till varandra och att ingången till båda bokningarna varit att TÖ tagit del av tillgängligt utbud via flygbolagets hemsida. Det är vidare ostridigt att han betalat för det han beställt med ett kreditkort som är knutet till banken och att flygningen ställdes in av flygbolaget till följd av coronapandemin. TÖ kunde därmed inte heller utnyttja den förbetalda hotellinkvarteringen. TÖ har fått ersättning för kostnaden för flygbiljetten. Frågan är då om han även är berättigad till återbetalning av hotellkostnaden. Denna fråga aktualiserar en tillämpning av bestämmelserna i

text: paketreselagen (2018:1217)

text: och i

text: konsumentkreditlagen (2010:1846)

text: Närmare om de tillämpliga bestämmelserna

text: Paketreselagen

text: Paketreselagen

text: skiljer mellan paketresa och sammanlänkat researrangemang. Utöver detta begreppspar är även begreppet resetjänst centralt. Med detta avses enligt

text: 1 kap. 2 § paketreselagen

text: bl.a. passagerartransport och inkvartering som inte utgör en integrerad del av en passagerartransport och som inte är för bostadsändamål.

text: En paketresa utgörs av en kombination av minst två olika typer av resetjänster som avser samma resa om 1. resetjänsterna sätts ihop av en näringsidkare innan ett avtal om samtliga resetjänster ingås, eller 2. resetjänsterna i annat fall a) köps från ett enda försäljningsställe, om resetjänsterna har valts innan resenären accepterar betalningsskyldighet, b) säljs, erbjuds eller debiteras till ett gemensamt pris, c) säljs eller marknadsförs som en paketresa eller som en resa med liknande beteckning, d) sätts ihop efter att det har ingåtts ett avtal som ger resenären rätt att välja bland ett urval av resetjänster, eller e) köps från olika näringsidkare genom ett länkat bokningsförfarande på internet, där resenärens namn, betalningsuppgifter och epostadress förs över från den näringsidkare som det första avtalet ingås med till en eller flera andra näringsidkare och ett avtal ingås med den eller de näringsidkarna inom 24 timmar från det att bokningen av den första resetjänsten bekräftades. (Se

text: 1 kap. 3 § första stycket paketreselagen

text: Med sammanlänkat researrangemang avses ett arrangemang som innehåller minst två olika typer av resetjänster som, utan att vara paketresa, avser samma resa där resetjänsterna köps genom separata avtal med en eller flera resetjänstleverantörer, om en näringsidkare 1. genom förmedling eller på annat sätt underlättar resenärens separata val och betalningar av resetjänsterna vid ett enda besök hos eller en enda kontakt med näringsidkarens försäljningsställe, eller 2. på ett riktat sätt förmedlar eller på något annat riktat sätt underlättar ett köp av minst en ytterligare resetjänst från en annan näringsidkare och avtalet om den resetjänsten ingås inom 24 timmar från det att bokningen av den första resetjänsten bekräftades. (Se

text: 1 kap. 4 § första stycket paketreselagen

text: Centralt för om ett researrangemang ska anses utgöra ett sammanlänkat researrangemang och inte en paketresa är om resetjänsterna köps genom separata avtal med en eller flera resetjänstleverantörer. Till följd av att

text: paketreselagen

text: numera omfattar även denna typ av arrangemang har skyddet för resenärer utvidgats i förhållande till tidigare lagstiftning på området.

text: Paketreselagen

text: innehåller detaljerade bestämmelser om vad näringsidkaren måste iaktta både innan och efter att ett avtal har ingåtts. Vad gäller förköpsstadiet omfattar näringsidkarens skyldigheter att lämna information till den presumtive resenären i olika avseenden. Vad gäller paketresor innefattar skyldigheten att ge förhandsinformation bl.a. uppgifter om arrangören, resetjänsternas huvudsakliga egenskaper, t.ex. resmål, typ av transportmedel, typ av inkvartering och andra tjänster som ingår (

text: 2 kap.

text: 1–

text: 3 § paketreselagen

text: ). Också den näringsidkare som underlättar uppkomsten av ett sammanlänkat researrangemang är skyldig att lämna information till konsumenten. Denna informationsskyldighet omfattar bl.a. att konsumenten, innan avtal ingås, ska få information om att upplägget inte kommer att omfattas av de regler som gäller för paketresor och att varje resetjänstleverantör ensam ansvarar för att fullgöra de resetjänster som leverantören ska utföra enligt respektive avtal (

text: 5 kap. 1 § paketreselagen

text: ). Denna informationsskyldighet är sanktionerad på så sätt att om skyldigheten försummas tillämpas bl.a. reglerna i 4 kap. 1, 2 och 4–

text: 13 § paketreselagen

text: i fråga om de resetjänster som ingår i det sammanlänkade researrangemanget.

text: De nämnda bestämmelserna i

text: 4 kap.

text: paketreselagen

text: omfattar bl.a. arrangörens ansvar för att paketresan fullgörs i enlighet med avtalet (1 §), reklamation (2 §), skyldighet att erbjuda ersättningsarrangemang och annat avhjälpande (4 och 6 §) samt rätt till prisavdrag, hävning eller skadestånd (7 och 9 §). Följden av bristande informationsgivning enligt

text: 5 kap. 1 § paketreselagen

text: medför alltså att resenären ges samma rätt att avbeställa resan och överlåta avtalet som om det hade varit en paketresa. Den näringsidkare som genom förmedling eller på annat sätt har underlättat uppkomsten av det sammanlänkade researrangemanget åläggs också samma ansvar för fullgörandet av alla de resetjänster som ingår i det sammanlänkade researrangemanget, alltså även sådana resetjänster som sålts av en annan resetjänstleverantör. Resenären kan också rikta prisavdrags- och skadeståndskrav mot den näringsidkaren för samtliga resetjänster som ingår i det sammanlänkade researrangemanget.

text: Konsumentkreditlagen

text: I

text: 29 § konsumentkreditlagen

text: anges att vid kreditköp får köparen mot kreditgivarens krav på betalning framställa samma invändningar på grund av köpet som han eller hon kan göra mot säljaren. Köparen får också invända att han eller hon har betalat till säljaren eller har en överenskommelse med denne. Detta gäller dock inte om köparen visste att säljaren saknade rätt att ta emot betalningen eller ingå överenskommelsen och inte heller om köparen uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlät att skaffa sig kunskap om detta. Vidare gäller att om köparen på grund av köpet har anspråk på återbetalning, skadestånd eller annan penningprestation, svarar kreditgivaren lika med säljaren för att anspråket fullgörs. Kreditgivaren är dock inte skyldig att betala mer än vad som har mottagits av köparen med anledning av krediten.

text: Ett köp av en tjänst som genomförts på det sätt som TÖ har gjort, dvs. med användning av ett kreditkort, är en typ av köp som omfattas av

text: konsumentkreditlagens

text: bestämmelser.

text: Det aktuella arrangemanget har utgjort ett sammanlänkat researrangemang

text: Passagerartransport och inkvartering är som framgått två olika typer av resetjänster. Utredningen i ärendet ger inte stöd för något annat än att TÖ genom separata avtal har köpt passagerartransport och inkvartering av flygbolaget respektive hotels.com. Vidare framgår det att flygbolaget har underlättat TÖ:s separata val och betalning av resetjänsterna vid en enda kontakt med företagets försäljningsställe. Bestämmelserna om sammanlänkat researrangemang är därför tillämpliga.

