title: Förnyad kritik mot Förvaltningsrätten i Malmö för långsam handläggning av två mål om sjukpenning och ett mål om skyddsjakt. Även uttalanden om domstolens handläggningstider generellt i s.k. allmänna mål

sammanfattning: I maj 2020 kritiserade JO Förvaltningsrätten i Malmö för långsam handläggning av ett mål om arbetsskadeersättning och ett s.k. tandvårdsmål. JO uttalade att domstolen fram till augusti 2019 hade lagt ned ett avsevärt arbete på att komma till rätta med balanserna på domstolen och att det därför var oroväckande att handläggningstiderna för socialförsäkringsmålen trots det ökade vid den tidpunkten. I detta beslut från chefsJO får domstolen på nytt kritik för långsam handläggning av tre mål. Ett mål om sjukpenning inleddes vid förvaltningsrätten den 29 november 2018 men avgjordes inte förrän den 27 april 2020, cirka ett år och fem månader efter det att målet kom in till domstolen. Efter att Kammarrätten i Göteborg återförvisat målet till förvaltningsrätten dröjde det ytterligare drygt fem månader innan målet avgjordes. Den sammanlagda handläggningstiden uppgick således till drygt ett år och tio månader. Förvaltningsrätten får kritik för den långsamma handläggningen. Domstolen kritiseras också för långsam handläggning av ett mål om skyddsjakt. I det målet uppgick handläggningstiden till drygt ett år och fem månader. Enligt chefsJO har handläggningstiderna överskridit vad som varit rimligt och acceptabelt. ChefsJO konstaterar att domstolen har fortsatt med arbetet för att komma till rätta med handläggningstiderna och att situationen i december 2020 förbättrats något. Samtidigt är de handläggningstider som domstolen har redovisat, särskilt när det gäller socialförsäkringsmålen, enligt chefsJO fortfarande för långa och ger anledning till oro. Domstolens prognos är dock att situationen kommer att förbättras ytterligare. Beslutet överlämnas till riksdagen, regeringen och Domstolsverket för kännedom.

text: Bakgrund

text: I två beslut den 28 maj 2020 kritiserade JO Förvaltningsrätten i Malmö för långsam handläggning av ett mål om arbetsskadeförsäkring och ett s.k. tandvårdsmål, se JO:s ärenden med dnr 3396-2019 och 3515-2019. I det senare ärendet redovisade domstolen att antalet inkomna socialförsäkringsmål hade ökat kraftigt under perioden 2017–2019. Den s.k. medianomloppstiden för avgjorda mål om assistansersättning var t.ex. 12,9 månader vid tidpunkten för remissvaret jämfört med 6 månader 2017. En förklaring till de allt längre

text: handläggningstiderna angavs bl.a. vara de senaste årens ökning av antalet migrationsmål. JO konstaterade i ärende med dnr 3515-2029 bl.a. att förvaltningsrätten fram till augusti 2019 hade lagt ned ett avsevärt arbete på att komma till rätta med balanserna på domstolen och att det därför var oroväckande att handläggningstiderna för socialförsäkringsmålen trots det ökade vid den tidpunkten. Handläggningstiderna för de mål som anmälningarna avsåg uppgick till ett år och tio månader respektive ett år och nio månader. Enligt JO var detta varken rimligt eller acceptabelt och domstolen kritiserades för den långsamma handläggningen. Det kan i sammanhanget nämnas att JO den 15 februari 2021 även kritiserade Förvaltningsrätten i Malmö, migrationsdomstolen, för långsam och passiv handläggning av ett mål om uppehållstillstånd enligt

text: utlänningslagen (2005:716)

text: , se JO:s ärende med dnr 414-2020.

text: Anmälningar

text: I två anmälningar som kom in till JO den 4 respektive den 18 september 2020 framförde AA (dnr 6681-2020) och BB (dnr 7099-2020) klagomål mot Förvaltningsrätten i Malmö. Klagomålen rörde handläggningen av två mål om sjukpenning och ett mål om skyddsjakt.

text: AA anförde bl.a. följande i fråga om domstolens handläggning av mål nr 13953-18 och det återförvisade målet med mål nr 6402-20 om sjukpenning:

text: Förvaltningsrätten försöker lösa problemen med gamla socialförsäkringsmål genom att åsidosätta gällande praxis och avgöra mål utan nämndemän. Domstolens mål nr 13953-18 har legat helt utan åtgärder från att det kom in till domstolen den 29 november 2018 fram till avgörandet den 27 april 2020. Kammarrätten i Göteborg återförvisade därefter målet till förvaltningsrätten eftersom förvaltningsrätten inte var domför vid sitt avgörande. Det är fråga om grovt tjänstefel att först låta målet ligga i 17 månader utan åtgärd och sedan avgöra det utan att vara domför så att klaganden återigen får vänta på dom.

text: BB anförde bl.a. följande i fråga om domstolens handläggning av mål nr 4638- 19 om skyddsjakt:

text: Förvaltningsrätten har överskridit rimlig handläggningstid i målet. Vid tidpunkten för JO-anmälan hade något beslut ännu inte fattats i målet. Det hade då förflutit cirka 17 månader sedan överklagandet kom in till domstolen.

text: Utredning

text: JO begärde in bl.a. dagboksblad i de tre målen från förvaltningsrätten.

text: JO uppmanade därefter förvaltningsrätten att yttra sig över uppgifterna i de två anmälningarna om handläggningen av och handläggningstiden i de tre aktuella målen. Yttrandet skulle också innehålla en redogörelse för handläggningstiderna generellt i skattemål, socialförsäkringsmål, mål enligt

text: socialtjänstlagen

text: , psykiatrimål, LVU-mål, LVM-mål, LOU-mål, s.k. mängdmål (fastighets-

text: taxering, folkbokföring, kriminalvård, körkort och studiestödsmål) och övriga mål i domstolen, vilka åtgärder som domstolen vidtar för att minska handläggningstiderna och en prognos för domstolens handläggningstider framöver i de måltyperna.

text: I sitt remissvar den 18 december 2020 anförde förvaltningsrätten (lagmannen CC) bl.a. följande:

text: Mål nr 13953-18 och 6402-20

text: JO har anmodat förvaltningsrätten att yttra sig över vad som framförs i AA:s anmälan till JO om handläggningen av och handläggningstiden i mål 13953-18 och i det återförvisade målet 6402-20. Målet 13953-18 har handlagts vid domstolens tredje avdelning och ansvarig domare har varit chefsrådmannen DD. DD har yttrat sig, se bilaga 1, och har tagit del av myndighetens remissvar. Beträffande handläggningstiden kan jag konstatera att den är alltför lång och att handläggningen från den aspekten inte uppfyller de krav som ställs på domstolen. Jag kan bara beklaga att så har blivit fallet och hänvisar till vad som framgår i bilaga 5 för en mer utförlig redogörelse kring läget i domstolen vad gäller omloppstider och balanser samt de åtgärder domstolen vidtar. Vad i övrigt gäller de överväganden och bedömningar som DD har gjort i målet hänvisar jag till hennes eget yttrande. Målet har efter återförvisning handlagts vid domstolens fjärde avdelning, då med målnummer 6402-20. Chefsrådmannen EE har yttrat sig över handläggningen där, se bilaga 2, och har tagit del av myndighetens remissvar. Vad som framkommit kring den handläggningen föranleder ingen särskild kommentar från min sida.

text: Mål nr 4638-19

text: JO har anmodat förvaltningsrätten att yttra sig över vad som framförs i BB:s anmälan till JO om handläggningen av och handläggningstiden i mål 4638-19. Målet har handlagts vid domstolens första avdelning. Chef för den avdelningen är chefsrådmannen FF och ansvarig domare har varit rådmannen GG. FF och GG har yttrat sig, se bilagorna 3 och 4, och har tagit del av myndighetens remissvar. Jag instämmer i FF:s slutsats, dvs. att handläggningstiden sett till de åtgärder som vidtagits har varit alltför lång.

text: Generellt om handläggningstider m.m.

text: JO har anmodat förvaltningsrätten att redogöra för de s.k. allmänna målen vid domstolen vad gäller handläggningstider, åtgärder för att minska handläggningstiderna och en prognos för handläggningstiderna framöver. Domstolens redovisning framgår av bilaga 5. Som framgår av bilagan måste den som studerar domstolens resultat vad avser de allmänna målen (och då särskilt socialförsäkringsmålen) se till utvecklingen också vad gäller migrationsmålen. Även om hanteringen av migrationsdomstolens mål finansieras via ett särskilt anslag, är vi i praktiken en samlad domstol med en samlad resurs. Den närmast exceptionella inströmningen av asylmål de senaste åren har därmed påverkat domstolen som helhet med hårda prioriteringar som följd. Jag tillträdde som lagman den 1 januari 2020. Fokus under året har varit att avgöra de äldsta målen inom migration (de s.k. avlägsnandemålen) och socialförsäkring. Förutom att måltyperna har haft handläggningstider långt

text: utöver vad som kan försvaras har dessa två måltyper en sådan omfattning och tyngd att de påverkar möjligheterna att arbeta med andra målkategorier på ett sätt som vore önskvärt. Vi är nära att uppnå de högt uppsatta verksamhetsmålen för 2020. Arbetet under 2021 kommer att vara fortsatt fokuserat på att minska balanser och omloppstider i dessa två måltyper. Parallellt med målavverkningen kommer domstolen därtill under 2021 att fortsätta ett särskilt verksamhetsutvecklingsarbete som bl.a. syftar till en än mer effektiv målhantering. Arbetet påbörjades under hösten 2020 och fortlöper enligt plan. Jag är övertygad om att arbetet med såväl den prioriterade målavverkningen som verksamhetsutvecklingsarbetet kommer att medföra en avsevärt förbättrad situation vad gäller både avlägsnandemålen och socialförsäkringsmålen vid utgången av 2021. Därmed skapas också bättre förutsättningar att hantera domstolens samtliga måltyper på ett än mer effektivt sätt.

text: Tillsammans med remissvaret lämnades yttranden från de domare som haft ansvar för de aktuella målen, en redogörelse för handläggningstiderna, vilka åtgärder som domstolen vidtar för att minska handläggningstiderna och en prognos för domstolens handläggningstider.

text: Chefsrådmannen DD uppgav följande om handläggningen av och handläggningstiden i mål nr 13953-18:

text: Målet kom in till förvaltningsrätten den 29 november 2018 och bedömdes vara klart att avgöra dagen efter. Den 9 april 2020 fördelades målet på juristhandläggare och domare. Innan dess var det jag i egenskap av chefsrådman som, i enlighet med domstolens arbetsordning, hade ansvar för målet enligt 14 § första stycket förvaltningsrättsinstruktionen. Att målet fördelades på domare först i samband med att en juristhandläggare började arbeta med ett förslag till avgörande i målet är i överenstämmelse med avdelningens arbets-PM. Min bedömning är att handläggningstiden innan målet fördelades på juristhandläggare och domare inte är förenlig med kravet i

text: 2 kap. 11 § regeringsformen

text: på att en rättegång ska genomföras inom skälig tid. Sedan målet hade fördelats på juristhandläggare och domare tog det mindre än tre veckor innan det var avgjort. Det föranleder således ingen kommentar från min sida. Jag uppfattar begäran om yttrande över vad anmälaren framfört om handläggningen av målet som att det avser mina överväganden kring att avgöra målet med en domare. Vid tidpunkten för mitt avgörande var den allmänna uppfattningen på Förvaltningsrätten i Malmö att ett överklagande förföll i de delar det avsåg en period för vilken ersättning faktiskt betalts ut på grund av ett interimistiskt beslut fattat innan det överklagade slutliga beslutet. Försäkringskassans beslut avsåg sjukpenning för perioden 15 april - 24 juni 2018. Av utredningen framgick att ersättning hade betalats ut för perioden 15 april - 31 maj 2018. Jag avskrev därmed målet i den delen. De del som då återstod att pröva i sak var således den 1 juni - 24 juni 2018, dvs. drygt tre veckor. Vid tidpunkten för kammarrättens avgörande i målet stod det dock klart, genom flera avgöranden, att Kammarrätten i Göteborg inte ansåg att överklagandet borde betraktats som förfallet i den delen ersättningen betalts ut. Kammarrättens avgörande i det aktuella målet avser således hela ersättningsperioden; inte enbart den del jag hade sakprövat.

text: Självfallet känner jag till

text: HFD 2019 ref. 70

text: och att det i mål om socialförsäkring finns ett begränsat utrymme för att avgöra ett mål med en domare. Mitt avgörande avsåg, till skillnad från det refererade avgörandet, en period om endast drygt tre veckor. Jag gjorde dessutom bedömningen att det utifrån det medicinska underlaget stod helt klart att klagandens aktivitetsbegränsningar var så omfattande att han hade rätt till sjukpenning. Det blev även utgången i det återförvisade målet. Min bedömning var således att prövningen rymdes inom det begränsade utrymme som finns för att avgöra socialförsäkringsmål utan nämndemän. Kammarrätten var av en annan uppfattning.

