avgjordAv: Justitieombudsmannen Lars Lindström

title: Kritik mot Miljö- och stadsbyggnadsnämnden i Nacka kommun för brister i serviceskyldigheten vid handläggningen av en begäran enligt plan- och bygglagen

sammanfattning: Enligt 11 kap. 5 § plan- och bygglagen har byggnadsnämnden skyldighet att ta ställning till en anmälan om att någon inte har följt en bestämmelse i lagen. Nämndens beslut kan i vissa fall överklagas. Enligt 11 kap. 7 § plan- och bygglagen ska byggnadsnämnden om någon begär det redovisa i ett skriftligt s.k. ingripandebesked om det i fråga om ett visst byggnadsverk har vidtagits någon åtgärd som enligt nämndens bedömning motiverar ett ingripande enligt lagen. Ett sådant ingripandebesked får inte överklagas. Två personer skrev till Miljö- och byggnadsnämnden i Nacka kommun. Deras skrivelse hade rubriken ”Begäran om ingripande då bygglovspliktig verksamhet bedrivs utan bygglov”. Överst på varje sida stod skrivet ”BEGÄRAN OM INGRIPANDE”. I texten hänvisades emellertid till regeln om ingripandebesked i 11 kap. 7 § plan- och bygglagen. Med anledning av skrivelsen beslutade nämnden om ett ingripandebesked. JO anser att det hade legat närmast till hands att uppfatta skrivelsen som en begäran om ingripande och inte som en begäran om ett ingripandebesked. I varje fall borde nämnden enligt JO ha förvissat sig om avsikten med skrivelsen innan den besvarades med ett besked som inte gick att överklaga. Nämnden får därför kritik.

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan klagomål mot Miljö- och stadsbyggnadsnämnden i Nacka kommun med anledning av bl.a. nämndens bristande tillsyn. Av de bifogade handlingarna framgick följande:

text: I en skrivelse till nämnden den 17 juni 2013 begärde AA och BB ingripande. I skrivelsen uppgav de bl.a. att bygglovspliktig verksamhet bedrevs på grannfastigheten S 193:16 utan bygglov och begärde med hänvisning till

text: 11 kap. 7 § plan- och bygglagen (2010:900)

text: , PBL, att kommunen skulle utreda och besluta att verksamheten omedelbart skulle upphöra. Vidare uppgav de att de markarbeten som gjorts på grannfastigheten hade orsakat omfattande skador på deras fastighet. Den 24 oktober 2013 beslutade nämnden om ett ingripandebesked (dnr B 2013-000790). I beslutet meddelades att en åtgärd (ändrad användning av del av byggnad till kontor) som motiverade ett ingripande hade

text: vidtagits och att nämnden skulle förelägga fastighetens ägare att ansöka om lov för verksamheten, men att det i övrigt inte fanns något som motiverade ett ingripande. I beslutet angavs att det inte fick överklagas. I samband med beslutet debiterades en avgift på 2 600 kronor.

text: Utredning

text: JO uppmanade miljö- och stadsbyggnadsnämnden att lämna upplysningar om och yttra sig över handläggningen av begäran om ingripande. Av yttrandet skulle framgå vilka överväganden som hade legat till grund för att meddela ett ingripandebesked och hur handläggningen förhöll sig dels till

text: 4 § förvaltningslagen (1986:223)

text: , dels till den skyldighet en byggnadsnämnd har att genom ett särskilt överklagbart beslut besvara en grannes begäran om ingripande. Nämnden skulle vidare redovisa sin bedömning av det som kommit fram.

text: Vid ett sammanträde den 27 maj 2015 beslutade nämnden att lämna följande yttrande till JO:

text: Handläggningen av ingripandebeskedet

text: Den 17 juni 2013 mottog miljö- och stadsbyggnadsnämnden i Nacka kommun, nedan nämnden, av AA och BB, nedan anmälarna, en uttrycklig begäran om ingripandebesked angående verksamheten på grannfastigheten S 193:16. I skrivelsen angavs att det var fråga om en begäran om ingripande och det gjordes en hänvisning till

text: 11 kap. 7 § plan- och bygglagen

text: som reglerar ingripandebesked. Begäran om ingripande avsåg verksamhet som bedrevs utöver det tidigare beviljade bygglovet för dagverksamhet för dementa på ovanvåningen av byggnaden på S 193:6. Det angavs också att åtgärder på marken såsom asfaltering hade orsakat vattenskador på anmälarnas fastighet (S 193:5). Vid den utredning som gjordes med anledning av ingripandebeskedet gjordes bedömningen att det bedrevs ytterligare lovpliktig verksamhet genom att ett rum på bottenvåningen användes som kontor. Därmed förelades fastighetsägaren att ansöka om lov för detta. Utredningen och åtgärden angavs i det ingripandebesked som skickades till anmälarna. I ingripandebeskedet informerades anmälarna också om att de påstådda vattenskadorna inte föranledde något ingripande och att länsstyrelsen hade gjort en bedömning avseende vattenskadorna vid överklagan av tidigare beviljat bygglov. Dessutom lämnades information om att ingripandebeskedet enligt

text: 13 kap. 2 § 7 plan- och bygglagen

text: inte fick överklagas.

text: 4 § förvaltningslagen

text: och överklagbart beslut

text: Eftersom anmälarna uttryckligen begärt att få ett ingripandebesked och dessutom hänvisat till den bestämmelse i plan- och bygglagen som reglerar detta, lämnades ett sådant. Utgångspunkten var att anmälarna visste vad de begärde. Ett ingripandebesked är inte överklagbart enligt specialbestämmelsen i plan- och bygglagen. Vad gäller de påstådda vattenskadorna hade anmälarna framfört detta även i överklagan av tidigare beviljade bygglov varför denna omständighet prövades av den instans som prövade överklagan. Nämndens bedömning var att det inte fanns anledning för ett ingripande. Detta nämndes också som information i slutet av ingripandebeskedet.