text: Det finns däremot inte något stöd i utredningen för att flygbolaget informerade TÖ, innan denne blev bunden av avtalen, om att han inte skulle omfattas av de regler som gäller för paketresor. Till följd av denna informationsbrist ska alltså

text: paketreselagens

text: bestämmelser för paketresor tillämpas i föreskrivna delar. Som framgått ovan ansvarar arrangören i förhållande till resenären för att paketresan fullföljs i enlighet med avtalet (

text: 4 kap. 1 § paketreselagen

text: ). I detta fall har dock inte resan fullföljts i enlighet med avtalet.

text: Paketreselagens

text: bestämmelser om återbetalning vid inställd paketresa är därför tillämpliga. En arrangör som ställer in en paketresa ska utan dröjsmål betala tillbaka det som resenären har betalat för resan (

text: paketreselagen

text: 4 kap. 9 §

text: ). TÖ har alltså rätt att få tillbaka det han betalat för de båda resetjänsterna och det är som utgångspunkt flygbolaget som svarar för återbetalningsskyldigheten.

text: Banken ansvarar för TÖ:s rätt till återbetalning

text: TÖ har alltså riktat sitt krav mot banken i egenskap av kreditgivare. Förhållandena i ärendet är sådana att banken enligt

text: 29 § konsumentkreditlagen

text: lika med flygbolaget svarar för den återbetalning som TÖ har rätt till.

text: Av detta följer sammantaget att banken ska rekommenderas att betala resterande 5 345 kr (14 209 kr-8 864 kr) till TÖ.


title: Fråga om en resebyrås rätt att ta ut en avgift vid återbetalning av priset för flygbiljetter.

text: TC begärde för sig och en medpassagerare, återbetalning av ytterligare 1 190 kr.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav TC följande. Han köpte genom förmedling av en resebyrå två flygbiljetter av flygbolaget för flygning tur och retur från Linköping till Nice via Amsterdam. Det sammanlagda priset för biljetterna var 4 334 kr. Flygningen skulle ha ägt rum med utresa den 19 maj 2020 och återresa den 26 maj 2020 men ställdes in av flygbolaget. Han begärde därför återbetalning av priset för flygbiljetterna. När resebyrån återbetalade priset hade företaget dragit av en hanteringsavgift på 1 190 kr.

text: Resebyrån motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav resebyrån följande. Efter att flygbolaget under ärendets handläggning hos nämnden medgett att återbetala hela biljettpriset, har resebyrån begärt återbetalning av flygbolaget. Sedan har resebyrån vidarebefordrat återbetalningen till TC och dennes medresenär.

text: Flygbolaget hade, under ärendets handläggning i nämnden, medgett att återbetala biljettpriset.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Av handlingarna i ärendet framgår att flygbolaget har betalat tillbaka hela biljettpriset till resebyrån. Återbetalningen har vidarebefordrats av sistnämnda bolag till TC, dock med ett avdrag på 1 190 kr.

text: Av ett i ärendet ingivet krediteringskvitto som resebyrån ställt ut framgår att avdraget på 1 190 kr gjorts av bolaget för ”hanteringsavgift inställd förmedlad resa”.

text: Resebyrån har i ärendet gett in ett utdrag av sina villkor för försäljningen av biljetterna. I punkt 12.0.3 i dessa villkor anges följande: ”Om flygbolaget ställer in din flygresa utan att erbjuda alternativ återbetalar vi summan för den inställda biljetten efter att vi mottagit återbetalningen från flygbolaget.”

text: Nämnden konstaterar att detta villkor innebär att resebyrån åtagit sig att återbetala hela priset för flygresan efter det att bolaget fått återbetalning från flygbolaget. I villkoret nämns inget om att resebyrån skulle ha rätt att göra något avdrag för hanteringen av återbetalningen. Inte heller i övrigt har resebyrån visat att det finns något villkor för försäljningen av biljetterna som skulle berättiga bolaget att göra ett avdrag för hanteringen av återbetalningen.

text: Det har i ärendet inte heller visats att TC uppdragit åt resebyrån att utföra någon tjänst åt honom i samband med återbetalningsfrågan. Mot nu angiven bakgrund har resebyrån inte haft rätt att dra av 1 190 kr vid återbetalningen av priset för biljetterna. Bolaget är därför skyldigt att betala ytterligare 1 190 kr till TC.

text: I ärendet är klarlagt att flygbolaget fullgjort sin skyldighet att återbetala priset för biljetterna. Flygbolaget är därför inte skyldigt att betala något till TC.


title: Fråga om avbokning av ett s.k. studentflak på grund av beslut från Transportstyrelsen att inte tillåta studentflak i syfte att begränsa smittspridningen av det s.k. coronaviruset. Även fråga om ett avtalsvillkor, som ger bolaget rätt att behålla hela den erlagda betalningen för studentflaket när flakfärden ställts in på grund av omständigheter utanför bolagets kontroll (force majeure), är att anse som oskäligt.

text: IA begärde återbetalning med 23 990 kr.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav IA följande. Den 4 november 2019 beställde hon på internet ett s.k. studentflak till studentexamen den 12 juni 2020. Hon fick betala 23 990 kr för det. Företaget vill inte betala tillbaka mer än en tredjedel av den summan trots att det är företaget som valt att inte köra flaket och därför inte levererat tjänsten. Hon anser att hon bör få tillbaka hela beloppet. Hon meddelade företaget den 11 maj 2020 att hon ångrade avtalet. Hon har inte accepterat att bara få en tredjedel utan har krävt att få tillbaka hela beloppet 23 990 kr.

text: Bolaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav bolaget följande. I det bokningsavtal som IA godkänt anges följande: ”Skulle flakfärden behöva ställas in av orsaker som vi på bolaget inte kan påverka så har vi rätt att inte ge er kompensation för detta. Det kan t.ex. vara problem i trafiken, polisen väljer att stoppa flakfärden, högtalarna lägger av för att ni har rört något, ni följer inte våra regler eller något annat orsakat av tredje part. Vid avbokning efter 1 april har bolaget rätt till 100 % av orderbeloppet.” IA har även bokat ett högtalarpaket. Det är en separat tjänst. Den tjänsten kan bolaget fortfarande leverera. Högtalarpaketet kostar 6 995 kr och studentflaket kostar 16 995 kr. Bolaget har återbetalat 7 997 kr till IA. Efter att bolaget meddelat IA att det återbetalar en tredjedel av totalsumman till henne skickade hon över uppgift om till vilket konto återbetalningen skulle göras. Detta uppfattade företaget som en accept på återbetalningen och beloppet.

text: Har IA accepterat att bara få tillbaka en tredjedel av 23 990 kr?

text: Bolaget har påstått att IA:s meddelande till företaget om till vilket kontonummer som beloppet 7 997 kr skulle betalas innebar att hon godkänt beloppet och alltså accepterat att bara få en tredjedel. I ärendet har det meddelandet getts in till nämnden. Av meddelandet framgår att IA håller fast vid att hon vill få tillbaka 23 990 kr. Det är därför klarlagt att hon genom det meddelandet inte accepterat att få endast en tredjedel.

text: Vem har avbokat ordern?

text: I ärendet finns ingivet ett meddelande som bolaget skickat till bl.a. IA. I meddelandet anger bolaget att det inte blir någon studentflakstjänst på grund av beslut från Transportstyrelsen efter råd från Folkhälsomyndigheten i syfte att begränsa smittspridningen av coronaviruset. I

text: ärendet är därför klarlagt att det inte skett någon avbokning från IA:s sida utan att beslutet att ställa in bolagets prestation kommit från bolaget. Vad som i bolagets villkor sägs om avbokning ska alltså inte tillämpas i det aktuella fallet.