text: Chefsrådmannen EE uppgav följande om handläggningen och handläggningstiden i mål nr 6402-20:

text: Det mål som omfattas av den aktuella anmälan återförvisades från Kammarrätten i Göteborg den 26 maj 2020 p.g.a. bristande domförhet. Samma dag registrerades det nya målet (mål nr 6402-20) och lottades då i målhanteringssystemet (''Vera") på avdelning 4, som är en av två avdelningar vid domstolen som handlägger socialförsäkringsmål. Undertecknad är chefsrådman på avdelning 4 och därmed ansvarig domare för målet fram till dess att det vidarefördelas till en annan domare. På avdelning 4 finns en gemensam beredningsfunktion för socialförsäkringsmål. Efter uppläggning och genomgång av målet bedömdes målet den 7 juni 2020 vara klart för uppsättning utan ytterligare kommuniceringsåtgärder. Mål som återförvisats från överinstans är per definition inte förtursmål, men anges i förvaltningsrättens arbetsordning som exempel på mål som ändå kan vara av förturskaraktär. Återförvisade mål hanteras på avdelning 4 på så sätt att akten förvaras fysiskt på en särskild plats för prioriterade mål och fördelas ut efter en bedömning i varje enskilt fall, vari bl.a. ingår den totala handläggningstiden. Det aktuella målet har med hänsyn till att det gällde sjukpenning för en period under första halvåret 2018 och den totala handläggningstiden varit angeläget att fördela. Till följd av balansläget i övrigt, överflyttning av mål, personalsituationen under försommaren (flera erfarna föredragande jurister som gått på tjänst- eller föräldraledighet samt färre notarier vid domstolen) och mellanliggande sommarsemester fanns dock inte möjlighet att vidarefördela målet till domare och föredragande jurist förrän i oktober 2020. Målet föredrogs den 4 november 2020 och avgjordes samma dag (med expediering den 5 november 2020).

text: Chefsrådmannen FF uppgav följande om handläggningen av och handläggningstiden i mål nr 4638-19:

text: Det aktuella målet har handlagts på avdelning 1 vid Förvaltningsrätten i Malmö. Jag tog över som chefsrådman vid den avdelningen den 1 februari 2020. På avdelningen tillämpas s.k. direktlottning, dvs. samtliga mål lottas på en ordinarie domare redan i samband med att målet registreras i VERA. Jag kan konstatera att det aktuella målet tagit lång tid att avgöra. Avdelning 1 handlägger ett flertal olika måltyper av varierande slag. De till antalet största måltyperna är mål enligt

text: socialtjänstlagen

text: , lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS), lagen om arbetslöshetsförsäkring, lagen om offentlig upphandling,

text: kommunallagen

text: etc. Därutöver handlägger även avdelningen s.k. djurskydd och jakt. Flertalet av de mål som handläggs på avdelningen är av brådskande natur, t.ex. LOU samt tvångsmålen. Därutöver rör flera måltyper olika former av ersättning till enskilda. Det ankommer på domaren att prioritera i vilken ordning domaren dömer sina mål.

text: Under 2020 har avdelningen arbetat aktivt med att avgöra de äldsta målen. Varje ansvarig domare har vid några tillfällen fått redogöra för sin tidsplan för när hens äldre mål ska avgöras. Detta har fått till följd att åldersstrukturen successivt har blivit bättre. Avdelningen har även arbetat i projektform i större utsträckning, bl.a. avseende mål enligt

text: socialtjänstlagen

text: och mål enligt lagen om stöd och service åt funktionshindrade. Arbetsinsatsen har medfört att avdelningen har, trots bibehållen inströmning av mål, minskat balansen med drygt 500 mål under 2020. För nästkommande år kommer vi fortsätta att arbeta målmedvetet med fokus på att förbättra åldersstrukturen ännu mer (inga mål äldre än 9 månader) samt fortsätta arbeta i projektform för att effektivisera dömandet av t.ex. mål om tilläggsbelopp enligt

text: skollagen

text: . Jag beklagar att det aktuella målet, sett till de handläggningsåtgärder som vidtagits, tagit längre tid än vad det borde ha gjort.

text: Rådmannen GG uppgav följande över handläggningen av och handläggningstiden i mål nr 4638-19:

text: Länsstyrelsen i Skåne län beslutade den 3 april 2019, efter ansökan från Malmö stad, att tillåta skyddsjakt på en knölsvanshane som häckade i Malmö kanal. Svanen hade boplats i kanalen, tillsammans med en hona, och hade vid flera tillfällen uppträtt aggressivt mot förbipasserande kanotister. Beslutet om skyddsjakt verkställdes några dagar senare. Länsstyrelsens beslut överklagades av ett stort antal privatpersoner samt olika djurskyddsföreningar. Målet (nr 4638-19) kom in till förvaltningsrätten den 15 april 2019 - ett par veckor innan jag började som rådman på avdelning 1 - med anledning av det först inkomna överklagandet av länsstyrelsens beslut. Det sista överklagandet kom in till förvaltningsrätten den 7 maj 2019. Dom i målet expedierades den 21 oktober 2020. Det ifrågasätts inte i sig att målet har tagit lång tid att avgöra, drygt 17 månader efter att det sista överklagandet kom in. Det var emellertid fråga om ett ganska speciellt mål, och det finns flera förklaringar till den långa handläggningstiden. Målet har innehållit flera frågor att ta ställning till, däribland huruvida målet alls skulle tas upp till prövning eftersom åtgärden (skyddsjakten) redan var genomförd samt om klagandena - och i så fall vilka - hade talerätt i målet. Det har under målets handläggning skett en dialog mellan mig och den föredragande juristen kring dessa frågor. Målet lämnades över till mig med en preliminär bedömning från föredraganden den 20 augusti 2019. Vi hade en diskussion kring frågorna en tid därefter - i slutet av september eller i början av oktober - och kom då preliminärt fram till dels att målet skulle tas upp till prövning i sak trots att den överklagade åtgärden var genomförd (på den grunden att det kunde anses vara av intresse för rättstillämpningen), dels att samtliga enskilda klagande saknade talerätt. Vid en senare genomgång av målet bedömde jag även att det fanns behov av att skicka målet på remiss till Naturvårdsverket, då bedömningen i sak förutsatte ytterligare sakkunskap. Remissen till Naturvårdverket skrevs klart under april 2020 och expedierades den 28 april 2020. Att ingen åtgärd i målet vidtogs under perioden oktober till april var ett medvetet ställningstagande från min sida, med hänsyn till det stora antal andra mål som jag hade att hantera under denna tid. I förhållande till andra mål bedömde jag att målet inte var prioriterat, dels då den överklagade åtgärden redan var genomförd, dels då det inte fanns några enskilda intressen i målet. Målet rörde inte några rättigheter eller skyldigheter för enskilda, och enligt min bedömning skulle överklagandena från samtliga enskilda klagande avvisas. Av dessa skäl valde jag således under den tiden att prioritera andra mål framför det nu aktuella. Vad som har sagts i anmälan - om att ett avgörande hade varit av betydelse för eventuella nya beslut om skyddsjakt under våren 2020 - förändrar inte min inställning i denna del, då mål av detta slag inte är särskilt vanligt

text: förekommande och att det därför inte fanns något stort eller omedelbart behov av ledning för rättstillämpningen. Efter Naturvårdverkets yttrande och efterföljande kommunicering bedömdes målet klart för avgörande den 12 juni 2020, kort innan sommarsemestern. Domsförslaget var färdigskrivet och överlämnades till mig den 21 september 2020. Målet sattes ut till föredragning den 9 oktober och föredrogs en vecka senare, varefter domen expedierades den 21 oktober 2020. Efter att målet kunde anses vara klart för avgörande har det, enligt min mening, satts upp och avgjorts så snabbt som det har varit möjligt.

text: Därutöver redogjorde förvaltningsrätten för handläggningstiderna, vilka åtgärder som domstolen vidtar för att minska handläggningstiderna och en prognos för domstolens handläggningstider enligt följande:

text: a) Handläggningstiderna (omloppstiderna) vid domstolen för de efterfrågade måltyperna. Tabellen visar omloppstiderna under perioden januari -november 2020.

text: Måltyp Median (månader) 75 percentil (månader)

text: LOU 3,1 3,4 LVM 0,5 0,6 LVU 1,4 1,8 Mängdmål 2,1 4,0 Psykiatrimål 0,2 0,4 Skatt 5,9 12,3 Socialförsäkring 11,6 16,6

text: Socialtjänstlagen

text: 2,8 4,4 Övrigt 3,8 10,2

text: b) Vilka åtgärder som domstolen vidtar för att minska handläggningstiderna

text: Bakgrund

text: Förvaltningsrätten har under flera år haft en mycket hög inströmning av migrationsmål vilket har fått till följd att handläggningstiderna för många av domstolens andra måltyper ökat. Avgörande av migrationsmålen har varit nödvändiga att prioritera under flera års tid och då några ytterligare resurser i princip inte tillförts för de allt fler allmänna målen har domstolen en överbalans av allmänna mål. Inflödet av de allmänna målen ökar kontinuerligt sedan flera år tillbaka. En anledning därtill är att befolkningen inom domstolens domkrets hela tiden ökar. Domstolen ser framför allt en ökning av LVU-målen, LOU-målen, socialförsäkringsmålen och biståndsmålen. Om man jämför det beräknade inflödet år 2021 med antal inkomna allmänna mål år 2019 handlar det om en ökning med 15 procent. Den kraftiga inströmningen av avlägsnandemål som har pågått sedan 2017 har mattats av under 2020, men domstolens övriga migrationsmål, såsom tillståndsmål och medborgarskapsmål, ligger på en fortsatt hög nivå. Domstolen har därtill under det senaste året varit hårt belastad av en helt ny måltyp, mål om dröjsmålstalan beträffande medborgarskapsärenden hos Migrationsverket. Måltypen, så vitt avser medborgarskap, finns bara vid Förvaltningsrätten i Malmö. Domstolens prognos är att det kommer in cirka 34 000 mål om

text: dröjsmålstalan innevarande år och något fler år 2021, cirka 40 000 mål. Situationen med en helt ny, icke förutsedd måltyp av denna storleksordning får betecknas som exceptionell. Domstolen har under våren tagit fram rutiner för att effektivisera handläggningen av målen så långt det är möjligt, men omfattningen av arbetsinsatsen är ändå så stor att andra mål trängs undan. Detta leder till längre omloppstider för domstolens övriga mål. Domstolens personalstyrka har sjunkit från cirka 400 anställda januari 2018 till cirka 330 anställda november 2020. Anledningen till detta är att migrationsanslaget har minskat samt det osäkra ekonomiska läge som domstolen har befunnit sig i. Det har inneburit att i princip inga ersättningsrekryteringar har gjorts för medarbetare som slutat, gått på tjänstledighet eller föräldraledighet. Det har också fått till följd att det har funnits färre resurser som har kunnat arbeta med domstolens mål.