text: Bedömning

text: Anmälarna använde sig av begreppet ingripandebesked och hänvisade till den bestämmelse i plan- och bygglagen som reglerar ingripandebesked. Utgångspunkten var att anmälarna visste vad de begärde. Ett ingripandebesked är inte överklagbart enligt plan- och bygglagen. Eftersom plan- och bygglagen är en speciallag gäller den före mer allmänna bestämmelser. De påstådda vattenskadorna hade anmälarna åberopat tidigare vid överklagan av tidigare beviljade bygglov varför denna omständighet prövades av den instans som prövade överklagan. Denna instans hade kommit fram till att de åtgärder som vidtagits med anledning av tidigare beviljade bygglov inte hade bidragit till vattenproblemen på anmälarnas fastighet. Detta informerades anmälarna om i ingripandebeskedet. Bedömningen är att nämnden har handlagt begäran om ingripandebesked och i övrigt agerat i enlighet med gällande bestämmelser. AA kommenterade remissvaret.

text: Rättslig reglering m.m.

text: Handläggning av en begäran om ingripande En tillsynsmyndighet ska pröva förutsättningarna för och behovet av att ingripa eller besluta om en påföljd enligt kapitlet så snart det finns anledning att anta att någon inte har följt en bestämmelse i lagen, i föreskrifter, domar eller andra beslut som har meddelats med stöd av lagen eller i EU-förordningar som rör frågor inom lagens tillämpningsområde (

text: 11 kap. 5 §

text: PBL).

text: När en begäran om ingripande kommer in till en byggnadsnämnd är nämnden skyldig att så snabbt som möjligt ta ställning till om de omständigheter som kommit fram genom anmälningen ska leda till någon åtgärd eller inte. Nämnden har dessutom vissa skyldigheter i förhållande till anmälaren. JO har i flera beslut uttalat att en person i egenskap av ägare till en grannfastighet har rätt att kräva prövning i sak av en begäran om ingripande mot en olovlig byggnadsåtgärd. I detta ligger en skyldighet för byggnadsnämnden att behandla begäran och att fatta ett beslut i saken. Om begäran lämnas utan åtgärd kan fastighetsägaren ha rätt att överklaga beslutet (se t.ex. JO 1990/91 s. 337, dnr

text: och JO 1998/99 s. 440, dnr

text: Ingripandebesked Om någon begär det ska byggnadsnämnden i ett skriftligt ingripandebesked redovisa om det i fråga om ett visst byggnadsverk har vidtagits någon åtgärd som enligt nämndens bedömning motiverar ett ingripande enligt

text: 11 kap.

text: PBL (

text: 11 kap. 7 §

text: PBL).

text: Bestämmelsen om ingripandebesked innebär en precisering av byggnadsnämndens allmänna upplysningsskyldighet enligt

text: 12 kap. 3 §

text: PBL. Den är ett viktigt komplement till bestämmelserna om ingripanden, bl.a. för den som har för avsikt att köpa en fastighet och är osäker på om någon åtgärd har vidtagits som kan motivera ett ingripande (

text: prop. 1985/86:1 s. 768

text: Ett ingripandebesked får inte överklagas (

text: 13 kap. 2 § 7

text: PBL). Beskedet är inte heller bindande för byggnadsnämnden. Nämnden får under vissa förutsättningar ta ut en avgift för ingripandebesked (

text: 12 kap. 8 § 1

text: PBL). Myndigheternas serviceskyldighet Enligt

text: 4 § förvaltningslagen

text: ska varje myndighet lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Hjälpen ska lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet.

text: Enligt förarbetena innebär bestämmelsen att myndigheterna ska hjälpa enskilda att ta till vara sin rätt i förvaltningsärenden. Bestämmelsen tar inte bara sikte på sådan hjälp som ligger på det formella planet. När det behövs och är lämpligt ska myndigheten också vägleda den enskilde genom att, allt efter omständigheterna, ta initiativ till ytterligare utredning, verka för att utredningen begränsas till vad som är nödvändigt samt fästa den enskildes uppmärksamhet på att det finns ett annat, bättre sätt att nå det han eller hon eftersträvar. Skyldigheten gäller i princip oberoende av begäran (

text: prop. 1985/86:80 s. 59

text: Bedömning

text: Som nyss framgått är ett ingripandebesked och ett beslut med anledning av en begäran om ingripande två olika saker, när det gäller både syfte och innebörd. AA:s och BB:s skrivelse den 17 juni 2013 var rubricerad ”Begäran om ingripande då bygglovspliktig verksamhet bedrivs utan bygglov”, och överst på varje sida stod skrivet ”BEGÄRAN OM INGRIPANDE”. Skrivelsen innehöll bl.a. följande:

text: Begäran om ingripande:

text: Med hänvisning till Plan-och bygglagens 11 kap 7 § begär vi att Nacka kommun utreder verksamheten på fastigheten S 193:16 då bygglov saknas för huvuddelen av den verksamhet som bedrivs med fastigheten som bas och beslutar om omedelbart upphörande av den verksamhet som saknar byggnadslov. – – –

text: Vi begär att Nacka kommun beslutar om omedelbart upphörande mot vite av den verksamhet på fastigheten S 193:16 som saknar byggnadslov.

text: I motsats till vad nämnden har skrivit i sitt yttrande till JO användes inte begreppet ingripandebesked i skrivelsen. Däremot angavs förvisso den lagbestämmelse som reglerar ingripandebesked. Skrivelsen var således inte helt entydig. Enligt min mening har det ändå legat närmast till hands att uppfatta den som en begäran om ingripande. I varje fall borde nämnden ha förvissat sig om AA:s och BB:s avsikt med skrivelsen innan den besvarades med ett icke överklagbart besked. Mot den bakgrunden förtjänar handläggningen kritik.

text: Vad AA i övrigt har anfört ger inte anledning till någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.


publisher: Justitieombudsmannen

title: Anmälan mot Kriminalvården, häktet Högsbo, om olämplig placering av intagna på gemensamhetsavdelning

org: jo

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan till JO förde AA, genom ombudet advokaten BB, fram klagomål mot Kriminalvården, häktet Högsbo, enligt bl.a. följande.

type: stycke

text: Efter en avslutad huvudförhandling placerades AA på gemensamhetsavdelning i häktet Högsbo. På samma avdelning fanns CC, som var målsägande i det mål som AA var tilltalad i. AA blev misshandlad av CC och skadades. CC har nu åtalats för händelsen. AA anser att Kriminalvården har brustit allvarligt när de placerade honom tillsammans med CC

text: Till anmälan bifogade AA utdrag ur kriminalvårdsregistret och stämningsansökan med åtal mot CC beträffande misshandel.