text: Grundläggande avtalsrättsliga regler

text: Bolaget har i avtalet med IA utfäst att tillhandahålla en tjänst i form av ett s.k. studentflak.

text: Konsumenttjänstlagen

text: är inte direkt tillämplig på den typen av tjänst men kan enligt nämndens praxis i vart fall delvis tillämpas analogt. Av betydelse blir också vad allmänna avtalsrättsliga regler innebär.

text: En grundläggande princip inom avtalsrätten är att avtal ska hållas. Den som har sålt en vara eller en tjänst och som sedan inte levererar den har normalt inte rätt till betalning. Högsta domstolen har i rättsfallet

text: NJA 2008 s. 642

text: framhållit att det är en grundläggande avtalsrättslig princip att den som inte erhåller en avtalad prestation inte heller är skyldig att betala för den.

text: Utifrån dessa allmänna regler skulle alltså bolaget vara skyldigt att till IA återbetala vad hon har betalat för studentflaket.

text: Begränsning av återbetalningsskyldigheten genom avtalsvillkor

text: Det är dock inte uteslutet att en näringsidkare genom villkor i avtalet med konsumenten kan begränsa sin skyldighet att göra återbetalning i den mån som sådana begränsningar inte kommer i konflikt med tvingande lagstiftning (jfr

text: prop. 2013/14:15 s. 53

text: ). Det ankommer i så fall på näringsidkaren att visa att det finns sådana avtalsvillkor. Bolaget har i ärendet åberopat att företagets villkor innehåller en sådan begränsning. I ärendet har framgått att den informationen funnits på den hemsida där köpet av tjänsten gjorts av IA och att den intagit en så framträdande plats på den sidan att den måste anses ha kommit till hennes kännedom innan hon gjorde beställningen. Villkoret måste därför anses utgöra en del av avtalet mellan IA och bolaget.

text: Även om innehållet i de av bolaget åberopade villkoren är delvis svårtolkat får det enligt nämndens uppfattning anses att villkoren är tillämpliga på orsakerna till att studentflaksfärden inte kunnat genomföras. Nämnden anser därför att villkoret bör anses innebära att företaget inte är skyldigt att betala ”kompensation”. Med uttrycket ”kompensation” måste enligt nämndens uppfattning förstås både prisavdrag (inklusive full återbetalning) och skadestånd. Nämnden anser därför att IA enligt avtalsvillkoren inte är berättigad att återfå något av det belopp som hon betalat för studentflaket.

text: Finns det skäl att jämka avtalsvillkoren eller att lämna dessa utan avseende?

text: Det återstår dock för nämnden att pröva om avtalsvillkoren skulle kunna jämkas eller lämnas utan avseende med stöd av någon avtalsrättslig bestämmelse. I blickpunkten kommer då bestämmelserna i

text: 36 § avtalslagen

text: . Av dessa framgår att ett villkor i ett avtal kan jämkas eller lämnas utan avseende om villkoret är oskäligt med hänsyn till avtalets innehåll, omständigheterna vid avtalets tillkomst, senare inträffade förhållanden och omständigheterna

text: i övrigt. Vid prövningen av detta ska särskild hänsyn tas till behovet av skydd för den som i egenskap av konsument eller annars intar en underlägsen ställning i avtalsförhållandet.

text: De berörda avtalsvillkoren utgör standardvillkor som ensidigt utformats av bolaget. Nämnden konstaterar att avtalsvillkoren innebär att hela risken för att studentflaket måste ställas in på grund av omständigheter utanför bolagets kontroll läggs på konsumenten. Om flakfärden måste ställas in ska konsumenten enligt villkoren inte bara täcka bolagets kostnader för flakfärden utan även företagets vinst på tjänsten. Den risk som härigenom läggs på IA är beloppsmässigt betydande. I ärendet har inte framkommit att den riskpåläggningen balanseras av någon annan fördel för IA. Överflyttningen av risken på konsumenten avser inte bara skador som drabbar konsumenten till följd av den inställda flakfärden utan även konsumentens rätt till återbetalning av priset för studentflaket. Vidare konstaterar nämnden att bolaget bedriver en näringsverksamhet som syftar till vinst. I en sådan verksamhet är alltid involverat vissa affärsrisker. Mot nu angiven bakgrund anser nämnden – som därvid tar särskild hänsyn till behovet av skydd för den som i egenskap av konsument intar en underlägsen ställning i avtalsförhållandet – att de berörda avtalsvillkoren i vart fall såvitt gäller återbetalningsskyldigheten framstår som oskäliga gentemot IA och ska lämnas utan avseende i det aktuella fallet.

text: Sammanfattande slutsats m.m.

text: Eftersom avtalsvillkoren som lastar över risken för inställd flakfärd på IA ska lämnas utan avseende med stöd av

text: 36 § avtalslagen

text: såvitt gäller skyldigheten att återbetala priset för flakfärden, gäller i stället huvudregeln att en köpare inte är skyldig att betala för en utebliven prestation. Frågan är då om det ska avse bara priset för studentflaket (16 995 kr) eller både det och priset för ljudanläggningen (totalt 23 990 kr). Av det bokningsavtal som ingetts i ärendet framgår att ljudanläggningen skulle vara monterad och klar på flaket när detta anlände. Det framgår alltså tydligt att ljudanläggningen var avsedd att användas på studentflaket. Nämnden anser därför att ljudanläggningen och studentflaket hör ihop på sådant sätt att IA är berättigad att få tillbaka priset för både ljudanläggningen och studentflaket. Bolaget ska därför rekommenderas att återbetala 23 990 kr till henne. Om bolaget redan har betalat 7 997 kr till henne ska företaget vid återbetalningen få göra avdrag för det beloppet.


title: Fråga om giltigheten av ett köp som gjorts av en 15-åring.

text: NL begärde att företaget skulle betala 1 699 kr till honom mot att han lämnade tillbaka mössan till företaget.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav NL följande. Den 19 oktober 2019 köpte hans 15-årige son en mössa av märket Moncler för 1 699 kr i företagets butik. Han bestämde dagen efter att mössan skulle lämnas tillbaka eftersom han tyckte att priset var för högt för att sonen skulle kunna köpa den på egen hand. Han blev dock nekad återköp eftersom butiken såg att prislappen hade tagits bort från mössan, vilket hände när sonen provade mössan hemma. Prislappen hade dock satts på mössan igen när han försökte lämna tillbaka den. Mössan är oanvänd och i perfekt skick, precis som prislapparna, och borde därför få lämnas tillbaka. Pengarna som hans son använde var en konfirmationspresent. Eftersom butiken sålt en mycket dyr vara till en minderårig utan vårdnadshavarnas medgivande vill han häva köpet och få tillbaka pengarna.