text: Vidtagna åtgärder för att minska handläggningstiderna

text: Det är för domstolen uppenbart att åtgärder har behövt vidtas för att komma tillrätta med de långa handläggningstiderna. Därför har förvaltningsrätten i sin verksamhetsplan för år 2020 satt flera olika ambitiösa mål. Vad avser handläggningstiderna finns det för de aktuella måltyperna följande verksamhetsmål för 2020 avseende 75 percentilen: socialförsäkringsmål 11 månader, mål enligt

text: socialtjänstlagen

text: 4 månader och övriga mål 4 månader. I dagsläget har samtliga handläggningstider sjunkit för de nämnda måltyperna. Socialförsäkringsmål har sjunkit från 18 till 16,6 månader, mål enligt

text: socialtjänstlagen

text: från 7 till 4,4 månader och övriga mål från 7 till 6,4 månader. För år 2020 har förvaltningsrätten också haft som särskild målsättning att avarbeta äldre mål inom socialförsäkring och migration. Såvitt nu är aktuellt har målsättningen för socialförsäkringsmål varit att inga mål inkomna före den 31 oktober 2019 ska finnas kvar vid årsskiftet 2020/2021. Domstolen bedömer att målsättningen kommer att nås. Den 15 december 2020 var 1 848 mål avgjorda av de 1 951 mål som fanns inom detta tidsspann vid årets början. Som en följd av domstolens arbete med socialförsäkringsmålen har, som ovan redogjorts för, också omloppstiderna sjunkit för socialförsäkringsmålen. Att omloppstiden alltjämt är hög beror just på att domstolen prioriterat att avgöra de äldsta målen. Antalet föredragande jurister som arbetar med socialförsäkringsmål har också ökat under året som ett led i att få ner handläggningstiderna. Domstolen följer upp statistiken och handläggningstiderna kontinuerligt och i flera olika forum. En medveten avarbetning av de äldsta målen påverkar naturligtvis de redovisade handläggningstiderna negativt. Den genomförda satsningen lägger emellertid en nödvändig och stabil grund för det fortsatta arbetet mot lägre balanser och omloppstider. Andra åtgärder som under året vidtagits är övertidssatsningar avseende bland annat biståndsmål. Därtill driver domstolen ett avarbetningsprojekt inom migration i syfte att avgöra än fler mål av den måltypen. Under året har domstolen även gått över till ett allt mer digitalt arbetssätt, genom bl.a. införandet av e-skick från Försäkringskassan, Migrationsverket och Skatteverket. Domstolen har också genomfört ett antal rutinförändringar bl.a. att inkomna handlingar inte längre skrivs ut utan endast finns i digital form. Förändringarna till en allt mer digitaliserad målhanteringsprocess är ett led i domstolens arbete för ett effektivare arbete med målen och i förlängningen kortare handläggningstider. Under hösten har domstolen inlett ett omfattande verksamhetsutvecklingsarbete med syfte att effektivisera arbetet i organisationen. En stor del av verksamhetsutvecklingsarbetet går ut på att se över hur domstolen kan arbeta mer likartat över de sju avdelningarna för att på så vis nå en långsiktigt hållbar verksamhet med hög kompetens och en rättssäker och effektiv målhantering. Arbetet är vidare ett led i att, utifrån de ekonomiska förutsättningar som nu ligger fast ett

text: antal år framöver, skapa en organisation med en jämnare arbetsfördelning mellan avdelningarna, en större flexibilitet och minskad sårbarhet i organisationen och ett bra flöde och kvalitetssäkring i målhanteringens alla steg. Arbetet kommer att fortsätta under 2021. c) En prognos för domstolens handläggningstider (omloppstiderna) framöver i de måltyper som efterfrågats

text: Domstolen har i sitt verksamhetsplaneringsarbete för 2021 satt upp nedan verksamhetsmål. Målen kommer även rapporteras in till Domstolsverket. Domstolens prognos för allmänna mål (totalt) är att vi kommer att nå regeringens verksamhetsmål om sex månaders handläggningstid.

text: Måltyp Median 75 percentil

text: Skatt 5 mån 9 mån Socialförsäkring 7 mån 12 mån

text: Socialtjänstlagen

text: 4 mån 6 mån Övrigt exklusive förtur etc. 4 mån 6 mån Totalt exklusive förtur 4 mån 6 mån

text: AA och BB gavs tillfälle att yttra sig över remissvaret med bilagor men hördes inte av.

text: Bedömning

text: Rättslig reglering I

text: 2 kap. 11 § andra stycket regeringsformen

text: finns ett uttryckligt krav på att en rättegång ska genomföras inom skälig tid. Av

text: 17 § förordningen (1996:382)

text: med förvaltningsrättsinstruktion framgår att ett mål ska avgöras så snart det kan ske. Ett mål eller en fråga som har kommit upp i ett mål ska handläggas med förtur, om målet eller frågan av någon särskild anledning bör avgöras skyndsamt. Vilka mål som är förtursmål bestäms i arbetsordningen.

text: Ett mål som är klart för avgörande får därmed inte bli liggande under någon längre tid.

text: Handläggningen av de aktuella målen AA:s anmälan avser två mål om sjukpenning. Det ursprungliga målet inleddes vid förvaltningsrätten den 29 november 2018 (mål nr 13953-18). Målet bedömdes vara klart för avgörande dagen efter men avgjordes inte förrän den 27 april 2020, dvs. cirka ett år och fem månader senare. Förvaltningsrättens dom i målet överklagades av Försäkringskassan till Kammarrätten i Göteborg som i beslut den 26 maj 2020 återförvisade målet till förvaltningsrätten för ny behandling. Det återförvisade målet med mål nr 6402-20 bedömdes enligt förvaltningsrätten vara klart för avgörande efter uppläggning och genomgång den 7 juni 2020. Målet avgjordes emellertid först den 4 november 2020, drygt

text: fem månader efter att det återförvisades. Den sammanlagda handläggningstiden för båda målen uppgår därmed till drygt ett år och tio månader.

text: Överklagandena i det mål som BB:s anmälan avser kom in till domstolen mellan den 15 april och den 7 maj 2019. Av utredningen framgår att målet legat utan dokumenterade aktiva handläggningsåtgärder under en längre tidsperiod fram till den 28 april 2020, när yttrande begärdes in från Naturvårdsverket. Förvaltningsrättens dom i målet expedierades den 21 oktober 2020. Handläggningstiden i målet uppgår därmed till drygt ett år och fem månader.

text: Jag konstaterar att handläggningstiderna i de aktuella målen överskridit vad som varit rimligt och acceptabelt. Även om handläggningstiden i det mål som BB:s anmälan avser får antas ha påverkats av målets karaktär och att domstolen behövt ta ställning till flera frågor, så har handläggningstiden varit för lång. AA:s anmälan rör ett mål om sjukpenning, en ersättning som den enskilde normalt sett är beroende av för sin försörjning. Mot denna bakgrund och med hänsyn till den långa handläggningstiden i förvaltningsrättens ursprungliga mål borde målet enligt min mening ha prioriterats när det hade återförvisats till domstolen för ny handläggning. Jag konstaterar likväl att det dröjde ytterligare drygt fem månader till dess att det återförvisade målet avgjordes, vilket inte är acceptabelt. Den sammanlagda handläggningstiden för båda dessa mål har, särskilt med hänsyn tagen till att någon egentlig handläggningsåtgärd inte vidtogs, varit anmärkningsvärt lång.

text: Förvaltningsrätten har förklarat att den exceptionella inströmningen av asylmål de senaste åren har påverkat domstolen som helhet med hårda prioriteringar som följd. Jag har stor förståelse för att domstolen under en längre tid har befunnit sig i en ansträngd situation och i ett osäkert ekonomiskt läge. Förvaltningsrätten förtjänar trots detta kritik för den långsamma och passiva handläggningen av de tre målen.

text: När det gäller AA:s klagomål om bristande domförhet i förvaltningsrättens mål nr 13953-18 konstaterar jag att frågan har prövats i ordinarie ordning av Kammarrätten i Göteborg. Det finns mot den bakgrunden inte skäl för mig att göra några uttalanden i den saken. Handläggningstiderna generellt vid domstolen I JO:s tidigare ärende (dnr 3515-2019) redovisade förvaltningsrätten att domstolen hade avgjort fler socialförsäkringsmål än tidigare men att handläggningstiderna för socialförsäkringsmålen trots det hade ökat markant. JO ansåg att det var oroväckande att handläggningstiderna för socialförsäkringsmålen fortsatt att öka trots det avsevärda arbete som domstolen lagt ned.

text: Även i remissvaret den 18 december 2020 i de nu aktuella ärendena förklarar domstolen att handläggningstiderna för många måltyper har ökat bl.a. till följd av den höga inströmning av migrationsmål som domstolen har haft under flera

text: år och att dessa mål har varit nödvändiga att prioritera. Även inflödet av de s.k. allmänna målen har ökat kontinuerligt sedan flera år tillbaka. Förvaltningsrätten har i remissvaret redogjort för de åtgärder som har vidtagits och planerats för att komma till rätta med de långa handläggningstiderna. Vidare framgår att domstolens fokus under år 2020 har varit att avgöra de äldsta målen inom migration (de s.k. avlägsnandemålen) och socialförsäkring. Detta har enligt domstolen påverkat möjligheten att arbeta med andra målkategorier. I remissvaret anges också att handläggningstiderna för socialförsäkringsmålen, mål enligt

text: socialtjänstlagen

text: och övriga mål har sjunkit. Bedömningen görs vidare att domstolen vid utgången av år 2021 kommer att ha en avsevärt förbättrad situation och förvaltningsrättens prognos för de s.k. allmänna målen är att regeringens verksamhetsmål om sex månaders handläggningstid kommer att uppnås.

text: Jag konstaterar att förvaltningsrätten har fortsatt sitt omfattande arbete för att komma till rätta med handläggningstiderna och att situationen i december 2020 hade förbättrats något. Samtidigt framgår av förvaltningsrättens redogörelse att handläggningstiderna för flera målkategorier, särskilt socialförsäkringsmålen, fortfarande är för långa och ger anledning till oro även om det naturligtvis är positivt att domstolen kunnat avgöra många av de äldsta målen. Domstolens prognos framåt är vidare att situationen kommer att förbättras ytterligare. Jag vill understryka vikten av att arbetet för att nå kortare handläggningstider och lägre målbalanser fortsätter samt att kontinuerlig uppföljning sker.

text: Som JO tidigare har konstaterat är det ytterst riksdagen och regeringen som har ansvaret för att domstolarna klarar sina uppgifter och att de kan uppfylla de krav som ställs i

text: 2 kap. 11 § regeringsformen

text: . Jag lämnar därför över beslutet till riksdagen, regeringen och Domstolsverket för kännedom.

text: Ärendena avslutas.


avgjordAv: Hans-Gunnar Axberger

nyckelord: Part Underrättelse Vårdnad

publisher: Justitieombudsmannen

title: Anmälan mot Kollektivtrafiknämnden i Norrköpings kommun för handläggningen av ett ärende om färdtjänst; en vårdnadshavare har inte fått del av beslutet i ärendet

org: jo

text: Anmälan

type: rubrik

text: AA klagade i en anmälan till JO på Kollektivtrafiknämnden i Norrköpings kommun. Klagomålen avsåg handläggningen av ett ärende om färdtjänst för hans underåriga dotter. Enligt anmälan hade han i augusti 2008 ansökt om färdtjänst för sin dotter men han hade vid tiden för sin anmälan i december 2008 inte fått något besked om den.

type: stycke

text: Utredning

text: Handlingarna i ärendet hämtades in. Av dessa framgick bl.a. att beslut i ärendet hade fattats den 20 oktober 2008 samt att ett meddelande om det hade sänts till dottern på en annan adress.

text: Kollektivtrafiknämnden i Norrköpings kommun anmodades att göra en utredning och yttra sig över AA:s anmälan och handläggningen av ärendet.

text: Nämnden anförde i yttrande följande.

text: Tekniska kontoret arbetar på delegation av kollektivtrafiknämnden med bland annat ansökningar om färdtjänst. Under hösten 2008 har kontoret tyvärr haft något längre handläggningstid. I samband med en längre föräldraledighet blev vikarien sjuk efter cirka en månad och återkom inte i arbete. Till en början fanns ovisshet kring hur hennes hälsosituation såg ut, vilket fördröjde rekryteringen av en ny vikarie. Arbetssituationen är nu förbättrad vilket medför att handläggningstiden är betydligt kortare. Ansökan om färdtjänst för BB inkom till tekniska kontoret den 26 augusti 2008. Ansökan är skriven på en blankett för ansökan om skolskjuts av särskilda skäl, men det framkommer i ansökan att den avser färdtjänst. AA har skrivit under ansökan som vårdnadshavare. [.] AA skriver i sin JO anmälan att han fick kontakta tekniska kontoret i oktober för att förhöra sig om ärendet. Utredningssekreterarna på tekniska kontoret träffar alla kunder som ansöker om färdtjänst och detta besök sker till stor del i kundens bostad. Hembesöket ägde rum 13 oktober hemma hos AA. Vid hembesöket var BB med. Efter hembesöket behandlades ärendet vid en ärendegenomgång 17 oktober då samtliga utredningssekreterare var närvarande. Måndag den 20 oktober skriver utredningssekreteraren beslutet i ärendet. Beslutet skickas till BB.

text: De flesta färdtjänstbeslut skickas med A-post. Enbart i undantagsfall skickas besluten med mottagningsbevis. Beslutet skickas till den person som ansöker om färdtjänst. Det skickas i första hand till folkbokföringsadressen, eftersom namn och adressuppgifter automatiskt skrivs in på beslutet. AA skriver i sin JO anmälan att han inte har fått något beslut i ärendet. Vid kontroll framkommer att BB är skriven på sin mammas adress [.]. På ansökningsblanketten har AA skrivit [sin adress; JO:s anmärkning]. Det finns ingen anteckning om att beslutet skickats till annan adress än BB:s folkbokföringsadress. AA lämnade bl.a. följande kommentarer till remissvaret. Han och hans tidigare sambo har delad vårdnad om BB. BB bor varannan vecka hos respektive förälder. Kontakten föräldrarna emellan har inte varit tillfredsställande varför han inte tagit del av beslutet. Detta till trots borde han ha fått en kopia av beslutet eftersom ansökan trots allt avsåg färdtjänst till hans bostad och då hans bostadsadress uppgetts i ansökan.