text: Utredning

text: JO begärde att Kriminalvården skulle yttra sig över anmälan samt besvara följande frågor. Vad kände myndigheten till beträffande partsställningen i det mål där AA var tilltalad och det som beskrivs i anmälan? Vilka överväganden gjordes med anledning av detta vid beslutet att placera AA på den aktuella gemensamhetsavdelningen? Om myndigheten saknade kännedom om ovanstående, borde den ha haft det? Vilka åtgärder vidtog myndigheten efter den i anmälan beskrivna händelsen?

text: I remissvaret anförde Kriminalvården, genom regionchefen för region Väst, bl.a. följande.

text: Bakgrund och utredning

text: Uppgifter om sakförhållandena har hämtats in från häktessamordningen i region väst samt häktet Högsbo. Berörda befattningshavare har getts möjlighet att lämna synpunkter. Av utredningen framgår i huvudsak följande. Häktessamordningen i region väst ansvarar för placering av klienter vid samtliga häkten i regionen. Undantag för sådan placering på häktesplats är de placeringar som görs av vakthavande befäl vid respektive verksamhetsställe vid de tidpunkter som häktessamordningen inte är i tjänst.

text: Häktessamordningens metod för placering bygger i hög grad på samarbete och kontinuerlig dialog med häktena i regionen. För detta finns ett delat dokument med de verksamhetsställen som klienter placeras vid, där förslag till andra verksamhetsställen noteras för mottagande verksamhetsställe att ta del av information om klienten innan flytt. Mottagande verksamhetsställe ansvarar för vilken avdelning klienten placeras på. Har häktessamordningen kännedom om någon speciell omständighet gällande klienten, såsom exempelvis målsägande, skrivs detta upp i dokumentet. Mottagande verksamhet och häktessamordningen kommer överens om datum för placering. I aktuellt fall har häktessamordningen transportanmält AA till gemensamhetsplats på häktet Högsbo. AA ankom till häktet Högsbo den 6 oktober 2023 och har enligt kriminalvårdsregistret (KVR) skrivits in på häktet Högsbo kl.14:36. Vid den tidpunkten fanns inte CC inskriven. CC har enligt KVR skrivits in på häktet Högsbo samma dag som AA, men ankom kl.18:34. Inskrivningen har genomförts av vakthavande befäl på häktet Högsbo. CC har inte någon transport inlagd utan har sannolikt blivit införpassad av polis eller ankommit som egen inställelse. Den 10 oktober blev AA attackerad av CC. Misshandeln avbröts omgående av närvarande personal. Det framgår av dokumentationen att AA efter misshandeln uppgett i samtal med Kriminalvården att han och CC dagen innan misshandeln inträffade identifierat varandra samt haft en diskussion om den dom där CC är upptagen som målsägande. Det finns ingen dokumentation eller andra utsagor som tyder på att personal haft kännedom om detta förhållande.

text: Rättslig reglering

text: Av 1 kap. 4 § häkteslagen framgår att varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med frihetsberövandet. Av 26 § häktesförordningen framgår följande. Undersökningsledaren eller åklagaren ska hålla den myndighet som ansvarar för förvaringslokalen underrättad om förhållanden som har betydelse från säkerhetssynpunkt för behandlingen av den som är intagen på grund av misstanke om brott.

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Fråga 1 Vad kände myndigheten till beträffande partsställningen i det mål där AA var tilltalad och det som beskrivs i anmälan? AA hade vid tidpunkten för placering vid häktet Högsbo inte fått sin dom, denna inkom först den 17 oktober 2023. Vid kontroll i MR/BR fanns inga personuppgifter om målsägande. Information om aktuell målsägande har i detta fall varit okänd för Kriminalvården. Fråga 2 Vilka överväganden gjordes med anledning av detta vid beslutet om att placera AA på den aktuella gemensamhetsavdelningen? Häktessamordningen har bedömt AA som så kallad ’’normalklient’’ och han har därmed varit aktuell för placering i gemensamhet, i detta fall på häktet Högsbo. Fråga 3 Om myndigheten saknade kännedom om ovanstående, borde den ha haft det? Kriminalvården saknade kännedom om klienternas relation. Varken AA eller CC var aktuella hos underrättelseorganisationen vid tidpunkten. Huruvida det varit möjligt för Kriminalvårdens personal att ta reda på uppgiften om deras relation till varandra kan variera, men bedömning är att informationen inte varit lättillgänglig för den som haft i uppgift att placera klienten. Kriminalvården har inget fungerande systemstöd för att med säkerhet kunna vidta åtgärder vid placering så att målsägande och gärningsperson inte placeras på samma verksamhetsställe eller avdelning.

text: Hade häktessamordningen haft kännedom om klienternas relation hade de inte placerats på samma avdelning, alternativt inte ens på samma häkte. Fråga 4 Vilka åtgärder vidtog myndigheten efter den i anmälan beskrivna händelsen? Misshandeln avbröts omgående av närvarande personal och AA togs omhand av häktet Högsbos sjukvård, som också dokumenterade AA:s skador. De inblandade klienterna placerades i avskildhet. Polisanmälan upprättades, händelsen dokumenterades i KVR och incidentrapportering (ISAP) upprättades. Samtal hölls med AA och CC. Efter händelsen flyttades AA till häktet Göteborg där han placerades i gemensamhet. Han har därefter avgått till anstalt. CC flyttades till häktet Göteborg där han placerades på säkerhetsavdelningen. Han flyttas sedermera till en gemensamhetsavdelning, för att därefter flyttas till annat häkte i väntan på placering på anstalt. Eftersom det inte funnits en för Kriminalvården känd målsägande vid tidpunkten för placering av AA på häktet Högsbo, samt då placering skett genom ordinarie placeringsförfarande och med följsamhet till de placeringskriterier som bedöms relevanta finns det inga uppgifter som indikerar att någon varit försumlig i sin tjänsteutövning. Mot denna bakgrund har frågan om anmälan till PAN inte aktualiserats. AA kommenterade, genom ombud, remissvaret och uppgav bl.a. att han åtalades den 14 september 2023 och att det i åtalet framgick uppgifter om att CC var målsägande.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Kriminalvården har redogjort för viss relevant rättslig reglering. Jag vill tillägga följande.