text: Företaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav företaget följande. Alla butikens plagg har hangtags (prislappar) för att garantera att plaggen är nya och original. Om prislappen är modifierad eller på något sätt bortplockad eller flyttad, kan butiken inte garantera produktens skick eller äkthet. Det står på kvittot samt på skyltar vid kassan att prislappar inte får tas av. Därför nekades returen. Barn som fyllt 15 år får använda sina inkomster från till exempel sommarjobb till större inköp, men får inte köpa på kredit. Butiken har antagit, och måste kunna anta, att kunden använt sina egna intjänade pengar för att inhandla mössan.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Enligt

text: föräldrabalkens

text: regler är den som är under 18 år omyndig och får inte själv råda över sin egendom eller ingå avtal utan förmyndarens samtycke. Avtal som den omyndige ingår på egen hand är i princip ogiltiga. Avtalet kan dock bli giltigt om den omyndiges förmyndare godkänner avtalet. Denna regel har i nämndens och domstolars praxis mildrats genom att man vid kontantköp av en mer begränsad omfattning tolkat in ett underförstått samtycke. I dessa fall har det inte krävts ett verkligt och uttryckligt samtycke från förmyndaren utan det har räckt att förmyndaren har möjliggjort för den omyndige att uppträda på ett sådant sätt att det ser ut som att han eller hon har haft tillåtelse att handla. Det kan då i många fall accepteras att en säljare haft grundad anledning att anta att det finns ett samtycke eller att förmyndaren kommer att godkänna köpet i efterhand. Vid en sådan bedömning är det av betydelse bl.a. hur gammalt barnet är, vad det är för slags vara och vad den har kostat.

text: Det framgår av utredningen att NL:s son, som är femton år gammal, själv disponerat över pengarna, som han fått i gåva. Han har köpt en mössa som kostade 1 699 kr. Enligt nämndens uppfattning är det inte ovanligt att 15-åriga ungdomar handlar kläder på egen hand för detta, eller högre belopp. Även om priset på mössan varit högt, har säljaren därmed haft rätt att anta att det fanns ett underförstått samtycke från vårdnadshavarna eller att de skulle godkänna

text: köpet i efterhand. Köpet är därför giltigt. Eftersom prislappen tagits av får mössan, enligt butikens villkor, inte lämnas tillbaka. NL:s krav ska därmed avslås.


title: Fråga om ett flygbolags skyldighet att ersätta resenären för den avgift som en resebyrå har tagit ut vid återbetalning av priset för flygbiljetter.

text: PK begärde att få tillbaka ytterligare 595 kr.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav PK följande. Han hade köpt en flygresa tur och retur Stockholm – Johannesburg via Addis Abeba. Utresan skulle ske den 19 april 2020 och hemresan den 30 april 2020. Flygbolaget ställde in flygningarna. Han vill därför få tillbaka det han har betalat för biljetten, 4 386 kr. Hans resebyrå har återbetalat biljettpriset med ett avdrag på 595 kr. Detta belopp bör flygbolaget betala till honom.

text: Flygbolaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav flygbolaget följande. PK bör kontakta sin resebyrå för återbetalning.

text: Flygningen på utresan är en sådan som omfattas av EU-förordning 261/2004 (se artikel 3.1.a). Enligt artikel 5.1.a i den förordningen ska vid inställd flygning de berörda passagerarna erbjudas assistans i enlighet med artikel 8 av det lufttrafikföretag som utför flygningen. Enligt artikel 8.1.a i förordningen har passagerare vid inställd flygning rätt att inom sju dagar få återbetalning av hela inköpspriset för biljetten.

text: Parterna är överens om att flygbolaget har ställt in flygningen avseende utresan.

text: I och med att utresan ställdes in blev också returresan utan syfte för PK. Han har därför varit berättigad att välja återbetalning av hela resans pris (se artikel 8.1.a).

text: Den omständigheten att resan har köpts genom förmedling av en resebyrå påverkar inte passagerarnas rätt till återbetalning av lufttrafikföretaget.

text: Det är i ärendet klarlagt att flygbolaget hänvisat PK till resebyrån när han av flygbolaget krävt återbetalning av biljettpriset. Detta får anses innebära att det är flygbolaget som uppdragit åt resebyrån att biträda flygbolaget med att ordna återbetalningen av biljettpriset till PK. I den mån resebyrån krävt ersättning för denna tjänst är det därför flygbolaget – och inte PK – som ska svara för den ersättningen. I ärendet är det bevisat att resebyrån har tagit betalt med 595 kr för återbetalningstjänsten och därför inte vidarebefordrat hela den av flygbolaget återbetalade summan till PK. Han har därför kvar ett krav på 595 kr avseende återbetalningen av priset för flygresan. Mot denna bakgrund är flygbolaget skyldigt att betala ytterligare 595 kr till PK.


title: Fråga om ett flygbolag kan återbetala kostnaden för en biljett med vouchers i stället för pengar när en flygresa ställts in på grund av coronapandemin.

text: HG begärde, för sig och två medpassagerare, ersättning med 18 593 kr i kontanter.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav HG följande. Han hade köpt en reguljärflygresa Göteborg- Montreal och New York-Göteborg med mellanlandningar i Amsterdam med flygbolaget för sig och två personer. Priset för resan var 18 593 kr och avresa skulle ske den 7 april 2020. Flygningen Göteborg-Amsterdam ställdes in och resterande del av resan kunde därmed inte genomföras. Han har därför rätt att få tillbaka det belopp som han har betalat för resan.

text: Flygbolaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav bolaget följande. Bolaget har betalat ersättning till resenärerna i form av vouchers motsvarande det aktuella beloppet. Den lagstiftning som gäller är inte avsedd för unika händelser såsom långvariga pandemier som resulterar i massinställda flygningar. Bolaget anser därför att ersättning i form av vouchers som kan lösas in efter 12 månader är en ersättning som tillgodoser både flygbolagens och passagerarnas intressen på ett balanserat sätt. Flera regeringar runt om i världen har också gett uttryck för att de anser att ett sådant tillvägagångssätt är rimligt i den uppkomna situationen.

text: I ärendet är klarlagt att flygningen den 7 april 2020 ställts in av flygbolaget. Enligt artikel 5.1.a och 8.1.a i EU-förordningen 261/2004 ska passagerarna vid inställd flygning av det lufttrafikföretag som skulle ha utfört flygningen erbjudas att välja mellan ombokning eller, om flygningen inte längre har något syfte med avseende på passagerarens ursprungliga resplan, återbetalning av hela inköpspriset för biljetten.

text: Enligt artikel 8.1.a och 7.3 ska beloppet betalas kontant, med elektronisk banköverföring, bankgirering eller check. Endast om passageraren har gett sitt skriftliga samtycke kan betalning ske med resevouchers och/eller andra tjänster.

text: Till skillnad från vad som gäller för rätten till kompensation med standardbelopp enligt artikel 7 i förordningen framgår det inte av förordningstexten att rätten till återbetalning enligt artikel 8 kan begränsas av förekomsten av extraordinära omständigheter. Det framgår inte heller att rätten till återbetalning kan inskränkas på annat sätt. Att en flygning ställs in till följd av en unik händelse såsom en pandemi, som gett upphov till ett mycket stort antal inställda flygningar, innebär därmed inte att rätten till återbetalning inte ska gälla.

text: I och med att den aktuella flygningen ställdes in har resan inte längre haft något syfte för HG och hans medpassagerare. De har därför varit berättigade att välja återbetalning av biljettpriset i dess helhet. Eftersom HG inte har medgett att betalning sker med vouchers ska, som redan framgått, betalningen ske med kontant belopp.

text: flygbolaget bör därför, mot återfående av eventuella vouchers som resenärerna erhållit, betala totalt 18 593 kr i kontanter till HG och hans medresenärer.


title: Fråga om ett flygbolags skyldighet att återbetala priset för flygbiljetter. Även fråga om en konsument har rätt till ränta när återbetalning av biljettpriset har dröjt.