text: Bedömning

text: I ärendet har nämnden sänt beslutet angående färdtjänst direkt till BB och inte till AA, som för hennes räkning hade ansökt om färdtjänst.

text: En sökande i ett ärende intar ställning som part och ska som huvudregel underrättas om innehållet i det beslut varigenom myndigheten avgör ärendet, om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild (

text: 21 § förvaltningslagen

text: [1986:223]). Underåriga kan vara sökande i ärenden om färdtjänst (7 § lagen [1997:736] om färdtjänst). I färdtjänstlagen finns däremot inte någon bestämmelse som uttryckligen ger en underårig rätt att själv föra talan i ärendet (jfr

text: 11 kap. 10 § första stycket socialtjänstlagen

text: [2001:453]). En underårig sökande företräds därför av sina legala ställföreträdare, dvs. vårdnadshavarna.

text: Mot bakgrund bl.a. av de redovisade reglerna borde AA, i egenskap av vårdnadshavare men även som ingivare av ansökan, ha underrättats om nämndens beslut.

type: avgorande


title: Anmälan mot Solatum Hus och Hem AB angående handläggningen av framställningar om handlingsutlämnande

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO anmälde AA det kommunala bolaget Solatum Hus och Hem AB med anledning av handläggningen av ett ärende om handlings-utlämnande.

text: Av anmälan framgick bl.a. följande. I början av juli månad 2008 avsåg AA att hos Solatum Hus och Hem AB begära att få ta del av vissa handlingar. När han anlände till bolagets kontor var ytterdörren låst och på dörren satt ett anslag där det angavs att kontoret höll semesterstängt under veckorna 28-30. I anmälan till JO ifrågasatte AA huruvida detta förfarande stod i överensstämmelse med offentlighetsprincipen.

text: Utredning

text: Solatum Hus och Hem AB anmodades att göra en utredning och yttra sig över anmälan. I yttrandet anfördes huvudsakligen följande.

text: Som framgår av anmälan hade Solatum semesterstängt under veckorna 28, 29 och 30 sommaren 2008. Bolaget följde därmed den praxis som gäller för flertalet bolag i Sverige. Självfallet innebar detta inte att alla bolagets anställda hade semester samtidigt. Viktiga funktioner inom företaget måste skötas även under semestertid. För brådskande serviceåtgärder, posthantering, fakturahantering och liknande ärenden fanns hela tiden tillgänglig personal. Den som önskade ta del av bolagets handlingar hade därför möjlighet att göra detta även om bolaget hade semesterstängt. Det är emellertid tydligt att denna information inte var så utformad att detta klart framgick när AA besökte bolaget, vilket bolaget beklagar. Solatum avser att hålla semesterstängt under några veckor även sommaren 2009. Med den erfarenhet man nu fått genom AA:s anmälan kommer emellertid informationen till de som söker bolaget att förbättras och göras tydligare. Att hålla ytterdörren till bolagets kontor öppen synes av ekonomiska skäl svårt, men en besökande skall få en sådan hänvisning att han i flertalet fall kan få hjälp redan samma dag. Därigenom kan lagens krav på tillgänglighet och snabbhet kunna upprätthållas. AA kommenterade remissvaret. Han uppgav därvid att han, utan framgång, hade försökt komma i kontakt med Solatum Hus och Hem AB såväl per telefon som via personligt besök. Därefter hade han försökt komma i kontakt med bolaget via Sollefteå kommuns reception, vilken ligger i samma byggnad som bolagets kontor, dock utan att lyckas. Han påpekade vidare att bolaget inte i sitt remissvar hade

text: angivit på vad sätt han skulle ha kunnat komma i kontakt med bolaget under den tid då det höll semesterstängt.

text: Rättslig reglering

text: Hänvisningarna i det följande avser

text: sekretesslagen (1980:100)

text: som var i kraft fram till den 30 juni 2009. (

text: Sekretesslagen

text: har därefter ersatts med offentlighets- och

text: sekretesslagen

text: [2009:400]. Några sakliga ändringar i förhållande till vad som nedan anges har inte företagits.)

text: Grundläggande regler om allmänna handlingars offentlighet finns i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF). Kapitlet reglerar även primärt frågan om utlämnande av allmänna handlingar. Enligt

text: 1 kap. 9 § första stycket sekretesslagen

text: ska vad som föreskrivs i TF om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i tillämpliga delar också gälla handlingar hos bl.a. aktiebolag där kommuner utövar ett rättsligt bestämmande inflytande. Sådana bolag ska vid tillämpningen av

text: sekretesslagen

text: jämställas med myndigheter.

text: Enligt

text: 2 kap. 12 §

text: TF ska en allmän handling som får lämnas ut på begäran ”genast eller så snart det är möjligt” på stället utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av handlingen. Av

text: 2 kap. 13 §

text: TF framgår att den som önskar ta del av en allmän handling också har rätt att mot fastställd avgift få en avskrift eller en kopia av handlingen till den del den får lämnas ut. En begäran att få en avskrift eller en kopia av en allmän handling ska behandlas skyndsamt.

text: Besked i en utlämnandefråga bör normalt lämnas samma dag som begäran gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om en sådan fördröjning är nödvändig för att ta ställning till om den efterfrågade handlingen är allmän och offentlig eller om framställningen avser eller fordrar genomgång av ett omfattande material. För att leva upp till TF:s skyndsamhetskrav måste den som omfattas av regleringen organisera sin verksamhet på sådant sätt att framställningar om handlingsutlämnande kan behandlas även under semesterperioder och enskilda personer bortovaro.

text: Bedömning

text: Solatum Hus och Hem AB är ett helägt kommunalt bolag. Reglerna i TF om rätt att ta del av allmänna handlingar hos myndighet gäller därmed för bolaget.

text: Jag har i tidigare beslut framhållit att ett kommunalt bolag såvitt gäller offentlighetsprincipen har samma principiella skyldigheter som myndigheter (se JO 2008/09 s. 540). Ett bolag som ägs av det allmänna ska därför efter bästa förmåga leva upp till såväl bokstaven som andan i grundlagens bestämmelser om allmänna handlingar. Som jag redogjort för tidigare är huvudregeln enligt TF att en allmän handling ska tillhandahållas ”genast eller så snart som möjligt” dvs. i omedelbar anslutning till sökandens begäran. Regeln förutsätter att begäran kan framställas när som helst under tjänstetid (jfr Bohlin, Offentlighetsprincipen, 7 u s. 132 f.).

text: Enligt föreskrifterna i

text: 5 § tredje stycket förvaltningslagen (1986:223)

text: ska en myndighet ha öppet under minst två timmar varje helgfri måndag - fredag bl.a. för

text: att kunna ta emot framställningar om att få ta del av allmänna handlingar som förvaras hos myndigheten. Denna regel är inte direkt tillämplig på kommunala bolag, men enligt min mening måste även dessa inrätta sin verksamhet på ett sådant sätt att allmänheten kan få tillgång till allmänna handlingar i den omfattning som TF kräver.

text: Solatum Hus och Hem AB har haft sitt kontor stängt i tre veckor under sommaren. Någon information om hur man skulle gå till väga för att komma i kontakt med de av bolagets anställda som enligt uppgift var i tjänst har inte lämnats. Bolaget kan inte anses ha organiserat sin verksamhet på ett sådant sätt att det når upp till de krav TF ställer på tillgänglighet. För detta måste bolaget kritiseras.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Thomas Norling

nyckelord: Serviceskyldighet Tillgänglighet

title: Unionens och Kommunalarbetarnas arbetslöshetskassor får kritik för bristande tillgänglighet och service

sammanfattning: Under 2023 kom det in flera anmälningar till JO som handlade om tillgänglighet och service hos a-kassor. JO har valt att utreda två av dem och att främst göra generella uttalanden. Både Unionens och Kommunalarbetarnas arbetslöshetskassa har haft problem med hög arbetsbelastning och långa handläggningstider under en längre period, vilket har medfört att de bl.a. har begränsat tillgängligheten via telefon för att frigöra resurser till ärendehandläggningen. JO uttalar att det är a-kassornas uppgift att se till att det finns en beredskap både för att besvara samtal och skriftliga meddelanden och för att handlägga ärenden inom en rimlig tid. JO anser att det saknades sådana speciella omständigheter under den granskade perioden som gör att de krav som normalt ställs på en a-kassas tillgänglighet och service tillfälligt kunde sättas åt sidan. En fullgod tillgänglighet och service skulle därför ha tillhandahållits av arbetslöshetskassorna under den perioden. JO uttalar också att det är viktigt att en a-kassa är både nåbar och anträffbar via telefon, vilket innebär att väntetiderna ska vara rimliga, att en stor andel av samtalen ska besvaras och att telefontiderna ska vara tillräckliga. JO konstaterar att a-kassorna inte nådde upp till detta under den granskade perioden. A-kassorna har dessutom begränsat möjligheten att få prata med ordinarie handläggare och att få svar på frågor om specifika ärenden via telefon. Med anledning av det uttalar JO att den som kontaktar en a-kassa via telefon måste kunna förvänta sig att få svar på frågor om ett enskilt ärende och inte enbart allmänna frågor. Det är inte heller godtagbart att hänvisa enskilda som har vissa frågor att ta kontakt på annat sätt än via telefon.

text: Anmälningarna

text: I en anmälan till JO den 22 augusti 2023 klagade AA på Unionens arbetslöshetskassa (Unionen) och framförde bl.a. att det hade dröjt att få svar på skriftliga meddelanden och att hans samtal hade fallit ur telefonkön (dnr 6693- 2023).

text: I en anmälan till JO den 29 augusti 2023 klagade BB på Kommunalarbetarnas arbetslöshetskassa (Kommunal) och framförde bl.a. att det inte hade varit

text: möjligt att ringa a-kassan, utan att det enda sättet att få kontakt varit via skriftliga meddelanden eller en chattrobot (dnr 6944-2023).

text: Utredning

text: JO hämtade inledningsvis in uppgifter från Unionens och Kommunals webbplatser samt handlingar som a-kassorna lämnat in till Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF). Därefter begärde JO att a-kassorna skulle yttra sig över sin tillgänglighet och service och besvara vissa frågor.

text: Unionen och Kommunal redogjorde i sina yttranden för hur väntetiderna hade sett ut för att komma fram på telefon respektive få svar på skriftliga meddelanden under perioden april–september 2023. A-kassorna beskrev också hur stor andel av de inkommande telefonsamtalen som hade besvarats under perioden.

text: Unionen uppgav därutöver att flera åtgärder hade vidtagits för att förbättra tillgängligheten. Den enskilt viktigaste åtgärden var att förkorta handläggningstiderna, vilket kommer att resultera i ett minskat antal kontakter. A-kassan har fortfarande utmaningar när det gäller tillgänglighet via telefon men har försökt behålla telefontiden så intakt som möjligt. Handläggarnas telefontid har dock kortats ned med en timme per dag. Unionen uppgav vidare att AA:s skriftliga meddelanden huvudsakligen hade besvarats inom kort tid. Svarstiderna hade varierat mellan ett och sju dygn. När det gäller AA:s telefonkontakter stämmer det att a-kassan vid vissa tillfällen hade problem med att samtal föll ur telefonkön.

text: Kommunal uppgav i sitt yttrande att a-kassan under 2023 kämpade med långa handläggningstider. Problemen beror främst på det nya ärendehanteringssystemet som inte svarat upp till förväntningarna. För att styra om så mycket resurser som möjligt till att handlägga ärenden har telefontiderna minskats till enbart två timmar per dag. Telefontiderna kan för närvarande inte utökas utan att det skulle få en negativ påverkan på handläggningstiderna. När det gäller anmälan från BB uppgav Kommunal att det stämmer att det var svårt att nå a-kassan via telefon under den aktuella perioden eftersom telefontiderna hade begränsats. De skriftliga meddelanden som BB skickade har dock besvarats.

text: AA och BB fick möjlighet att kommentera respektive yttrande.

text: Bedömning

text: Allmänna utgångspunkter A-kassorna är inte myndigheter men står under JO:s tillsyn till den del verksamheten omfattar myndighetsutövning. JO har sedan många år ansett att bestämmelserna i

text: förvaltningslagen (2017:900)

text: , FL, bör vara vägledande för a-kassorna i den myndighetsutövande verksamheten. Det pågår dessutom ett lagstiftningsarbete som syftar till att a-kassorna ska tillämpa

text: förvaltningslagen

text: (se

text: prop. 2023/24:128 s. 341

text: En myndighet ska vara tillgänglig för kontakter med enskilda. Myndigheten ska se till att kontakterna blir smidiga och enkla och utan dröjsmål lämna sådan hjälp att den enskilde kan ta till vara sina intressen. Hjälpen ska ges i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Detta framgår av 6 och 7 §§ FL.