text: Av

text: 1 kap. 5 § häkteslagen (2010:611)

text: framgår att verkställigheten ska utformas så att negativa följder av frihetsberövandet motverkas.

text: Av

text: 27 § häktesförordningen (2010:2011)

text: framgår att om en intagen avtjänar straff för ett brott som har riktats mot någons liv, hälsa, frihet eller frid, ska målsäganden tillfrågas om han eller hon vill bli underrättad om

text: 1. den intagne vistas utanför förvaringslokalen utan bevakning, 2. den intagne friges, 3. den intagne rymmer eller fritas, 4. den intagne uteblir efter en vistelse utanför förvaringslokalen, eller 5. den intagne överförs till en annan stat för verkställighet av straffet där.

text: Av

text: 2 § förordningen (2023:797)

text: med instruktion för Kriminalvården framgår att myndighetens verksamhet ska bedrivas på ett säkert, humant och effektivt sätt.

text: Av betydelse i sammanhanget är även artikel 2 i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna, Europakonventionen, där det bl.a. föreskrivs att envars rätt till livet ska skyddas genom lag. Artikeln anses medföra att staten har ett särskilt ansvar för tillsyn av dem som befinner sig i fängelse eller häkte eller som på annat sätt är berövade friheten. Europadomstolen har fastslagit att staten har en skyldighet när det gäller frihetsberövade personer att vidta ändamålsenliga åtgärder för att skydda

text: liv (se Danelius, Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, JUNO version 6 2023, s. 78).

text: Bedömning

text: Jag vill inledningsvis framhålla att jag ser mycket allvarligt på uppkomsten av situationer där intagna utsätts för hot eller våld från medintagna. I Kriminalvårdens uppdrag ingår att upprätthålla ordningen och säkerheten samt därigenom att skydda intagna från våld och hot. Det förutsätter bl.a. att intagna placeras på ett sätt som gör att myndigheten undviker olämpliga klientkonstellationer och att Kriminalvården gör bedömningar av de intagna utifrån kända risker och behov. Det är allvarligt att AA placerades på gemensamhetsavdelning i häktet Högsbo tillsammans med CC som var målsägande i förhållande till honom. Utgångspunkten är att en sådan placering är olämplig och bör undvikas.

text: Kriminalvården har förklarat att myndigheten saknade kännedom om AA:s relation till CC när de båda placerades på samma gemsamhetsavdelning. Vid tiden för placeringen hade domen där CC var målsägande ännu inte meddelats. Kriminalvården har uppgett att det vid kontroll av misstanke- och brottsregister avseende AA inte fanns några uppgifter om målsägande. Det skulle alltså ha krävts att ytterligare åtgärder vidtogs för att Kriminalvården skulle ha kunnat få kännedom om vem som var målsägande. Kriminalvården har i vissa situationer en skyldighet att kontakta en målsägande för att tillfråga denne om så kallad målsägandeunderrättelse. Denna skyldighet inträder dock först när en intagen påbörjar verkställighet av domen (se

text: 27 § häktesförordningen

text: ). Det har inte genom utredningen framkommit att det funnits indikationer på att målsäganden i åtalet mot AA befann sig inom Kriminalvården och att en särskild kontroll av den anledningen var påkallad. Mot bakgrund av vad som kommit fram genom utredningen finner jag inte tillräckliga skäl att rikta någon kritik mot Kriminalvården.

text: Jag vill dock i detta sammanhang framhålla vikten av att Kriminalvården kontinuerligt utvecklar sina riskbedömningar i fråga om placeringar. Kriminalvården undergår för närvarande en kapacitetsutökning och antalet intagna ökar. Av Kriminalvårdens årsredovisning framgår att dessa förhållanden haft en stark negativ påverkan på säkerheten i alla verksamhetsgrenar samt att rapporteringen av våld mellan intagna ökade under 2024 (se Kriminalvården, Årsredovisning 2024, s. 75 och 78). Det ökade antalet intagna i kriminalvård ställer högre krav på myndigheten att utveckla rutiner för att undvika olämpliga klientkonstellationer. Jag vill därför understryka vikten av att Kriminalvården arbetar aktivt med frågan för att verksamheten ska kunna bedrivas på ett säkert sätt.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av chefsJO Erik Nymansson. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift. Rättssakkunniga Alice Haglöf har föredragit ärendet och tf. byråchefen Jörgen Buhre har deltagit i beredningen.

type: avgorande


avgjordAv: Justitieombudsmannen Thomas Norling

nyckelord:
Beslut, ändring av
Negativ rättskraft
Omprövning
Personlig assistans

title: Kritik mot Socialnämnden i Vaggeryds kommun bl.a. för att nämnden utan någon giltig grund omprövade och ändrade ett tidigare beslut om insats enligt LSS till den enskildes nackdel

sammanfattning: Socialnämnden i Vaggeryds kommun beslutade den 18 september 2009 att bevilja AA en fortsatt insats i form av personlig assistans med 27 timmar per vecka enligt 9 § 2 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS. Nämnden fattade ett nytt beslut om personlig assistans för AA den 24 maj 2016. Enligt det nya beslutet beviljades AA assistans i samma omfattning som tidigare. Det nya beslutet tidsbegränsades dock, efter rättelse, till och med den 31 december 2017. Det beslut som socialnämnden fattade den 18 september 2009 om att AA hade rätt till personlig assistent enligt 9 § LSS var inte tidsbegränsat utan gällde tills vidare. Ett sådant gynnande beslut kan inte utan vidare ändras av nämnden till nackdel för den enskilde. Nämnden ansåg att det inte hade funnits något hinder mot att i ett nytt beslut tidsbegränsa den tidigare beslutade insatsen. Det synsättet verkade bottna i uppfattningen att omprövningen legat i linje med ett ändrat arbetssätt med innebörden att befintliga ärenden aktivt följs upp. JO uttalade bl.a. att en ändring av ett beslut som gäller tills vidare så att det i stället gäller under en begränsad tid är en sådan ändring som får anses vara till nackdel för den enskilde. Något stöd i någon författning eller i rättspraxis för nämndens uppfattning finns inte. JO kunde inte komma till någon annan slutsats än att nämnden utan rättsligt stöd hade ändrat beslutet till AA:s nackdel. För det felet i handläggningen fick nämnden kritik.