text: MH begärde återbetalning av biljettpriset jämte ränta.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav MH följande. Den 4 februari 2020 bokade han för sig och tre medresenärer en flygresa från Stockholm till Lissabon med avresa den 11 oktober 2020 och återresa fyra dagar senare. Priset för biljetterna uppgick till 3 673 kr. Först ändrades tidpunkten för utresan. Därefter ställdes återresan in och de bokades om till en resa som inte passade dem. Detta upptäckte de den 27 april 2020. När han klagade hänvisade flygbolaget till resebyrån. Resebyrån hade svårt att göra något åt saken och skickade information som den fått av flygbolaget. Själv föreslog han ombokning till andra datum och lämnade några alternativ, resa i business class eller återbetalning. Det lämnades inga alternativ.

text: Eftersom återresan har ställts in har han rätt till återbetalning av biljettpriset jämte ränta med 15,99 procent. Det är den räntesats som tas ut vid betalning med kortet. I andra hand anser han att räntesatsen är 8 procent enligt

text: räntelagen

text: . Flygbolaget har hänvisat honom till resebyrån. Men han har rätt att vända sig till flygbolaget.

text: Flygbolaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav flygbolaget följande. Återbetalningen kommer att ske via resebyrån. På grund av rådande situation kan återbetalningen ta längre tid än normalt.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Flygbolaget ansvarar för att MH får tillbaka hela biljettpriset.

text: Flygningarna som MH har köpt biljetter till är sådana som omfattas av EU-förordning 261/2004 (se artikel 3.1.a). Enligt artikel 5.1.a i den förordningen ska vid inställd flygning de berörda passagerarna erbjudas assistans i enlighet med artikel 8 av det lufttrafikföretag som utför flygningen. Enligt artikel 8.1.a i förordningen har passagerare vid inställd flygning rätt att inom sju dagar få återbetalning av hela inköpspriset för biljetten.

text: Parterna är överens om att flygbolaget har ställt in flygningen. Flygbolaget är därför enligt de nu redovisade bestämmelserna skyldigt att återbetala hela inköpspriset för MH:s biljetter. Det priset uppgår ostridigt till 3 673 kr.

text: Flygbolaget har i ärendet uppgett att återbetalningen kommer att ske via resebyrån. Med anledning av det vill nämnden framhålla att om flygbolaget anlitar resebyrån för att göra återbetalningen och resebyrån tar ut en avgift för att biträda med återbetalningen så är det flygbolaget som ska betala den avgiften. Flygbolaget ansvarar nämligen enligt artikel 8.1.a i EU-förordningen för att återbetalningen av hela beloppet 3 673 kr kommer MH till handa.

text: MH har rätt till ränta enligt

text: räntelagen

text: MH har även begärt att få ränta på det belopp som ska återbetalas. Enligt

text: 2 § andra stycket räntelagen

text: gäller följande. På fordran som avser återgång av betalning då avtal hävs till följd av kontraktsbrott eller på liknande grund utgår ränta för tiden från den dag då betalningen erlades till och med den dag då återbetalning sker, eller om återbetalning inte sker i rätt tid, den dag från vilken s.k. dröjsmålsränta börjar utgå. Enligt

text: 3 § första stycket samma lag

text: gäller att om betalningstiden för fordran vars förfallodag är bestämd i förväg försittes, så utgår ränta på fordringen från förfallodagen (s.k. dröjsmålsränta).

text: Flygbolagets beslut att ställa in flygningen får anses utgöra en sådan grund för återbetalning som avses i

text: 2 § andra stycket räntelagen

text: . MH har därför rätt till ränta (s.k. avkastningsränta) på 3 673 kr från den dag då han betalade biljettpriset.

text: Av artikel 8.1.a i EU-förordningen framgår att passagerare vid inställd flygning har rätt att inom sju dagar få återbetalning av hela inköpspriset för biljetten. Om resenären väljer att få återbetalning av priset ska återbetalning alltså ske inom sju dagar från den dag då flygningen ställdes in.

text: I ärendet är emellertid genom ingivna handlingar klarlagt att MH först övervägt andra alternativ än att begära att få återbetalat priset för biljetterna men att han i ett meddelande till flygbolaget den 1 juni 2020 reklamerat den inställda flygningen och begärt återbetalning av priset. I en sådan situation får det enligt nämndens mening anses följa av artikel 8.1.a att det ålegat flygbolaget att i vart fall senast den 8 juni 2020 återbetala priset för biljetterna. Eftersom det inte skett är flygbolaget i dröjsmål med betalningen. Enligt

text: 3 § första stycket räntelagen

text: har MH därför rätt att få dröjsmålsränta på 3 673 kr från den 8 juni 2020.

text: Avkastningsräntan ska enligt

text: 5 § räntelagen

text: beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar den av Riksbanken för var tid fastställda referensräntan med ett tillägg om två procentenheter. Den ska utgå från den dag då MH betalade priset för biljetterna till och med den 8 juni 2020.

text: Dröjsmålsräntan ska enligt

text: 6 § första stycket räntelagen

text: beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar den av Riksbanken för var tid fastställda referensräntan med ett tillägg av åtta procentenheter. Den ska utgå från den 8 juni 2020 till och med den dag då återbetalning av priset för biljetterna sker.


title: Fråga om en vara avlämnats till köparen eller inte (6 och 8 § konsumentköplagen).

text: AP begärde att köpet skulle hävas och att företaget skulle avstå från att kräva honom på pengar.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav AP följande. Den 11 april 2020 köpte han ett antal flaskor starksprit från Spritovin.se för 2 303,41 kr. Varorna skulle levereras den 24 april 2020, men de har fortfarande inte levererats. Han bokade den transportör som företaget rekommenderade på sin hemsida. Han har inte fått någon information om var varorna befinner sig och tror inte att dessa kommer att levereras.

text: Företaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav företaget följande. Det är AP som har anlitat transportören och han får vända sig mot den med eventuella klagomål på utebliven leverans. Företaget säljer endast varorna och ansvarar inte för dessa efter att de överlämnats till transportören. AP och transportören har skött kommunikationen om leverans och spårning utan företagets inblandning.

text: Transportören motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav transportören följande. Transportören har ingått avtal om leverans med AP och har stött på hinder för leveransen bl.a. på grund av coronapandemin. transportören har för avsikt att leverera varorna så snart det kan ske.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Det är utrett att AP har beställt spritdrycker för privatimport av företaget men att han inte fått några varor. Tvisten i ärendet gäller om AP med anledning av detta ska slippa betala för varorna. Förtaget har som grund för sitt bestridande gjort gällande att AP bokat transport via ett annat företag och att det är transportföretaget som ansvarar för produkterna efter att de överlämnats till transportören.

text: Av 6 och

text: 8 § konsumentköplagen

text: följer att köparen ansvarar för varan när köparen, själv eller genom en transportör som köparen har anlitat, har fått vara i sin besittning dvs. när varan är avlämnad till köparen. Även om det är köparen som har anlitat transportören anses varan inte avlämnad när den har lämnats över till transportören, om det är säljaren som erbjudit transportalternativet.