text: Arbetslöshetsersättning är en försörjningsförmån som ofta har en avgörande betydelse för de enskilda. Jag har tidigare uttalat att a-kassornas handläggning av sådana ärenden förutsätter att den enskilde på ett snabbt och enkelt sätt kan kommunicera med a-kassan under handläggningen, för att bl.a. få svar på frågor. Att tillgängligheten i praktiken upphör, t.ex. genom orimliga väntetider eller uteblivna svar, kan inte godtas ens under perioder av mycket hög arbetsbelastning. Under en avgränsad tid när det råder särskilda förhållanden kan det däremot vara nödvändigt med bl.a. mindre generösa telefontider och längre svarstider för skriftliga meddelanden i syfte att frigöra resurser till ärendehanteringen. Så ansåg jag vara fallet under coronapandemin (se JO:s beslut den 19 maj 2022, dnr

text: m.fl.).

text: Under 2023 kom det in flera anmälningar till JO som handlade om tillgänglighet och service hos a-kassor. Jag har valt att utreda de två nu aktuella ärendena och att främst göra generella uttalanden i dessa frågor. Kravet på tillgänglighet Av utredningen framgår att Unionen och Kommunal har haft problem med hög arbetsbelastning och långa handläggningstider under en längre period, vilket enligt a-kassorna bl.a. beror på att de har infört ett nytt ärendehanteringssystem. Båda a-kassorna har vidtagit ett flertal åtgärder för att komma till rätta med handläggningstiderna samtidigt som tillgängligheten via telefon har begränsats för att frigöra resurser till ärendehandläggningen.

text: Vid myndighetsutövning får som regel inte ett intresse tas till vara på bekostnad av ett annat. Det är a-kassornas uppgift att se till att det finns en beredskap både för att besvara samtal och skriftliga meddelanden och för att handlägga ärenden inom en rimlig tid. A-kassornas nuvarande problem med långa handläggningstider har funnits länge, och de angivna orsakerna till detta kan inte anses vara extraordinära. Jag anser alltså att det saknades sådana speciella omständigheter under den granskade perioden som gör att de krav som normalt ställs på en a-kassas tillgänglighet och service tillfälligt kunde sättas åt sidan. En fullgod tillgänglighet och service skulle därför ha tillhandahållits av arbetslöshetskassorna mellan april och september 2023. Telefon En a-kassa behöver vara tillgänglig för enskilda på flera sätt. Även om många kan föredra att kontakta a-kassan digitalt finns det andra som behöver eller föredrar kontakt via telefon. Det är därför viktigt att en a-kassa är både nåbar och anträffbar på det sättet, vilket även innebär att väntetiderna ska vara rimliga,

text: Av utredningen framgår att både Unionen och Kommunal har haft problem med långa väntetider i telefonkön och att de tidvis har begränsat sina telefontider. Alla telefonsamtal har heller inte besvarats.

text: Unionen besvarade under den granskade perioden, april–september 2023, i genomsnitt lite färre än hälften av de inkommande telefonsamtalen. A-kassan hade också tekniska problem som medförde att vissa samtal föll ur telefonkön. Vid de samtal som besvarades var väntetiden i genomsnitt ungefär fem minuter. Unionen hade visserligen telefontid under närmare fem timmar per dag, men för den som ville ringa för att prata om ett pågående ärende fanns det endast möjlighet till det under en timme per dag. Enligt Unionen kunde dock flertalet frågor som var kopplade till enskilda ärenden besvaras av annan personal än ordinarie handläggare under ytterligare en timme.

text: Kommunal besvarade under samma period i genomsnitt ungefär 35 procent av telefonsamtalen. Andelen besvarade samtal varierade stort under perioden och uppgick till mellan 20 och 85 procent. Väntetiderna för de besvarade samtalen uppgick till ungefär 20 minuter i genomsnitt men var som längst över 40 minuter i snitt. A-kassan hade telefontid två timmar per dag men informerade på sin webbplats om att handläggare inte skulle finnas tillgängliga under telefontiden och att endast allmänna frågor skulle besvaras. De som hade frågor om enskilda ärenden hänvisades till att ta kontakt genom skriftliga meddelanden i stället.

text: Det är bekymmersamt att båda a-kassorna besvarade en så pass låg andel av de inkommande telefonsamtalen under den granskade perioden. Kommunal hade utöver det orimligt långa väntetider för de samtal som ändå besvarades. Detta visar tydligt att a-kassornas telefontider inte var tillräckligt väl tilltagna för att möta det behov av tillgänglighet som uppenbart fanns hos de enskilda.

text: Båda a-kassorna har dessutom begränsat möjligheten att få prata med ordinarie handläggare och att få svar på frågor om specifika ärenden via telefon. Serviceskyldigheten gäller visserligen a-kassan som sådan och inte varje enskild handläggare. En enskild kan alltså inte kräva att en fråga ska besvaras av en viss person, utan detta avgörs av a-kassan (jfr t.ex. JO:s beslut den 31 mars 2021, dnr

text: ). Den som kontaktar en a-kassa via telefon måste dock kunna förvänta sig att få svar på frågor om ett enskilt ärende och inte enbart allmänna frågor, oavsett vilken personalkategori som besvarar samtalen. Det är exempelvis inte godtagbart att, som Kommunal har gjort, hänvisa enskilda som har vissa frågor att ta kontakt på annat sätt än via telefon.

text: Skriftliga meddelanden Tiden för att få svar på skriftliga meddelanden uppgick under den granskade perioden för både Unionen och Kommunal till ungefär två dagar i genomsnitt,

text: vilket får anses vara godtagbart. Det framgår dock att AA vid tre tillfällen under handläggningen av sitt ärende fick vänta uppemot en vecka på svar från Unionen. En så lång svarstid är inte acceptabel. Jag vill även framhålla att när enbart genomsnittstider anges, riskerar det att ge en missvisande bild, genom att långa svarstider kan komma att accepteras av a-kassan så länge tillräckligt många och korta svarstider väger upp (se JO:s beslut den 19 december 2019, dnr

text: ). Avslutande kommentarer Jag kan alltså konstatera att Unionen och Kommunal brast i tillgänglighet och service under den granskade perioden, och de förtjänar kritik för detta.

text: Det som i övrigt har kommit fram i ärendena ger inte anledning till någon åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendena avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Thomas Norling. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Seniora rättssakkunniga Sara Uhrbom har föredragit ärendena och byråchefen Anneli Svensson har deltagit i beredningen.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Stefan Holgersson

nyckelord:
Avsaknad av lagstöd
Avskildhet (isolering)
Frihetsberövande
Tidsfrist
Tvångsmedel/tvångsåtgärder

title: Initiativärende mot Rättspsykiatriska kliniken i Säter, Landstinget Dalarna, angående missad tidsfrist enligt 7 § LPT m.m.

sammanfattning: En man hade tagits in för vård enligt LPT. Ansökan hos förvaltningsrätten om medgivande till fortsatt tvångsvård ska enligt 7 § LPT göras av chefsöverläkaren inom fyra veckor från dagen för beslutet om intagning. Det gjordes dock inte någon ansökan till rätten inom den tiden eftersom sjukhuset missade att bevaka tidsfristen. Tvångsvården av patienten upphörde automatiskt i och med att det inte gjordes någon ansökan om medgivande till fortsatt tvångsvård. Detta uppmärksammades av sjukhuset först två dagar efter att tidsfristen hade löpt ut. Sjukhuset fattade då ett beslut om att den frivilliga vården av patienten skulle övergå till tvångsvård (s.k. konvertering). Under två dagar var patienten således rättsligt sett intagen för frivillig psykiatrisk vård. Detta innebär att det under den perioden saknades lagstöd för att vidta någon form av tvångsåtgärd mot honom. Trots det var patienten en av dagarna avskild under åtta timmar. Sjukhuset får mycket allvarlig kritik för att i detta fall ha brustit i bevakningen av tidsfristen enligt 7 § LPT och för att patienten utan lagstöd hölls avskild under åtta timmar.

text: Initiativet

text: JO:s Opcat-enhet genomförde den 18–20 oktober 2016 en inspektion av Rättspsykiatriska kliniken i Säter, Landstinget Dalarna (JO:s ärende med dnr 5556-2016). Vid inspektionen uppmärksammades ett fall där chefsöverläkaren inte inom den tidsfrist som anges i

text: 7 § lagen (1991:1128)

text: om psykiatrisk tvångsvård, LPT, hade ansökt hos förvaltningsrätten om medgivande till fortsatt tvångsvård.

text: Av journalanteckningar för perioden den 23 september–18 oktober 2016 och beslutsjournal för perioden den 5 september–14 oktober 2016 som gällde patienten AA framgick bl.a. följande:

text: AA togs in för vård enligt LPT den 5 september 2016 vid Allmänpsykiatrisk vårdavdelning Hudiksvall, Hudiksvalls sjukhus, Landstinget i Uppsala län (numera Region Uppsala). Den 23 september 2016 flyttades AA från Hudiksvalls sjukhus till Rättspsykiatriska kliniken i Säter.

text: Ansökan till förvaltningsrätten om medgivande till fortsatt vård enligt LPT skulle göras senast den 3 oktober 2016. Detta skedde dock inte.

text: Den 4 oktober 2016 hölls AA avskild. Avskiljandet pågick mellan kl. 13.00 och 21.00.

text: Den 5 oktober 2016 upptäckte personal vid Rättspsykiatriska kliniken i Säter att tidsfristen för ansökan om fortsatt tvångsvård hade löpt ut. Till följd av detta fattades den 5 oktober 2016, efter att ett vårdintyg hade utfärdats, ett beslut om s.k. konvertering enligt

text: 11 §

text: LPT.

text: JO fann skäl att utreda det inträffade inom ramen för ett särskilt ärende.

text: JO upprättade en promemoria där de omständigheter som angetts ovan redovisades.

text: Utredning

text: JO begärde att Landstingsstyrelsen, Landstinget Dalarna, skulle yttra sig över innehållet i promemorian.

text: Landstingsstyrelsens arbetsutskott anförde i ett remissvar följande:

text: REDOGÖRELSE FÖR HANDLÄGGNINGEN

text: Synpunkter har begärts in från Rättspsykiatriska kliniken, Säters sjukhus. Följande har därvid framkommit. I samband med att kontroll gjordes 2016-10-05 av bevakningslista mot patientlista uppmärksammades att bevakning saknades på den aktuella LPT-patienten. Ansökan om medgivande till fortsatt tvångsvård skulle ha skett senast 2016-10-03. Tvångsåtgärder hade vidtagits 2016-10-04. En anmälan i avvikelsesystemet gjordes. Ansvarig överläkare kontaktades. Vårdintyg skrevs och patienten konverterades enligt

text: 11 §

text: LPT. Orsaken till att ovanstående kunde hända har beskrivits dels vara beroende av att det var tre sekreterare involverade i samband med att patienten skrevs in. På den checklista som sekreteraren använder i samband med inskrivning missades då att kontrollera mot beslutsjournal och att notera prövningstid för fortsatt vård. Dels utfördes kontrollerna av bevakningslista mot patientlista var 4-5 vecka, vilket i det här fallet innebar att misstaget upptäcktes för sent för att kunna ansöka om medgivande till fortsatt tvångsvård i tid. Rutinerna för bevakning av att tidsfristerna kring tvångsomhändertagna patienter enligt LPT och LRV är uppfyllda, har ändrats så att detta numera sker en gång i veckan.

text: ARBETSUTSKOTTETS BEDÖMNING

text: Tvångsvård är en ingripande begränsning av den personliga friheten och får därför enligt

text: regeringsformen

text: inte ske annat än genom lag. Det är därför av stor vikt att

text: hälso- och sjukvården iakttar de villkor som är uppställda i lagen om psykiatrisk tvångsvård (LPT) och lagen om rättspsykiatrisk vård (LRV). I det aktuella fallet har personal på den Rättspsykiatriska kliniken själva i en rutinkontroll uppdagat att bevakning av den aktuella patientens tidsfrister inte gjorts. Relevanta åtgärder vidtogs omgående och rutinen för bevakning har ändrats för att eventuella brister ska kunna uppmärksammas i tid. Arbetsutskottet gör sammanfattningsvis den bedömningen att den aktuella händelsen inte är ett utslag av slarv. Fungerande rutiner finns för att tidsfrister ska iakttas. Personalen på den rättspsykiatriska kliniken är väl medvetna om vikten av att följa de regler som gäller för tvångsvårdade patienter. Med den ändrade kontrollrutinen ska också sådana här misstag uppmärksammas i så god tid att det inte finns någon risk för att tidsfristerna negligeras. Utöver de ovannämnda journalanteckningarna och beslutsjournalen tog JO del av två delegationshandlingar daterade den 1 januari 2016 som gäller delegation från chefsöverläkaren till två specialistläkare, och Förvaltningsrätten i Faluns dom den 17 oktober 2016 i mål nr 4228-16.