text: Bakgrund

text: 9 § 2

text: LSS. I beslutet angavs bl.a. att ”Vid väsentligt ändrade förhållanden kommer beslutet att omprövas, vilket kan innebära att insatser ökar, minskar eller upphör helt.”

text: Nämnden fattade ett nytt beslut (delegationsbeslut) om personlig assistans för AA den 24 maj 2016. Enligt det nya beslutet beviljades AA fortsatt personlig assistans enligt

text: 9 § 1

text: LSS med 27 timmar i veckan, dvs. lika många timmar som tidigare. I beslutet angavs även att det nya beslutet gällde under perioden ”den

text: 24 maj 2016 till och med den 2017” och att det ”ersatte tidigare fattat beslut.”

text: Den 3 april 2017 rättade nämnden (genom ett delegationsbeslut) sitt beslut från den 24 maj 2016. Rättelsen innebar att beslutet skulle gälla längst till och med den 31 december 2017.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO klagade BB., Humana Assistans AB, som ombud för AA, på Socialnämnden i Vaggeryds kommun. Han anförde bl.a. följande: ”Gynnande beslut utan tidsbegränsning (fattat 2009-09-18) har utan giltigt skäl omprövats (2016-04-22; rätteligen 2016-05-24, JO:s anmärkning), varigenom det gynnande beslutet ersatts med ett tidsbegränsat sådant.”

text: Utredning

text: JO begärde att Socialnämnden i Vaggeryds kommun skulle yttra sig över anmälan. Som sitt remissvar lämnande nämnden en skrivelse som hade upprättats av en enhetschef vid socialförvaltningen. I skrivelsen anfördes i huvudsak följande.

text: Ärendet

text: Efter omprövning i individärende gällande personlig assistans enligt Lag (

text: ) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS), har nytt beslut fattats den 24 maj 2016. Beslutet innebär fortsatt stöd för AA, personlig assistans enligt

text: 9 § 2

text: LSS 27 timmar i veckan. Beslutet tidsbegränsades. Av misstag har datumet för tidsbegränsningen fallit bort. Beslutet har därför haft en giltighet till och med 2017. Sedan klagomålet till JO kommit in har nytt beslut fattats i ärendet och har tidsbegränsats till och med den 31 december 2017. Genom det nya beslutet undanröjs eventuella otydligheter i tidigare fattat beslut. Genom klagomålet till JO anser klagandens ombud att nämnden förfarit felaktigt som tidsbegränsat beslutet utifrån att tidigare fattat beslut löpt på utan tidsbegränsning. Socialnämnden vill inledningsvis framhålla att ambitionen från nämndens sida är att tillhandahålla insatser till kommunens invånare och som är varaktiga och garanterar kontinuitet så länge den enskilde har behov av insatser. Detta oavsett om stöd ges utifrån

text: socialtjänstlagen

text: eller LSS. Nämnden anser det därför viktigt att följa upp insatserna för de personer som får stöd av nämnden så att de garanteras det stöd de är i behov av och på den nivå som garanterar den enskilde skälig levnadsnivå respektive goda levnadsvillkor. I nu aktuellt ärende har beslut fattats utifrån LSS och nämnden har då valt att tidsbegränsa beslutet. Av misstag har datumet för den tidpunkt då beslutet var tänkt att löpa ut, nämligen den 31 maj 2017, kommit att falla bort. Nytt beslut har nu fattats och som innebär att insatser ges intill den 31 december 2017. Så länge behoven är oförändrade ersätts då beslutet av ett nytt tidsbegränsat beslut med ett i det närmaste likalydande innehåll intill dess att förändring inträder. Hinder föreligger heller inte att kontakta handläggare för att påtala ett eventuellt utökat behov eller begära ytterligare insatser under den tid som förflyter däremellan.

text: I samband med att nu aktuellt beslut fattades gjordes inget överklagande vare sig gällande beslutets innehåll eller dess tidslängd. I annat ärende hos kommunen där nämnden fattat beslut har det i samband med överklagande av det beslutet även gjorts överklagande gällande tidsbegränsning av beslut, utan att det innebar någon ändring vad gäller själva begränsningen från domstolens sida. Domstolen konstaterade att nämnden beslutat korrekt utifrån gällande lagstiftning ifråga om rätten till själva insatsen. I nu aktuellt ärende har tidsbegränsning skett men inte någon ändring av beslutet till innehåll utifrån att någon förändring inte skett ifråga om behovet av insats. De fall då förvaltningsdomstolarna ansett att det inte varit korrekt att ändra gynnande förvaltningsbeslut har framför allt varit kopplade till om det varit fråga om t.ex. besparingsskäl och som grundat sig ändring i en kommuns egna beslutade riktlinjer. Socialnämnden anser att det är viktigt att det som framkommer vid omprövningarna kommer den enskilde till del och att omprövningen också ses som en process till utveckling i ärendet. Alltsedan LSS tillkomst har synen på det stöd som utgetts i enlighet med denna lag inneburit att enskilda individer idag uppnått en helt annan utveckling och färdighetsnivå än man överhuvudtaget kunnat föreställa sig vid lagens tillkomst. Likaså har utredningstekniken och synen på vad behovsutredning förändrats oerhört mycket. Socialnämnden anser det är viktigt att besluten och de genomförandeplaner som upprättas faktiskt återspeglar det arbete och den process som faktiskt pågår under det att en person är aktuell för insatser i kommunen och att dokumentation i ärenden inte bara sker för sakens skull. Ett aktivt arbete har därför gjorts för att förstärka utredningsmetodik och olika instrument för att behov ska kunna tas fram i mer komplicerade ärenden, t.ex. instrument för att begära funktionsbeskrivningar m.m. I varje ärende görs därför en plan för hur stor utredning som ska göras i varje enskilt fall och detta arbetssätt liknar allt mer det som görs inom ramen för BBIC. Socialnämnden är emellertid mån om att använda metod beroende på svårighet i behovsgrad, vilket innebär att ibland görs större utredningsinsatser och ibland mindre beroende på vad som bedöms lämpligt i det enskilda ärendet. I samband med de uppföljningar som görs tas också nödvändiga kontakter med t.ex. daglig verksamhet när det behövs, för att göra förändringar i möjligheten att få delta ytterligare i sådan verksamhet och justeringar görs för att förbättra kvaliteten i utförandet gällande samtliga pågående insatser. Uppföljningar synkroniseras så att de görs i samtliga pågående insatser på samma gång om det inte framkommer skäl att göra uppföljning vid annat tillfälle. I Socialstyrelsens handbok, Handläggning och dokumentation i socialtjänsten, som utkom 2015 menar de att något uttryckligt förbud inte kan uppställas mot en tidsbegränsning av beslut, men att det kan vara mer eller mindre lämpligt beroende på vad det är för typ av ärende. Socialstyrelsen citerar tidigare uttalande från JO och som anger att slentrianmässig tidsbegränsning inte bör ske, men citatet inleds med raderna att det kan finnas argument både för och emot en tidsbegränsning. Det ovan sagda visar på att omprövning av beslut har införts i Vaggeryd som en aktiv arbetsmetod. Tidigare kunde det gå flera åt utan att besluten faktiskt följdes upp och utan att det aktuella stödet diskuterades med den enskilde. Detta har varit en följd av bristande personalkontinuitet. Nu har arbetssättet förändrats och bytts ut och nu sker istället aktiva uppföljningar i befintliga ärenden. Stödet har varken under de år som förflutit inte utgivits kontinuerligt och det beslut som nu fattats innebär heller ingen förändring i detta avseende. Dialog har skett med kvinnan om att omprövning kommer ske om ett år vid hembesök hos henne och intentionen är att följa upp beslutet under våren 2017. Utöver vad som nu beskrivits bedöms att inget ytterligare finns att tillföra utan ovanstående redogörelse föreslås utgöra en förklaring till vad som gjorts i det aktuella ärendet och det även ska utgöra yttrande till JO.