text: Begreppet erbjudit är hämtat från konsumenträttighetsdirektivet och innebörden av begreppet är ytterst något som får avgöras av EU-domstolen. Av förarbetena till den svenska

text: konsumentköplagen

text: , i vilken direktivet i denna del har genomförts, följer att regleringen torde innebära att om näringsidkaren exempelvis erbjuder konsumenten att låta någon av ett antal

text: utpekade transportörer ombesörja transporten, men näringsidkaren hänvisar konsumenten till att själv uppdra åt transportören att ombesörja transporten, övergår besittningen inte redan i och med att en sådan av köparen anlitad transportör hämtar varan hos säljaren (

text: prop. 2019/20:63 s. 42

text: Nämndens bedömning

text: AP kräver att köpet hävs och att han ska få slippa betala den faktura som företaget har ställt ut. Transportören står alltså inte bakom den faktura som AP vill befrias ifrån. Kravet mot transportören ska därför redan av detta skäl avslås.

text: Frågan i ärendet är om det föreligger dröjsmål med leveransen och om AP på grund av det har rätt att häva köpet. Avgörande blir därför att pröva om och i så fall när varorna har avlämnats till AP.

text: Det framgår av utredningen att varorna har överlämnats av säljaren till transportören för vidare transport till AP. AP menar att han har anlitat det transportföretag som företaget har rekommenderat på sin hemsida. Företaget har inte motsatt sig uppgiften som sådan och det finns ingenting i ärendet som talar emot att denna uppgift är korrekt. Uppgiften får därför ligga till grund för nämndens fortsatta bedömning.

text: Eftersom företaget har rekommenderat den aktuella transportören på sin hemsida får företaget anses ha erbjudit det transportalternativet. Varorna kan därmed inte anses ha avlämnats till AP i samband med att de överlämnades till transportören (

text: 6 § andra stycket konsumentköplagen

text: Parterna är överens om att varorna inte har levererats till AP. Med hänsyn till den långa tid som förflutit från det att varorna skulle ha levererats till dess att AP framställde sitt krav till företaget, så är säljaren i dröjsmål beträffande leveransen och dröjsmålet får anses vara av väsentlig betydelse för AP. Det innebär att han har rätt att häva köpet (

text: 13 § konsumentköplagen

text: Företaget ska därför rekommenderas att avstå från att kräva betalt för varorna.


title: Fråga om ett flygbolags skyldighet att återbetala priset för flygbiljetter till konsumenten när flygbolaget påstår sig ha betalat tillbaka biljettpriset till en reseförmedlare.

text: MK begärde för sig och en medresenär, återbetalning av 2 647 kr.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav MK följande. Hon köpte via förmedling av en resebyrå av flygbolaget två biljetter för flygresa tur och retur mellan Göteborg och Paris. Flygbolaget ställde in flygningarna där utresan skulle ha ägt rum den 7 april 2020 och hemresan den 11 april 2020. Hon vill därför få tillbaka det hon har betalat för biljetterna (2 647 kr). Trots att flygbolaget uppgett att återbetalning av biljettpriset har skett till resebyrån har hon inte fått någon återbetalning.

text: Flygbolaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav flygbolaget följande. Återbetalning av biljettpriset har skett till den resebyrå där anmälaren har köpt biljetterna.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Flygningarna som MK, för sig och en medresenär, har köpt biljetter till är sådana som omfattas av EU-förordning 261/2004 (se artikel 3.1.a). Enligt artikel 5.1.a i den förordningen ska vid inställd flygning de berörda passagerarna erbjudas assistans i enlighet med artikel 8 av det lufttrafikföretag som utför flygningen. Enligt artikel 8.1.a i förordningen har passagerare vid inställd flygning rätt att inom sju dagar få återbetalning av hela inköpspriset för biljetten.

text: Parterna är överens om att flygbolaget har ställt in flygningen. Flygbolaget är därför enligt de nu redovisade bestämmelserna skyldigt att återbetala hela inköpspriset för biljetterna som MK köpt. Det priset uppgår ostridigt till 2 647 kr.

text: Flygbolaget har emellertid påstått att återbetalning av biljettpriset redan har skett. MK har bestritt att hon fått någon återbetalning. Av allmänna rättsregler följer att det är den betalningsskyldige som ska bevisa att betalningsmottagaren har fått betalningen. Det åligger alltså flygbolaget att bevisa att MK har fått återbetalningen.

text: Flygbolaget har uppgett att återbetalningen har skett till resebyrån ”as requested”. Den uppgiften utgör dock inget bevis för att MK har mottagit någon återbetalning. Flygbolaget har inte genom utdrag ur banköverföring, kvitto eller något annat bevis visat att hon verkligen har mottagit någon återbetalning. Flygbolaget är därför skyldigt att till henne betala 2 647 kr.

text: Att flygbolaget möjligen har betalat det angivna beloppet till resebyrån, påverkar inte flygbolagets skyldighet att betala beloppet till MK. Om flygbolaget har anlitat resebyrån för återbetalningen av priset för biljetten till MK är det ändå flygbolaget som i förhållande till MK ansvarar för att hela beloppet verkligen kommer henne till handa.


title: Fråga om under vilka förutsättningar ett företag har rätt att kräva ränta och betalning för påminnelseavgifter från en konsument (inkassolagen och lagen om ersättning för inkassokostnader m.m.).

text: AF begärde återbetalning av 500 kr och befrielse från att betala ytterligare till företaget.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav AF följande. Den 1 juli 2015 köpte hon en bok ”Högskoleprovet” på internet för 398 kr. Boken levererades till henne den 11 juli 2015. På hemsidan angavs att boken täckte hela högskoleprovet. Det gjorde den inte. Det räckte därför inte att studera boken för att skriva högskoleprovet. Hon upptäckte felet den 20 juli 2015. Hon har betalat 1 132 kr till företaget och vill inte betala något mer. Företaget kräver henne nu på ytterligare drygt 3 400 kr. Hon vill ha återbetalat 500 kr av det hon redan betalat och inte behöva betala något mer.

text: Företaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav företaget följande. Företaget har förvärvat alla krav och fordringar, hemsidan och relaterade produkter från förra ägaren. Sedan 2015 har företaget skickat ut påminnelser med jämna mellanrum både med e-post och med post till den adressen AF angav vid sin beställning och som boken skickades till. Företaget fick första svaret från henne den 29 januari 2018. AF skrev då att hon inte kunnat utnyttja boken på grund av sjukdom. Företaget och AF kom överens om en avbetalningsplan som AF inte följde. Företaget har inte fått någon delbetalning på 1 132 kr.

text: Lagregleringen

text: Enligt 2 § lagen om ersättning för inkassokostnader m.m. är gäldenären skyldig att utge ersättning för skriftlig betalningspåminnelse rörande skulden, om avtal därom har träffats senast i samband med skuldens uppkomst. Det är borgenären som ska bevisa att ett sådant avtal träffats. Enligt Datainspektionens allmänna råd för inkassoverksamhet krävs att man tydligt gjort klart för gäldenären att denne är skyldig att ersätta kostnader för en betalningspåminnelse och att gäldenären har accepterat betalningsskyldigheten (jfr även förarbetena till lagstiftningen i

text: prop. 1980/81:10 s. 159

text: ). Enligt Datainspektionens allmänna råd står det i strid med god inkassosed att vidta inkassoåtgärder för en påminnelseavgift som gäldenären inte åtagit sig att betala. Vidare står det enligt dessa råd i strid med god inkassosed att använda begreppet ”lagstadgad påminnelseavgift” i inkassoverksamhet. Begreppet vilseleder enligt inspektionen gäldenären genom att ge intrycket av att det skulle framgå av lag både att en sådan avgift ska tas ut och till vilket belopp sådan avgift ska tas ut.