text: Rättslig reglering

text: Varje medborgare är gentemot det allmänna skyddad mot frihetsberövande. Detta grundlagsfästa skydd följer av

text: 2 kap. 8 § regeringsformen

text: (RF). För att ett frihetsberövande ska vara tillåtet krävs i princip lagstöd (se

text: 2 kap. 20 §

text: RF). I huvudsak motsvarande bestämmelse finns i

text: artikel 5.1 i Europakonventionen

text: Lagstöd för frihetsberövande och annat tvång inom den psykiatriska vården finns i LPT.

text: Förutsättningarna för psykiatrisk tvångsvård anges i

text: 3 §

text: LPT. Ett beslut om intagning på en sjukvårdsinrättning för tvångsvård får enligt

text: 4 §

text: LPT inte fattas utan att ett läkarintyg (vårdintyg) har utfärdats, av vilket det framgår att det finns sannolika skäl för att förutsättningarna för sluten psykiatrisk tvångsvård av patienten är uppfyllda. Vårdintyget ska grundas på en särskild läkarundersökning.

text: Av

text: 41 §

text: LPT följer att bl.a. beslut om intagning på en sjukvårdsinrättning fortsätter att gälla om patienten överförs till en annan sjukvårdsinrättning utan att beslut har fattats om att tvångsvården ska upphöra.

text: Om chefsöverläkaren finner att patienten bör ges tvångsvård utöver fyra veckor från dagen för beslutet om intagning, ska chefsöverläkaren enligt

text: 7 §

text: LPT före utgången av fyraveckorstiden ansöka hos förvaltningsrätten om medgivande till sådan vård.

text: Av

text: 28 §

text: LPT framgår att tvångsvården upphör om ansökan om medgivande till förlängning inte har kommit in till förvaltningsrätten inom den tid som anges i

text: 7 §

text: LPT.

text: Om en patient är intagen för frivillig psykiatrisk vård får chefsöverläkaren, enligt

text: 11 § första stycket

text: LPT, besluta om sluten psykiatrisk tvångsvård när de grundläggande förutsättningarna för tvångsvård är uppfyllda och patienten till

text: följd av sin psykiska störning kan befaras komma att allvarligt skada sig själv eller någon annan (s.k. konvertering). Ett sådant beslut får inte fattas utan att ett vårdintyg har utfärdats av en annan läkare än chefsöverläkaren (

text: 11 § andra stycket

text: LPT).

text: Vad gäller frågan om avskiljande finns bestämmelser i 6 a och 20 §§ LPT. En patient får hållas avskild från andra patienter endast om det är nödvändigt på grund av att patienten genom aggressivt eller störande beteende allvarligt försvårar vården av de andra patienterna. Ett beslut om avskiljande gäller högst åtta timmar (

text: 20 § första stycket

text: LPT). Chefsöverläkaren beslutar om avskiljande (

text: 20 § tredje stycket

text: LPT).

text: Av

text: 39 §

text: LPT följer att chefsöverläkaren får delegera vissa av sina uppgifter enligt LPT till en specialistläkare eller en annan läkare.

text: Bedömning

text: AA togs in för vård enligt LPT den 5 september 2016. Ansökan hos förvaltningsrätten om medgivande till fortsatt tvångsvård skulle därför göras senast den 3 oktober 2016. Det gjordes dock inte någon ansökan till rätten inom den tiden eftersom sjukhuset missade att bevaka tidsfristen. Detta är självfallet oacceptabelt.

text: Som framgår av den rättsliga regleringen upphör vård enligt LPT automatiskt när en ansökan om fortsatt tvångsvård inte kommer in till förvaltningsrätten innan tiden för ett gällande beslut om tvångsvård har löpt ut. Tvångsvården av AA upphörde alltså i och med att det inte hade gjorts någon ansökan om medgivande till fortsatt tvångsvård den 3 oktober 2016. Detta uppmärksammades av sjukhuset först den 5 oktober 2016. Samma dag kl. 11.25 fattade en specialistläkare, genom delegation från chefsöverläkaren, beslut enligt

text: 11 §

text: LPT om att den frivilliga vården av AA skulle övergå till tvångsvård (s.k. konvertering).

text: Den 4–5 oktober 2016 var AA således rättsligt sett intagen för frivillig psykiatrisk vård enligt hälso- och

text: sjukvårdslagen (1982:763)

text: , HSL (ersattes den 1 april 2017 av hälso- och

text: sjukvårdslagen

text: [2017:30]). Detta innebär att det under den perioden saknades lagstöd för att vidta någon form av tvångsåtgärd mot honom. Trots det var AA den 4 oktober 2016 avskild under åtta timmar. Det är givetvis helt oacceptabelt att tvångsåtgärder vidtas mot en patient utan att det finns stöd i lag för det (jämför JO 2010/11 s. 422, dnr

text: ). Avskiljandet av AA har inneburit en kränkning av hans grundläggande fri- och rättigheter enligt RF och Europakonventionen.

text: Jag har övervägt att närmare utreda om straffrättsligt ansvar bör göras gällande mot någon eller några enskilda befattningshavare, men jag har vid en helhetsbedömning av omständigheterna i ärendet beslutat att inte gå vidare i saken. Rättspsykiatriska kliniken i Säter förtjänar dock mycket allvarlig kritik

text: för att ha brustit i bevakningen av tidsfristen enligt

text: 7 §

text: LPT i detta fall och för att AA utan lagstöd hölls avskild under åtta timmar. Av remissvaret framgår att kliniken har ändrat sina rutiner när det gäller bevakningen av tidsfrister. Jag utgår från att landstingsstyrelsen följer upp att de nya rutinerna säkerställer att något liknande inte händer igen. Ärendet avslutas.


avgjordAv: Hans Ragnemalm

nyckelord: Publicering Underrättelse

title: Publicering på Lantmäteriets webbplats har inte ansetts uppfylla kravet på underrättelse enligt 4 kap. 33 a § fastighetsbildningslagen

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO förde AA fram klagomål mot Lantmäteriet. Han anförde i huvudsak följande. Den 2 december 2008 avslutade Lantmäteriet ett förrättningsärende utan sammanträde. Någon underrättelse om beslutet och hur det kan överklagas skickades inte till sakägarna. Han fick kännedom om beslutet först i april 2009 i samband med att slutfakturan skickades ut. Fristen för att överklaga beslutet hade då gått ut. Genom lantmäterimyndighetens underlåtelse att skicka en underrättelse till honom har han betagits möjligheten att överklaga beslutet.

text: Utredning

text: Handlingar hämtades in från Nacka tingsrätt, fastighetsdomstolen, Svea hovrätt och Högsta domstolen.

text: Härefter anmodades Lantmäteriet att göra en utredning och yttra sig över innehållet i AA:s anmälan.

text: I remissvaret anförde Lantmäteriet följande.

text: Lantmäteriets hantering av den aktuella anläggningsförrättningen

text: Ansökan (AB 07239) om anläggningsförrättning beträffande enskilda vägar inom aktuellt område och bildande av samfällighetsförening inkom till Lantmäteriet den 15 januari 2007 från tre fastighetsägare. Ytterligare fastighetsägare anslöt sig därefter till ansökan. Under förrättningens gång hade Lantmäteriet enligt dagboksbladet flera muntliga och skriftliga kontakter med anmälaren AA, som var en av sakägarna i förrättningen. Följande är antecknat: Den 15 maj 2007 får Lantmäteriet samtal från AA där han är tveksam till förrättningen och vill bli kontaktad av förrättningslantmätaren. Den 23 november 2007 vill AA att sammanträde hålls snarast. Han vill ha alla handlingar i akten. Han vill att all samfälld mark i området utreds angående eventuellt övertagande eller avveckling. Begärda handlingar skickas till AA. Den 21 januari 2008 och den 7 februari 2008 kommer brev med frågor från AA. Båda besvaras av förrättningslantmätaren.

text: Den 20 februari 2008 kommer två telefonsamtal från AA. AA yrkar att förrättningslantmätaren kallar till sammanträde. Diskussion förs om nyttan med förrättningen. AA återtar tills vidare sitt yrkande om att samfällda vägar ägande ska regleras i förrättningen. Samma dag kommer även ett mail från AA med önskemål att få del av all dokumentation som visas eller skickas till sakägare m.fl. Den 30 april 2008 inkommer mail från AA med begäran om kopior av vissa handlingar. Den 28 maj 2008 inkommer yrkanden från AA. Den 18 november 2008 inkommer skrivelse från AA med frågor, synpunkter och yrkanden. AA önskar få ett särskilt möte och begär kopia av dagboksbladet. Den 21 november 2008 skickar Lantmäteriet ett svarsbrev till AA med begäran om bekräftelse på yrkandet om fastighetsreglering för de samfällda vägarna. Brevet avslutas med en information om att det i förrättningsbeslut alltid hänvisas till hur man kan överklaga och att sammanträde kommer att hållas den 25 november 2008. Enligt anteckning i anmärkningskolumnen i sakägarförteckningen, aktbilaga SA2, har AA bekräftat delgivningen till sammanträdet i brev som inkom till Lantmäteriet den 18 november 2008. I kallelsen till detta slutsammanträde meddelades att förrättningen skulle avlutas då eller senast en vecka senare. Den 25 november 2008 hålls förrättningssammanträde i Trappströmsskolans matsal i Trappström, Ekerö. I protokollet från mötet anges att samtligaförslag inklusive iståndsättningsförslaget har varit tillgängliga för sakägarna i förrättningen på förrättningsärendets hemsida. Det antecknades även att förrättningen skulle komma att avslutas utan sammanträde den 2 december 2008 på lantmäterimyndighetens kontor. Beslutet skulle överensstämma med de förslag och korrigeringar som överenskommits och redovisats vid sammanträdet. Förrättningslantmätaren informerade om hur man överklagar samt att ett överklagande kan ske inom fyra veckor från avslutningsdagen och därför ska vara lantmäterimyndigheten tillhanda senast den 30 december 2008. Enligt förrättningslantmätaren erbjöds alla sakägare som inte hade tillgång till Internet att få utskick av beslutshandlingarna. Förrättningen avslutades på Lantmäteriets kontor den 2 december 2008och resultatet kom att överensstämma med de förslag och korrigeringar som överenskommits och redovisats på sammanträdet. Handlingar hölls i enlighet med beslutet tillgängliga på Lantmäteriets kontor och på ärendets webbplats under den tid som överklagande kunde ske. Den 4–5 december 2008 publicerades samtliga relevanta beslutshandlingar på webbplatsen. Karta m.m. fanns där sedan tidigare. Den 5 maj 2008 fanns antecknat på dagboksbladet följande av intresse för klagomålet: Kallelse till sammanträde via e-brevkallelse samt webbinfo.

text: Regelverket

text: Underrättelse om beslut ska enligt

text: 4 kap. 33 a § fastighetsbildningslagen

text: (FBL) sändas till kända sakägare och andra som får överklaga beslut som meddelats i samband med att en förrättning avslutats eller ställts in eller beslut som får överklagas särskilt (se

text: 15 kap. 2 § första stycket

text: FBL). Underrättelse ska lämnas även om beslutet meddelats och blivit uppläst på ett sammanträde. En sådan underrättelse ska enligt andra meningen även lämnas till andra som har rätt att överklaga beslutet (se 15 kap. 7 och 8 §§ FBL) Andra stycket nämnda paragraf innehåller bestämmelser om hur underrättelse ska gå till. Enligt detta stycke bestämmer lantmäterimyndigheten om underrättelse skall ske genom vanligt brev, genom delgivning eller på något annat sätt. Något krav på delgivning av underrättelsen har således inte ställts. Det räcker med att underrättelsen skickas med vanligt brev. Underrättelse kan också ske genom

text: något slag av elektroniskt meddelande, där de tekniska förutsättningarna för detta är för handen (

text: prop. 2003/04:115 s. 22

text: ). En underrättelse ska enligt 24 § första stycket fastighetsbildningskungörelsen lämnas genast och senast inom en vecka efter den dag då beslutet meddelades.