text: BB yttrade sig över nämndens remissvar.

text: Föredraganden i ärendet hämtade in vissa kompletterande uppgifter från nämndens förvaltning som rörde bl.a. om nämnden till sitt beslut i maj 2016 fogade någon underrättelse om hur AA skulle göra om hon ville överklaga beslutet. I ett svar per e-post upplyste enhetschefen CC bl.a. följande. Besvärshänvisningar bifogas till samtliga beslut oavsett om det är bifall eller avslag. Det dokumenteras därför aldrig särskilt i akt att sådant gått ut. Skulle det ha missats i enskilt fall framgår det inte av dokumentationen. Jag har haft tillgång till nämndens beslut från den 18 september 2009, den 24 maj 2016 och den 3 april 2017.

text: Bedömning

text: Nämnden beviljade år 2009 AA en insats i form av personlig assistent enligt

text: 9 § 2

text: LSS med 27 timmar per vecka. Beslutet omprövades i maj 2016. Då förlängdes insatsen, men det nya beslutet begränsades till att gälla under tiden ”den 24 maj 2016 till och med den 2017.”

text: Nämnden har i sitt yttrande till JO anfört att på grund av ett misstag angavs i beslutet inte vilken dag som beslutet skulle upphöra. Nämnden rättade därför den 3 april 2017 beslutet och angav då att beslutet om insats enligt LSS skulle gälla till och med den 31 december 2017.

text: Eftersom rättelsen av beslutet inte var till nackdel för AA finns det inte skäl för mig att ytterligare uppehålla mig vid handläggningen i denna del. Jag vill dock påpeka att den som på eget ansvar handlägger ett ärende ska se till att ett beslut i ärendet utformas på ett riktigt sätt.

text: Jag övergår nu till det som är huvudfrågan i ärendet, nämligen den om nämnden hade ett rättsligt stöd för att fatta beslutet i maj 2016 varigenom AA:s insats enligt LSS tidsbegränsades.

text: Nämnden har i sitt yttrande anfört att de regelbundna omprövningar av beslut som nämnden hade beslutat om ska ses som en aktiv arbetsmetod. Tidigare kunde det gå flera år utan att besluten faktiskt följdes upp och utan att det aktuella stödet diskuterades med den enskilde. Jag delar helt nämndens uppfattning om att det är angeläget att nämnden håller kontakt med den enskilde för att se till att den enskilde får den hjälp som han eller hon har blivit beviljad och att nämnden löpande diskuterar insatsernas omfattning och utformning med den enskilde.

text: Ett sätt för nämnden att se till att en insats följs upp på ett formellt sätt är att tidsbegränsa en insats. Innan insatsen upphör kan den enskilde göra en framställning om att få fortsatt hjälp. Nämnden ska då göra en utredning och på grundval av den fatta ett formellt beslut i saken. Det finns utrymme för olika uppfattningar om det är lämpligt att nämnden tidsbegränsar vissa insatser enligt LSS. Den frågan har tidigare behandlats av JO, och det finns inte skäl för mig att gå in på den här. Jag vill dock framhålla att i många fall ansöker den

text: enskilde om en insats tills vidare, dvs. utan en tidsbegränsning. Om nämnden i ett sådant fall beviljar den enskilde den insats som den enskilde har ansökt om men förordnar att beslutet ska gälla under en begränsad tid får nämndens beslut anses gå den enskilde delvis emot (se bl.a.

text: JO 2003/04 s. 324

text: , dnr 4207-2000, och JO:s beslut den 2 oktober 2017, dnr

text: ). Det innebär bl.a. att den enskilde kan överklaga beslutet om tidsbegränsning till förvaltningsrätten.

text: Det beslut som nämnden fattade den 18 september 2009 om att AA hade rätt till personlig assistent enligt

text: 9 §

text: LSS var inte tidsbegränsat utan gällde tills vidare. Ett sådant gynnande beslut sägs ha negativ rättskraft. Det innebär att nämnden inte utan vidare kunde ändra beslutet till nackdel för den enskilde. Undantag från den principen kan göras om beslutet har försetts med ett s.k. återkallelseförbehåll, om tvingande säkerhetsskäl medför att en återkallelse krävs eller om beslutet blivit oriktigt på grund av att den enskilde vilselett myndigheten.