text: Enligt 3 § samma lag är gäldenären skyldig att utge ersättning för krav rörande skulden, om kravbrev som utformats på ett sådant sätt som anges i

text: 5 § inkassolagen

text: har lämnats över eller sänts till gäldenären. Enligt

text: 5 § inkassolagen

text: ska kravet innehålla tydlig uppgift om bl.a. det förhållande som fordringen grundar sig på. I krav ska vad som fordras i kapital, ränta och

text: ersättning för kostnader anges var för sig. I fråga om ränta ska särskilt anges beloppet av upplupen ränta, räntesatsen samt den tid och det kapitalbelopp som ligger till grund för ränteberäkningen.

text: Av 4 § lagen om ersättning för inkassokostnader m.m. framgår att gäldenären är skyldig att betala ersättning enligt

text: och

text: 3 §§

text: samma lag endast för kostnader som varit skäligen påkallade för att ta till vara borgenärens rätt. Enligt Datainspektionens allmänna råd kan det i regel inte anses skäligt att gäldenären får mer än en betalningspåminnelse (se även

text: prop. 1980/81:10 s. 160

text: f).

text: Av

text: 4 § inkassolagen

text: framgår att inkassoverksamhet ska bedrivas enligt god inkassosed.

text: Förhållandena i det aktuella ärendet

text: Först noterar nämnden att företaget i ett kravbrev, med överskriften Inkasso/Krav och daterat den 25 september 2020, kräver AF på betalning för boken, frakt- och expeditionsavgift, lagstadgad påminnelseavgift 33 st á 50 kr, expeditionsavgift 33 st á 30 kr, dröjsmålsränta och inkassokrav till en summa om sammanlagt 3 481 kr och 85 öre.

text: Nämnden konstaterar att företaget i ärendet inte gett in något avtal som visar att företaget och AF ingått avtal som ger företaget rätt att ta ut ersättning av henne för betalningspåminnelser. Nämnden finner därför att företaget inte har haft rätt att ta ut sådan ersättning.

text: Nämnden konstaterar också att företaget i det senaste inkassokravet till AF (Inkasso/krav av den 25 september 2020) angett att företaget skickat 33 betalningspåminnelser till henne á 50 kr samt att företaget också debiterat henne för 33 expeditionsavgifter á 30 kr. Som nämnts ovan får det i regel anses strida mot god inkassosed att skicka mer än en betalningspåminnelse. Nämnden finner därför att företaget – även om det hade funnits ett avtal om rätt till ersättning för betalningspåminnelse – inte skulle ha haft rätt till ersättning för mer än en sådan. Ersättningen för en betalningspåminnelse är enligt lagen om rätt till ersättning för inkassokostnader maximerad till 60 kr.

text: I sistnämnda kravbrev har företaget också använt uttrycket ”lagstadgad påminnelseavgift” vilket som ovan nämnts strider mot god inkassosed. I ett tidigare påminnelsebrev daterat 11 augusti 2020 anges också att expeditionsavgifterna skulle vara lagstadgade vilket också strider mot god inkassosed.

text: Dessutom noterar nämnden att kravbrevet av den 25 september 2020 inte uppfyller de krav som ställs på inkassokrav enligt

text: 5 § inkassolagen

text: , nämligen avseende den tid och det kapitalbelopp och den räntefot som ligger till grund för ränteberäkningen. Nämnden finner därför med stöd av 3 § lagen om ersättning för inkassoverksamhet att företaget inte har rätt till ersättning för inkassokrav. I kravbrevet har företaget tagit upp ersättning för inkassokrav med 160 kr.

text: Vad gäller räntekravet har företaget i det senaste inkassokravet inte angett räntesatsen men i en betalningspåminnelse av den 11 augusti 2020 angett att det tar ut en ränta på ”25,5 procent enligt köpeavtal”. Något köpeavtal som visar att den räntesatsen är överenskommen har dock

text: inte getts in i ärendet. Av den orderbekräftelse som företaget gett in i ärendet framgår över huvud taget inget rörande ränta.

text: Nämnden gör mot denna bakgrund följande bedömning. Om företaget i ärendet hade bevisat att det i köpeavtalet hade angetts en räntesats om 25,5 procent dröjsmålsränta och att det tydligt för gäldenären hade avtalats om att avgift med 50 kr för betalningspåminnelse fick tas ut, skulle företaget ha varit berättigat till följande: 398 kr för boken, 48 kr för frakt- och expeditionsavgift, 50 kr för en betalningspåminnelse och dröjsmålsränta med 25,5 procent.

text: Men nu har företaget inte bevisat att det i köpeavtalet avtalats om en räntesats på 25,5 procent och inte heller att det avtalats om att ersättning för betalningspåminnelse får tas ut. Företaget har därför bara rätt till ersättning av AF med 446 kr (för bok och frakt- och expeditionsavgift) jämte dröjsmålsränta enligt

text: räntelagen

text: . Eftersom det av den i ärendet av företaget ingivna orderbekräftelsen inte framgår att någon förfallodag för fordran avtalats, ska dröjsmålsräntan beräknas från och med dag som infaller trettio dagar efter det att borgenären har avsänt en räkning eller på annat sätt framställt krav på betalning av ett bestämt belopp med angivande av att underlåtenhet att betala medför skyldighet att utge ränta (se

text: 4 § räntelagen

text: ). Räntan ska för år räknat bestämmas till den av Riksbanken för var tid fastställda referensräntan med ett tillägg av åtta procentenheter (se

text: 6 § räntelagen

text: Nämnden konstaterar att AF i ärendet genom uppgift från sin bank har bevisat att hon betalat 1 132 kr till företaget den 23 februari 2018. Vid den tidpunkten uppgick hennes skuld till företaget (för boken 398 kr, för frakt- och expeditionsavgift 48 kr och för dröjsmålsränta) till klart mindre än 632 kr. Hon har alltså på grund av företagets felaktiga krav betalt mer än hon skulle. Hennes krav på att återfå 500 kr ska därmed bifallas.


title: Fråga om ansvarsfördelningen mellan ett flygbolag och en resebyrå när det gäller återbetalning av kostnader för flygbiljetter där resebyrån tagit ut extraavgifter för incheckat bagage.

text: LS begärde för sig och en medresenär, återbetalning av totalt 5 710 kr.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav LS följande. Hon hade genom förmedling av resebyrån av flygbolaget köpt tur och returresa för tre personer från Stockholm till Barcelona. Utresan skulle ha skett den 16 maj 2020 och hemresan den 23 maj 2020. Flygbolaget ställde dock in flygningarna. Hon vill därför få tillbaka det hon har betalat för biljetterna. Flygbolaget besvarade inte hennes mejl när hon begärde återbetalning. När hon vände sig till resebyrån meddelade den att det skulle kosta 400 kr per resenär att få resebyråns hjälp med att få återbetalningen. Hon avstod därför från att begära resebyråns hjälp.

text: Flygbolaget medgav att återbetala totalt 4 392 kr, motsvarande vad flygbolaget har debiterat resebyrån för biljetterna. I övrigt motsatte sig flygbolaget kravet.