text: Lantmäteriets bedömning

text: Före tillkomsten av

text: 4 kap. 33 a §

text: FBL gällde att sakägarna enbart skulle underrättas om tid och sätt för meddelande av beslut. Det innebar att det förelåg en risk att sakägare som inte var närvarande på sammanträdet kunde gå miste om möjlighet att överklaga beslutet. Genom en lagändring som trädde i kraft den 1 juli 2005 ändrades detta och bestämmelsen om att sakägarna i förvägskall underrättas om tid och sätt för meddelande av beslut upphävdes. Istället stadgades att underrättelser om sådana beslut som meddelas i samband med att en förrättning avslutas eller ställs in eller som får överklagas särskilt ska lämnas till kända sakägare och andra som får överklaga besluten. I förarbetena anges att underrättelsen bör vara skriftlig men att regeringen inte utesluter att den sker genom något slags elektroniskt förfarande där de tekniska förutsättningarna är för handen. Sedan den 5 maj 2008 har i den aktuella förrättningen förslag, protokoll och beslut lagts ut på ärendets webbplats. Sakägarna har således kontinuerligt informerats om förrättningen via elektroniskt media. I protokollet från den25 november 2008 antecknades att samtliga förslag inklusive iståndsättningsförslaget har varit tillgängliga för sakägarna i förrättningen på förrättningsärendets webbsida. Att därför underrätta om den avslutade förrättningen via webbinfo måste därför ha känts naturligt för förrättningslantmätaren särskilt med hänsyn till det stora antal sakägare i förrättningen. Enligt

text: 4 kap. 33 a § andra stycket

text: FBL är det lantmäterimyndigheten som bestämmer hur underrättelse ska ske. En elektronisk underrättelse kan enligt förarbetena godkännas. Genom att det i kallelsen till förrättningssammanträdet den 25 november 2008 framgick att nästa sammanträde var slutsammanträde kunde de sakägare som ville överklaga beslutet titta på webbsidan för att se protokollet med överklagandehänvisning. För att åstadkomma ännu större tydlighet kunde förrättningslantmätaren även aktivt ha skickat ut ett meddelande till alla sakägare att de nu kan se protokollet på webbplatsen eller alternativt begära att få ett utskick. Att det är upp till sakägarna att aktivt söka efter information var sannolikt inte intentionen med lagändringen. Lantmäteriet överväger därför att ge ytterligare instruktioner i den interna handboken över

text: fastighetsbildningslagen

text: beträffande detta. Lagens formella krav på underrättelse torde dock ha blivit uppfyllt i ärendet.

text: Sammanfattning

text: Lantmäteriets huvudkontor anser att lantmäterimyndigheten hanterat föreskriven underrättelse på ett nytt, kanske väl kortfattat, men dock formellt lagligtsätt. Förfarandet kan utvecklas och göras tydligare, vilket också är Lantmäteriets intention. Klaganden har haft täta kontakter med Lantmäteriet under förrättningens gång och han har även mottagit kallelse till slutsammanträdet. Eftersom han således haft god kännedom och kunskaper om den information och övrigt material som tillhandahållits även elektroniskt har det enligt Lantmäteriets uppfattning inte förelegat någon risk för att klaganden skulle åsamkas någon rättsförlust till följd av det valda sättet att underrätta sakägarna.

text: AA kommenterade remissvaret.

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 30 § första stycket anläggningslagen (1973:1149)

text: äger i fråga om fullföljd av talan mot lantmäterimyndighetens beslut

text: 15 kap.

text: fastighetsbildningslagen (1970:988)

text: , FBL, motsvarande tillämpning. Av 6 § första stycket i sistnämnda kapitel följer att en skrivelse med överklagande av ett förrättningsbeslut av nu aktuellt slag ska ges in till lantmäterimyndigheten inom fyra veckor från det att förrättningen förklarades avslutad.

text: Fastighetsbildningslagens

text: regler om underrättelser om beslut tillämpas även i fråga om förrättningar enligt

text: anläggningslagen

text: . Enligt den huvudregel som anges i

text: 4 kap. 33 a § första stycket

text: FBL ska kända sakägare underrättas skriftligen om t.ex. beslut som har meddelats i samband med att en förrättning har avslutats. En sådan underrättelse ska också lämnas till andra som har rätt att överklaga beslutet. Underrättelsen ska innehålla uppgifter om innehållet i beslutet och om hur det kan överklagas. Vad gäller sättet att förmedla underrättelsen – huvudfrågan i JOärendet – bemyndigas lantmäterimyndigheten i stadgandets andra stycke att bestämma om det ska ske ”genom vanligt brev, genom delgivning eller på något annat sätt”.

text: I motiven till

text: 4 kap. 33 a §

text: FBL (

text: prop. 2003/04:115 s. 22

text: ) anges bl.a. följande.

text: Underrättelsen bör, enligt vår mening, vara skriftlig. Därmed vill vi inte utesluta att den sker genom något slag av elektroniskt meddelande, där de tekniska förutsättningarna för detta är för handen. Underrättelsen bör givetvis redovisa hur myndigheten har beslutat i ärendet och hur beslutet kan överklagas. I fråga om underrättelsens uppgifter om innehållet i beslutet bör i regel själva beslutet och de viktigaste bilagorna bifogas. I en del fall kan det emellertid, som flera remissinstanser har påpekat, ifrågasättas om inte en sådan ordning skulle föra för långt. Om beslutshandlingarna är omfattande eller sakägarna många, skulle en generell skyldighet att skicka ut det fullständiga beslutet kunna medföra ett mycket tidsödande och kostsamt arbete. Det kan synas tala för att det görs undantag från underrättelseskyldigheten i vissa fall, t.ex. när antalet sakägare är stort. Enligt vår mening talar emellertid rättssäkerhetsskäl starkt för att en underrättelse om ett meddelat beslut normalt bör skickas ut även om det finns många sakägare. I ett beslut den 18 juni 2010 uttalade JO Ragnemalm följande.

text: Bedömning

text: Genom beslut den 2 december 2008 avslutades på Lantmäteriets kontor utan sammanträde en förrättning enligt

text: anläggningslagen

text: för vägar i Hallsta byområde. Av utredningen framgår att lantmäterimyndigheten inte underrättade sakägarna om att förrättningen avslutats på något annat sätt än att beslutet och relevanta handlingar i ärendet hölls tillgängliga på lantmäterimyndighetens kontor samt lades ut på ”ärendets webbplats” under överklagandefristen.

text: Som framgår av remissvaret synes Lantmäteriet anse att underrättelseskyldigheten enligt

text: 4 kap. 33 a §

text: FBL i detta fall har uppfyllts. Jag delar inte den uppfattningen och vill i sammanhanget något utveckla vad som allmänt gäller i fråga om användande av elektroniska kommunikationsformer i förvaltningsförfarandet.

text: I

text: 21 § tredje stycket förvaltningslagen (1986:223)

text: anges att myndigheten bestämmer om underrättelse om beslut ska ske muntligt, genom vanligt brev, genom delgivning eller på något annat sätt. Bestämmelsen – liksom den nu aktuella

text: 4 kap. 33 a §

text: FBL – lägger alltså i beslutsmyndighetens hand att välja på vilket sätt underrättelse om beslut lämnas, dock att part alltid har rätt att kräva skriftlig form. En skriftlig underrättelse förutsätter inte nödvändigtvis översändande av ett konventionellt pappersdokument. Det kan också godtas att underrättelse sker per telefax eller genom ett e-postmeddelande. När underrättelsen avser ett beslut som går part emot och det finns någon klagoberättigad part har JO dock starkt rekommenderat att myndigheterna väljer den vanliga skriftliga underrättelseformen (se JO 1990/91 s. 412, JO 1999/2000 s. 155).

text: Förvaltningslagsutredningen har nyligen lagt fram sitt betänkande En ny förvaltningslag (

text: SOU 2010:29

text: ). Ett genomgående tema i betänkandet är att användning av ny och effektivare teknik inte ska onödigtvis hindras utan i stället främjas. Bestämmelserna i den föreslagna lagen har därför utformats på ett teknikoberoende sätt för att inte bara möjliggöra en ökad användning av existerande, väl etablerade kommunikationsformer av typ e-post utan också lämna en öppning för tillämpning av nya varianter, som den tekniska utvecklingen kan tänkas frambringa (se t.ex. s. 531 f.)

text: Vad gäller tillkännagivanden på en myndighets webbplats kan nämnas att en sådan publicering i ett rättsfall (

text: RÅ 2004 ref. 8

text: ) ansetts kunna innefatta (en del av) ett beslut. Det förekommer numera också att vissa ärendetyper nästan helt hanteras elektroniskt genom anlitande av olika typer av webbformulär. De rationaliseringsvinster som kan uppnås med ökad teknikanvändning får emellertid inte åstadkommas på bekostnad av den rättssäkerhet som utgör det grundläggande syftet med de processregler som bär upp förvaltningsförfarandet.

text: Som framgår av det anförda kan en lantmäterimyndighet således under vissa förutsättningar använda elektroniska kommunikationsformer för underrättelse om beslut. För att det krav på skriftlig underrättelse som ställs upp i

text: 4 kap. 33 a §

text: FBL ska anses ha uppfyllts genom användande av e-post måste dock förutsättas att avsändare och mottagare är införstådda med att denna underrättelseform kan komma att anlitas. Denna förutsättning är naturligtvis långt ifrån alltid uppfylld. I detta fall har Lantmäteriet avlägsnat sig än mer från vad som får förstås med en skriftlig underrättelse, då något individuellt meddelande över huvud inte sändes till berörda sakägare m.fl., utan dessa i stället var hänvisade till att själva söka information på en webbplats. Det synes mig uppenbart att det valda tillvägagångssättet inte uppfyller lagens krav.

text: Med den kritik som ligger i det sagda är ärendet avslutat.


title: Fråga om att vid kontrollbesiktningsförrättningar upplysa om ett alternativ till att efterkomma förelägganden - med hänsyn till utformningen av regeringsförfattningen på området och till föreskrifter i övrigt

text: Fråga om skyldighet för Aktiebolaget Svensk Bilprovning att vid kontrollbesiktningsförrättningar upplysa om ett alternativ till att efterkomma förelägganden (provning vid verkstad av särskilt slag) – med hänsyn till utformningen av regeringsförfattningen på området och till föreskrifter i övrigt

text: Med hänvisning till protokollet över en av Aktiebolaget Svensk Bilprovning utförd kontrollbesiktning av en AA tillhörig personbil begärde denne hos JO granskning av hur det vid förrättningen meddelade beslutet hade utformats.

text: Under rubriken Besiktningsresultat hade i protokollet följande angivits. Fordonet har underkänts vid kontrollbesiktning. Ny kontrollbesiktning måste utföras. Utförs inte besiktningen senast 2000-02-14 inträder körförbud. Besiktningen utförs till ett lägre pris till och med 2000-03-13. AB Svensk Bilprovning 2000-01-13 – – – AA anmärkte på att protokollet saknade upplysningar om innehållet i de bestämmelser i

text: fordonskungörelsen (1972:595)

text: som innebär att det i den ifrågavarande situationen finns ett alternativ till ny kontrollbesiktning, nämligen provning vid verkstäder av särskilt slag, ett alternativ som kostar bilägaren mindre. – Han uppgav vidare bl.a. att han mött förståelse för sin uppfattning hos Vägverket men inte hos Bilprovningen.

text: Per telefon och telefax inhämtades en del upplysningar från Vägverket (Fordonsavdelningen).

text: I ett beslut den 27 mars 2000 anförde JO Berggren följande.

text: De bestämmelser i

text: fordonskungörelsen

text: som närmast berörs av frågan är följande.

text: 84 §

text: Om ett fordon vid kontrollbesiktning har sådana brister att det inte kan godkännas och körförbud inte meddelas skall besiktningsorganet förelägga fordonets ägare att avhjälpa bristerna och inom en viss tid inställa fordonet för kontrollbesiktning. Inställs inte fordonet inom föreskriven tid inträder körförbud för fordonet. Föreläggande om kontrollbesiktning skall dock inte utfärdas om bristerna endast

text: är enkla och inte förekommit vid den senaste kontrollbesiktningen eller flygande inspektionen. Vägverket föreskriver när bristerna skall anses vara enkla. Körförbudet gäller till dess ny kontrollbesiktning sker. – – – 84 a § Trots föreläggande om kontrollbesiktning enligt 84 § första stycket får fordonets ägare i stället inom föreskriven tid låta prova fordonet vid en verkstad som är ackrediterad enligt lagen (

text: ) om teknisk kontroll. Detsamma gäller kravet på kontrollbesiktning efter körförbud enligt

text: 84 § andra stycket

text: , om provningen sker inom en månad från det att körförbudet inträdde och inom två månader efter fullständig kontrollbesiktning. Om fordonet uppfyller kraven vid provningen får verkstaden utfärda intyg om att fordonet provats och att bristen vid kontrollbesiktningen åtgärdats. Intyget skall omgående sändas till Vägverket som skall pröva om fordonet skall godkännas. Om intyg inte utfärdas inom föreskriven tid eller om intyget inte godkänns av Vägverket, inträder körförbud för sådant fordon som avses i

text: 84 § första stycket

text: . I fråga om sådant förbud gäller bestämmelserna i

text: 84 § andra stycket

text: 86 §

text: Vid kontrollbesiktning skall protokoll föras. Av protokollet skall framgå 1. om fordonet godkänts eller underkänts, 2. de brister som lett till att ett fordon underkänts, 3. bevis om körförbud, 4. bevis om föreläggande om kontrollbesiktning, 5. bevis om föreläggande att åtgärda brister, 6. bevis om föreläggande om registreringsbesiktning samt 7. vägmätarställning och mätvärden. Protokoll skall även föras när ett fordon efter föreläggande enligt

text: 93 § andra stycket

text: visas för ett besiktningsorgan enligt

text: 2 § lagen (1994:2043)

text: om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet. Protokollet skall efter avslutad förrättning överlämnas till fordonets förare.