text: Frågan om det finns ytterligare fall då ett beslut om en insats kan ändras till nackdel för en enskild har behandlats av Högsta förvaltningsdomstolen, HFD, i ett avgörande som refererats i

text: RÅ 2000 ref. 16

text: . Avgörandet gällde om en socialnämnd hade kunnat ompröva och till biståndstagarens nackdel ändra ett beslut om bistånd i form av hemtjänst som gällde tills vidare. HFD anförde därvid bl.a. följande. Rätten till bistånd […] är en förmån som enligt lagen skall bestämmas inom viss angiven ram av den enskildes behov för försörjningen och livsföringen i övrigt. Hänsynen till den enskildes trygghet talar med styrka emot att beslut om sådant bistånd får omprövas till den enskildes nackdel annat än under de generella förutsättningar som anses gälla för omprövning av gynnande beslut. Detta gäller främst beslut om bistånd som avser ett bestämt tillfälle eller en bestämd period. När ett beslut avser ett fortlöpande bistånd utan någon angiven tidsbegränsning kan däremot skälen för omprövning vara så starka – exempelvis om biståndsbehovet väsentligt förändras – att ett absolut förbud mot omprövning på grund av ändrade förhållanden inte bör uppställas. Det kan dock inte komma i fråga att låta ändringar av andra förhållanden än sådana som kunnat beaktas vid det ursprungliga ställningstagandet få föranleda en omprövning. När det gäller förutsättningarna för att ändra gynnande beslut kan jag hänvisa till Förvaltningslagsutredningens betänkande

text: SOU 2010:29 s. 564

text: . Jag kan i sammanhanget också nämna att det i 37 § i den nya

text: förvaltningslagen (2017:900)

text: , som träder i kraft den 1 juli 2018, finns en bestämmelse som reglerar under vilka förutsättningar en myndighet får ändra ett gynnande beslut till den enskildes nackdel. Det finns i den bestämmelsen inte någon föreskrift om att ett beslut får ändras på grund av ändrade förhållanden. I förarbetena till den nya

text: förvaltningslagen

text: anfördes att frågan vid behov får regleras i specialförfattningarna (

text: prop. 2016/17:180 s. 233

text: Nämnden beslutade den 18 september 2009 att bevilja AA fortsatt personlig assistans enligt

text: 9 § 2

text: LSS med 27 timmar i veckan. När nämnden den 24 maj 2016 på eget initiativ omprövade sitt beslut från 2009 beviljades AA assistans

text: Att ändra ett beslut som gäller tills vidare så att det i stället gäller under en begränsad tid är en sådan ändring som får anses vara till nackdel för den enskilde. Nämndens beslut i maj 2016 om att ändra beslutet från 2009 grundade sig uppenbarligen inte på tvingande säkerhetsskäl eller att det tidigare beslutet blivit felaktigt på grund av att AA hade lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter. I beslutet från 2009 fanns ett förbehåll om att beslutet skulle omprövas ”vid väsentligt ändrade förhållanden.” Nämnden har i sitt remissyttrande angett att det förbehållet inte låg till grund för omprövningen eftersom AA:s behov varit oförändrade. Tvärtom förefaller nämnden anse att det inte fanns något hinder mot att i ett nytt beslut tidsbegränsa den tidigare beslutade insatsen. Det synsättet synes bottna i uppfattningen att omprövningen legat i linje med ett ändrat arbetssätt med innebörden att befintliga ärenden aktivt följs upp. Något stöd i någon författning eller i rättspraxis för den uppfattningen finns inte. Jag kan inte komma till någon annan slutsats än att nämnden utan rättsligt stöd ändrade beslutet till AA:s nackdel. För det felet i handläggningen ska nämnden kritiseras.

text: Enligt

text: 27 § första stycket 1

text: LSS får nämndens beslut om en insats om bl.a. personlig assistans överklagas hos en allmän förvaltningsdomstol. Om nämnden har fattat ett beslut om en insats enligt LSS som går den enskilde helt eller delvis emot ska nämnden enligt

text: 21 § andra stycket förvaltningslagen (1982:223)

text: underrätta en part om hur han eller hon kan överklaga beslutet.

text: Av nämndens beslut den 24 maj 2016 framgick inte att AA fick någon information om att beslutet kunde överklagas. Enhetschefen vid nämndens förvaltning har dock uppgett att en sådan underrättelse alltid fogas till det beslut som skickas till den enskilde. Jag förutsätter att den rutinen tillämpades även i AA:s fall. Detta innebär dock inte att handläggningen var felfri. Som jag nyss nämnt framgick det inte av det beslut som skickades till AA att beslutet kunde överklagas. Det finns inte heller i AA:s akt någon uppgift om att hon underrättades om den möjligheten. Att det inte finns någon dokumentation om att AA underrättades om möjligheten att överklaga är en brist i handläggningen. Jag kan i den delen hänvisa till 5 kap. 16 § första stycket i Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om dokumentation i verksamhet som bedrivs med stöd av SoL, LVU, LVM och LSS (

text: SOSFS 2014:5

text: ). Nämnden kan inte undgå kritik för att inte ha dokumenterat att AA underrättades om sin möjlighet att


avgjordAv: Justitieombudsmannen Katarina Påhlsson

nyckelord: Anstalt Besök Integritet Sekretess

title: Kritik mot Kriminalvården, anstalten Asptuna, för att intagna får ta emot besök i en sporthall

sammanfattning: Anstalten Asptuna har inte någon särskild besöksavdelning. I stället får sex intagna åt gången ta emot okontrollerade besök i anstaltens sporthall. Inför besöken ställs ett antal bord, stolar och skärmar fram. För att upprätthålla ordningen och säkerheten ronderar personalen under besöken. JO ifrågasätter om det utifrån integritetsskäl när det gäller såväl intagna som besökande är lämpligt att besök sker under dessa förhållanden. Hon menar bl.a. att det kan begränsa förutsättningarna för privata samtal och närmare kontakt mellan intagna och deras familjemedlemmar samt medföra att intagna och medintagnas besökare exponeras för varandra. Det sistnämnda är problematiskt från sekretessynpunkt. Därutöver ifrågasätter hon om anstalten genom ronderingen verkligen respekterar rätten till okontrollerade besök. Enligt henne är det uppenbart att anstalten behöver fler besöksrum för att sådana besök ska kunna genomföras på ett ändamålsenligt och värdigt sätt. JO gör även vissa uttalanden om besökstiderna i anstalten.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 23 november 2022 framförde AA i huvudsak följande klagomål mot anstalten Asptuna och anställda där.