text: Resebyrån motsatt sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav resebyrån följande. Priset för flygbiljetterna är totalt 3 615 kr. Kostnaden för det incheckade bagaget är återbetalningsbar om flygbiljetten återbetalas av flygbolaget. Övriga tjänster är inte återbetalningsbara. Resebyrån debiterar en administrationsavgift om 595 kr per biljett för att biträda resenärer vid återbetalning som görs av flygbolaget. Detta framgår av de villkor som har godkänts av beställaren innan betalning har verkställts för bokningen. Innan en återbetalningsprocess kan påbörjas mot flygbolaget behöver resebyrån kundens godkännande. Kunden har meddelat resebyrån att hon inte önskar att resebyrån ska agera i ärendet.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Flygningarna som LS köpt biljetter till är sådana som omfattas av EU-förordning 261/2004 (se artikel 3.1.a). Enligt artikel 5.1.a i den förordningen ska vid inställd flygning de berörda passagerarna erbjudas assistans i enlighet med artikel 8 av det lufttrafikföretag som utför flygningen. Enligt artikel 8.1.a i förordningen har passagerare vid inställd flygning rätt att inom sju dagar få återbetalning av hela inköpspriset för biljetten.

text: Parterna är överens om att flygbolaget har ställt in flygningen. Flygbolaget är därför enligt de nu redovisade bestämmelserna skyldigt att återbetala hela inköpspriset för de biljetter som LS har köpt.

text: Frågan är då vad inköpspriset är för de biljetter som LS har köpt?

text: Av i ärendet ingivet kvitto med bokningsbekräftelse framgår att LS till resebyrån har betalat 3 615 kr för själva flygresorna, 2 094 kr för incheckat bagage (698 kr per person) och 199 kr för ett servicepaket samt att hon fått bankrabatt med 198 kr. Totalt har hon alltså betalat 5 710 kr.

text: Flygbolaget har i ärendet emellertid visat att flygbolaget har debiterat resebyrån med enbart 4 392 kr. Resebyrån har i ärendet inte gett någon förklaring till den skillnaden. Resebyrån har dock medgett att återbetala kostnaden för det incheckade bagaget om flygbiljetten återbetalas av flygbolaget. Med ledning av dessa uppgifter gör nämnden bedömningen att resebyrån har tagit ut en egen ersättning för incheckat bagage utöver den debitering som flygbolaget har gjort gentemot resebyrån.

text: Summan av 3 615 kr för själva flygresorna och 2 094 kr för incheckat bagage blir 5 709 kr. Av det ska flygbolaget – i enlighet med sitt medgivande – återbetala hela priset för transporterna till LS. Nämnden anser att flygbolaget har bevisat att det pris som flygbolaget tagit ut för transporterna är 4 392 kr. Flygbolaget ska därför rekommenderas att betala det beloppet till LS. Sedan det beloppet dragits från den ovannämnda summan på 5 709 kr återstår 1 317 kr. Nämnden anser därför att dessa 1 317 kr utgör det som resebyrån har tagit ut som egen ersättning för incheckat bagage. Eftersom resebyrån medgett att kostnaden för det incheckade bagaget är återbetalningsbar om flygbiljetterna återbetalas av flygbolaget ska resebyrån rekommenderas att återbetala det nämnda beloppet om 1 317 kr till LS.


title: Fråga om en konsument har rätt till skadestånd enligt reglerna om insättningsgräns och den s.k. omsorgsplikten i spellagen (2018:1138).

text: JÖ begärde ersättning med ersättning med 67 000 kr.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav JÖ följande. Under en helg i september 2020 spelade han bort 67 000 kr på spelbolagets hemsida genom en så kallad återinföring. Enligt

text: spellagen

text: får man endast spela bort 5 000 kr per vecka. Eftersom pengarna var överförda från spelbolaget till hans personliga konto anser han att pengarna tillhörde honom. Den så kallade återinföringen bör ses som en ny överföring, vilket inte ska vara möjligt enligt

text: spellagen

text: Spelbolaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav spelbolaget följande. Anmälaren synes grunda sitt klagomål på att spelbolaget bryter mot den tillfälliga insättningsgränsen om 5 000 kr per vecka som följer av regeringens förordning om tillfälliga spelansvarsåtgärder med anledning av spridningen av sjukdomen covid-19. Funktioner som möjliggör omvända uttag påverkas emellertid inte av den tillfälliga insättningsbegränsningen. Omvända uttag har under lång tid tillämpats av de flesta aktörerna inom kommersiellt onlinespel och är inte förbjudet enligt förordningen eller annat regelverk.

text: Spelbolaget erbjuder två möjligheter till omvänt uttag som en del av spelbolagets löpande arbete att erbjuda kunderna en bekväm och underhållande upplevelse. Båda resulterar i återtagande av uttagsinstruktioner. Uttag kan avbrytas för alla uttagsmetoder under sådan tid som uttaget bearbetas, men uttag kan för närvarande bara omvändas vid banköverföring under en maximal period. Spelare kan aktivera det senare genom inställningar i sina spelansvarsåtgärder.

text: JÖ har gjort gällande att spelbolaget har brutit mot bestämmelserna i

text: spellagen (2018:1138)

text: genom att göra det möjligt för honom att spela bort 67 000 kr under en helg i september 2020.

text: Enligt

text: 14 kap. 7 § spellagen

text: ska spelaren vid onlinespel ange en övre gräns för sina insättningar. Bestämmelsen kompletteras tillfälligt av föreskrifter i förordningen (

text: ) om tillfälliga spelansvarsåtgärder med anledning av spridningen av sjukdomen covid-19. Enligt

text: 3 §

text: förordningen får den övre gränsen för insättningar vid onlinespel enligt

text: spellagen

text: uppgå till högst 5 000 kr per vecka under förordningens tillämpningstid.

text: Bestämmelserna i

text: spellagen

text: är marknadsrättsligt sanktionerade (se

text: 18 kap. 12 §

text: och

text: 19 kap. 10 §

text: samma lag). Det betyder att så som

text: spellagen

text: är konstruerad så är de bestämmelser som nu är av intresse inte direkt tillämpliga på förhållandet mellan en spelare och ett spelbolag. Spelaren kan alltså inte grunda något krav mot spelbolaget på att spelbolaget inte har följt bestämmelserna i

text: spellagen

text: Det innebär att även om det skulle vara bevisat att spelbolaget har brutit mot bestämmelserna om insättningsgräns eller mot den omsorgsplikt som ett spelbolag har för att skydda spelare mot överdrivet spelande så ger

text: spellagen

text: inte spelaren någon rätt till skadestånd.

text: Den aktuella tvisten ska i stället bedömas enligt civilrättsliga bestämmelser och principer.

text: JÖ har begärt återbetalning av det belopp som han kunde spela bort på spelbolagets hemsida, enligt honom främst i strid med

text: spellagens

text: bestämmelser. Kravet är att se som ett skadestånd på grund av en så kallad ren förmögenhetsskada. Med ren förmögenhetsskada avses ekonomisk skada som uppkommer utan samband med att någon lider person- eller sakskada (

text: 1 kap. 2 § skadeståndslagen

text: ). Ren förmögenhetsskada ersätts som huvudregel bara under förutsättning att skadan har vållats genom brott i straffrättslig mening (jfr

text: 2 kap. 2 § skadeståndslagen

text: ) eller – om parterna har ett avtalsförhållande – om skadan har orsakats genom avtalsbrott.

text: Det är JÖ som ska bevisa att spelbolaget har brutit mot parternas avtal. Nämnden har tagit del av handlingarna i ärendet och bedömer att JÖ inte har bevisat att spelbolaget har gjort sig skyldigt till något avtalsbrott. Utredningen ger inte heller stöd för att någon brottslig gärning har begåtts. Mot denna bakgrund ska JÖ:s krav avslås.