text: Enligt

text: 102 § första stycket fordonskungörelsen

text: beslutar Vägverket de ytterligare föreskrifter som behövs om bl.a. kontroll av fordon. Med stöd av bl.a. den paragrafen har verket meddelat föreskrifter (

text: VVFS 1998:11

text: , ändrade 1998:108) om kontrollbesiktning. Där anges i ett avsnitt om bedömningsresultat bl.a. följande (7.1).

text: Om anmärkning riktas mot en eller flera brister på fordonet med bedömningen två (2) enligt kontrollprogrammet, skall fordonet anses så bristfälligt att det efter att bristerna åtgärdats, åter måste genomgå kontrollbesiktning eller låta provas vid en ackrediterad verkstad.

text: I ett avsnitt om besiktningsprotokoll innehåller verksföreskrifterna, såvitt nu är av intresse, följande (8.4); indragen text utgör dock allmänna råd.

text: Av besiktningsprotokollet skall framgå om fordonet är godkänt vid kontrollbesiktningen. För fordon som har brister med bedömningen två (2) skall det framgå att fordonet är underkänt samt att fordonets ägare har förelagts att åtgärda bristerna och dessutom inställa fordonet till kontrollbesiktning inom viss tid. För fordon som har brister som är enkla med bedömningen två (2) utmärkt med kryss (x) och som fordonets ägare har förelagts att avhjälpa, skall också anges att fordonet är underkänt. Vidare skall framgå av protokollet vilka brister som fordonet är behäftat med samt om fordonet belagts med körförbud. Besiktningsorganet bör genom en notering i besiktningsprotokollet informera fordonsägaren om begynnande brister som innebär en avvikelse med bedöms inte skall medföra anmärkning.

text: Enligt

text: 5 § lagen (1994:2043)

text: om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet utövar ”Styrelsen för teknisk ackreditering” tillsyn över verksamhet som avses i denna lag eller i de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Den på detta sätt angivna myndigheten torde vara densamma som den vilken avses i förordningen (

text: ) med instruktion för ”Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll”.

text: Vad Vägverket upplyst i ärendet är att Bilprovningen, vid överläggningar med verket och Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll, på initiativ av den senare myndigheten meddelat sin avsikt att tillfoga protokollen över kontrollbesiktningarna upplysningar om möjligheten att enligt vad som följer av

text: 84 a § fordonskungörelsen

text: efterkomma Bilprovningens beslut genom provning vid ackrediterade verkstäder.

text: Av de ovan återgivna bestämmelserna framgår att Bilprovningen, genom att i protokollen inte lämna upplysningarna i fråga, inte åsidosatt vad som enligt någon föreskrift gällt för dess myndighetsutövning. För övrigt innefattar inte heller de av Vägverket på området meddelade allmänna råden något om nödvändigheten eller lämpligheten av att lämna upplysningar.

text: Vid den, visserligen begränsade, undersökning som anmälan föranlett har inte framkommit anledningen till att

text: och

text: 84 a §§

text: fordonskungörelsen

text: har avfattats på sätt som skett, innebärande att besiktningsorganets föreläggande i angiven situation inte skall innefatta alternativet provning vid en ackrediterad verkstad. (Jämför däremot en i 93 § reglerad liknande situation vid flygande besiktning.)

text: Det kan knappast anses tillfredsställande att fordonsägaren alltså inte direkt genom det av regeringsföreskrifter styrda beslutet får reda på alla (båda) de möjligheter att efterkomma detta som i själva verket finns. Som läget nu är, blir han hänvisad till information från källor vilkas effekt är beroende av tillfälligheter (t.ex. reklam från verkstäderna); att han tar del av själva författningen,

text: fordonskungörelsen

text: , torde vara ovanligt, och det förutsätts normalt inte vid meddelande av beslut.

text: Det anförda motiverar att jag med hänsyn till de i ärendet uppkomna frågorna om utformning av författning tillställer bland andra Regeringskansliet ett exemplar av beslutet.


title: En anmälan mot Statens pensionsverk om utformningen av och innehållet i besked om pension

text: I en anmälan till JO klagade AA på innehållet i vissa meddelanden hon hade fått från Statens pensionsverk (SPV) och från Gävleborgs läns allmänna försäkringskassa. Hon var främst missnöjd med den information som fanns i meddelandena och med bristen på samordning. Hon lämnade följande exempel.

text: Den 16 januari 2003 fick hon ett meddelande från SPV enligt vilket hennes pension fr.o.m. januari 2003 skulle uppgå till 3 349 kr per månad, vilket var 290 kr lägre än under 2002. Den 14 februari fick hon ett nytt meddelande, i vilket angavs att pensionsbeloppet fr.o.m. februari 2003 skulle vara 3 059 kr per månad. I inget av meddelandena fanns någon förklaring till varför beloppen hade sänkts. När hon tog kontakt med verket per telefon fick hon inte heller något besked i frågan.

text: Den 1 december 2002 fick hon ett beslut från Gävleborgs läns allmänna försäkringskassa. Där angavs att hennes ATP fr.o.m. maj 2002 skulle höjas med 284 kr per månad. Den 18 december 2002 fick hon ett meddelande från SPV med följande lydelse: ”Du har fått ATP retroaktivt omräknat pga detta har även kompletteringspensionen räknats om. Summa att utbetala = 0.” Inte heller i detta meddelande fanns någon förklaring. När hon frågade per telefon fick hon endast veta att omräkningen berodde på samordningsregler.

text: Anmälan remitterades till SPV, som anmodades att yttra sig över vad AA hade framfört i den del hennes anmälan riktade sig mot verket.

text: I sitt svar anförde SPV – generaldirektören BB – följande.

text: Omräkningar av tjänstepensionen

text: AA uppbär kommunal bruttopension enligt PA-KL-avtalet, som utbetalas av SPV, samt allmän ålderspension, som fr.o.m. år 2003 utbetalas av försäkringskassan. Bruttopensionsförmån innebär att förmånstagaren erhåller en tjänstepension som är garanterad till en viss nivå, men som skall samordnas (minskas) med förmånstagarens allmänna pension från försäkringskassan. Genom nämnda avtal garanteras pensionären en bruttopensionsnivå. Blir det förändringar i dennes allmänna pension kommer det att påverka tjänstepensionen i någon riktning för att bruttonivån skall kunna utbetalas. Detta innebär således att en höjning av den allmänna pensionen får till följd att nivån på tjänstepensionen minskar och vice versa.

text: AA:s tjänstepension beräknades för januari månad 2003 till 3 349 kr, dvs. decemberbeloppet uppräknat med prisbasbeloppet för 2003. Beloppet räknades senare om på grund av att SPV erhöll uppgift från försäkringskassan om ändrad tilläggspension; omräkningen resulterade i en sänkning med 229 kr per månad. AA fick vidkännas sänkning från februari månads utbetalning trots att ändringen egentligen skulle ha påverkat utbetalningen redan från januari månad. De 229 kr som utbetalats för mycket för januari månad föranledde inget återkrav med hänsyn till det låga beloppet och att det uppburits i god tro. Tjänstepensionen för januari månad, som beräknades till 3 349 kr, är preliminär. Avtalet mellan Kommunförbundet och personalorganisationerna angående hur bruttopensionerna skall minskas med den nya allmänna pensionen blev klart först under december månad. SPV kunde med anledning av detta inte färdigställa anpassningarna för det nya avtalet i beräkningsprogrammet i tid till januari månads utbetalning utan beräknade januari månads belopp genom att räkna upp december månads belopp med prisbasbeloppet. Samtliga kommunala pensionärer och arbetsgivare har informerats om detta förhållande i brev. Brevet till pensionärerna, som AA erhållit, biläggs (här utelämnat, JO:s anm.).

text: Meddelanden som AA erhållit

text: På uppdrag av bl.a. Söderhamns kommun har SPV utfört pensionsadministrativa tjänster som t.ex. uträkning av tjänstepensioner. Kommunen har därefter beslutat om tjänstepensionen. Beslut om kommunal bruttopension har sänts ut från Söderhamns kommun där AA varit anställd t.o.m. den 30 april 2002. Vid kommunal bruttopension skall inräknas allmän pension vilket innebär att ändringar på allmän pension påverkar den kommunala pensionen. I beslutet lämnas upplysning om detta förhållande. De meddelanden som nämns i AA:s anmälan är specifikationer som Nordea skickar ut till pensionärerna och som visar utbetalningen av pension för innevarande månad. Nordea är utbetalande bank för SPV:s utbetalningar. Specifikationer över utbetalningen skickas ut av Nordea i januari månad varje år samt vid varje förändring av utbetalningen. SPV lämnar inte förklaringar till pensionärerna vid varje förändring i förhållandet mellan tjänstepension och allmän pension. Vid årsskiftet 2002/2003 trädde för pensionärerna många stora förändringar i kraft. Försäkringskassorna övertog utbetalningarna av allmän pension, vilken tidigare hade utbetalats av SPV för de pensionärer som hade tjänstepension från SPV. Skattereglerna ändrades och nya kollektivavtal för hur samordningen (minskningen) mellan tjänstepension och allmän pension skulle beräknas började gälla. Alla dessa ändringar medförde en telefon- och brevstorm som SPV aldrig tidigare upplevt. Trots förberedelser och förstärkningar i kundtjänsten kunde inte alla samtal tas om hand och besvaras, vilket SPV beklagar.

text: AA kommenterade remissvaret. Hon anförde bl.a. att hon uppfattade att de handlingar som SPV angav var utbetalningsspecifikationer från Nordea kom från verket, eftersom de hade SPV:s brevhuvud och logotyp. Inte heller finns benämningen ”Utbetalningsspecifikation” i dokumenten. – Hon bifogade kopior av dessa besked.

text: I sitt beslut den 30 november 2004 anförde JO Lundin följande i bedömningsdelen.

text: Det torde vara allmänt känt att de meddelanden som skickas till pensionärer från offentliga utbetalare som SPV och försäkringskassorna inte alltid och i alla delar uppfyller kraven på enkelhet och begriplighet. Detta gällde i synnerhet vid den omställning som SPV har redogjort för och som trädde i kraft vid årsskiftet

text: 2002/2003. Jag fick också i början av 2003 ett flertal anmälningar i denna fråga. I det följande behandlar jag dock endast det som har kommit fram i ärendet om de meddelanden som har – eller ger intryck av att ha – skickats från SPV.

text: AA fick i januari och februari 2003 s.k. utbetalningsspecifikationer från den bank som på SPV:s uppdrag skickar verkets utbetalningar, nämligen Nordea. AA har skickat in dessa handlingar till JO. De har i stort följande utformning. I det övre vänstra hörnet finns beteckningen SPV och verkets adress. Längst ned på dokumentet finns också SPV:s adress samt uppgift om telefonnummer m.m. Dokumentet innehåller – förutom uppgifter om pensionsbelopp m.m. – visserligen viss information från Nordea, men det går inte att därav dra slutsatsen att det skulle vara någon annan än SPV som har utfärdat handlingen.

text: Mot bakgrund av handlingarnas utformning kan jag inte annat än instämma i åtminstone delar av den kritik som AA har riktat mot dessa underrättelser. Om verket har valt eller godkänt en sådan utformning måste det givetvis också ta ansvar för handlingens innehåll.

text: Den omfattande förändringen av sättet för pensionsutbetalningar från SPV och försäkringskassorna var av engångskaraktär. SPV hade i januari 2003 skickat ut ett brev med information till de berörda pensionärerna om hur deras tjänstepension (avtalspension) skulle hanteras fr.o.m. den 1 januari 2003. Viss information hade också skickats ut från försäkringskassan genom Riksförsäkringsverkets försorg. Sammantaget kan jag inte i detta ärende kritisera SPV för att det skulle ha undanhållit angelägen information till de berörda. Jag anser mig inte heller ha underlag för någon kritik mot innehållet i den information som verket lämnade.

text: Däremot kan det som kommit fram i ärendet ge verket anledning att se över vissa rutiner, t.ex. när det gäller hur verket deltar i utformningen av de utbetalningsspecifikationer som jag har behandlat ovan.

text: Med den kritik som ligger i det jag nu har sagt avslutas ärendet.