text: I samband med covid-19-pandemin begränsade anstalten intagnas möjligheter att ta emot besök från tre timmar per tillfälle varje helgdag till en timme max en gång i veckan. Begränsningen har fortsatt att gälla efter pandemin och motiverats med resursbrist, trots att besökstiderna sällan är fullbokade. Det bör beaktas att det rör sig om en anstalt i säkerhetsklass 3, där de intagna ska förberedas för livet utanför anstalt, och att anstalter i högre säkerhetsklasser tillämpar generösare besökstider. Situationen är väldigt frustrerande för intagna med små barn eftersom de inte kan ge barnen den tid och uppmärksamhet som dessa behöver.

text: Vidare sker alla besök förutom barnbesök samtidigt i anstaltens gymnastiksal. Inför detta ställs bord och stolar ut. Alla i salen kan se varandra och möjligheten till privat tid är minimal. Därutöver går kriminalvårdare runt i gymnastiksalen

text: två till tre gånger per besökstillfälle för att ”titta till” besöken. De intagna upplever att anstalten därigenom inte respekterar deras rätt till obevakade besök.

text: Utredning

text: Kriminalvården uppmanades att yttra sig över klagomålen och besvara följande frågor:

text: • Har anstalten Asptuna genomfört flera av de intagnas besök samtidigt i en gymnastiksal och vad är i så fall skälet till detta? Sker det fortfarande? Genomförs besök även i andra utrymmen? Görs det några särskilda överväganden om besökanden är barn? • Hur stor är gymnastiksalen och hur har besöken gått till? • Vilka överväganden har gjorts när det gäller säkerhet och integritet för intagna och besökare? • Är anstaltens besökstider begränsade till en timme per vecka? Vad är i så fall skälet till detta? Hur ser Kriminalvården på att anstalten inte ger möjlighet till besök under veckodagar eller under kvällstid?

text: I sitt remissvar anförde myndigheten, genom generaldirektören, i huvudsak följande:

text: Utredning

text: Uppgifter om sakförhållandena har hämtats in från region Stockholm, som i sin tur har hämtat in uppgifter från anstalten Asptuna. Genom utredningen har följande kommit fram. Besök av utomstående sker kl. 10.00–11.00 och kl. 14.00–15.00 lördagar och söndagar. Besöken genomförs i anstaltens sporthall, som är 17 X 8,5 meter. Sex intagna åt gången kan medges att ta emot besök. Därutöver kan ett rum som är särskilt anpassat för barn nyttjas. Bevakade besök genomförs i administrationsbyggnaden, där ett rum används för bevakade besök samt besök av advokater och tjänstemän. Besök får bokas vid ett tillfälle under en helg med undantag för de med längre restid, som kan få boka både förmiddag och eftermiddag under en dag. Det finns oftast tider att boka till nästkommande helg. Anstaltsledningen bedömer att det inte finns resurser att genomföra besök under vardagskvällar, när personalbemanningen är låg. Besökstiderna under helgen är anpassade till lunchtider för intagna och lunchraster för personal. När sporthallen inte används för besök nyttjas den av intagna för fysisk aktivitet. Om besök skulle genomföras efter sysselsättningstid på vardagar och besökstiderna under helgerna vara längre, skulle möjligheten till fysisk aktivitet minska. Inför besöken ställs sex bord och stolar fram. Dessutom ställs skärmar, som är cirka 1,8 meter höga, runt borden. Under besöken går personal runt i sporthallen två gånger per timme. Anstalten har ett behov av en särskild besöksavdelning. Anstaltens förhoppning är att kunna nyttja en byggnad i direkt anslutning till anstaltsområdet för detta ändamål. Det har dock ännu inte beslutats om detta. Före pandemin genomfördes besök i anstalten Asptuna genom att upp till 60 besökare fick gå in dit under fyra timmar på lördagar och söndagar. Besökarna kunde uppehålla sig överallt i anstaltsområdet, inklusive bostadsavdelningarna. Personal rörde sig i området under tiden, men upprätthöll inte någon egentlig kontroll.

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 7 kap. 1 § fängelselagen (2010:610)

text: får en intagen ta emot besök i den utsträckning det lämpligen kan ske. Ett besök får dock vägras om det kan äventyra säkerheten på ett sätt som inte kan avhjälpas genom kontroll enligt 2 eller 3 §, kan motverka den intagnes anpassning i samhället, eller på annat sätt kan vara till skada för den intagne eller någon annan. Enligt

text: 7 kap. 2 § fängelselagen

text: får ett besök, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl, kontrolleras genom att personal övervakar besöket, eller besöket äger rum i ett besöksrum som är så utformat att det omöjliggör att föremål överlämnas. Ett besök av en advokat som biträder den intagne i en rättslig angelägenhet får kontrolleras endast om advokaten eller den intagne begär det. I förarbetena till

text: fängelselagen

text: uttalas följande. Bestämmelserna tar sin utgångspunkt i att en intagens rätt till kontakt med omvärlden genom besök är av stor betydelse såväl för att minska den isolering som ett frihetsberövande innebär som för att underlätta hans eller hennes möjlighet att knyta eller behålla kontakt med anhöriga och andra personer utanför anstalten. I enlighet härmed anges att en intagen får ta emot besök i den utsträckning det lämpligen kan ske. Med uttrycket ”lämpligen kan ske” avses praktiska förutsättningar för besöket, t.ex. med hänsyn till anstaltens rutiner och dess tillgång till personal och besöksrum. Vid prövningen bör beaktas att det är angeläget att barn ges möjlighet att besöka en förälder som är intagen, om det är förenligt med barnets bästa (se

text: prop. 2009/10:135 s. 143

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Vid anstalten Asptuna genomförs besök av utomstående i en rymlig sporthall, men även i ett rum som är särskilt anpassat för barn och i rum för bl.a. bevakade besök. Hur besöken går till och vilka överväganden som har gjorts i fråga om de intagnas och deras besökares integritet och säkerhet har redovisats ovan. För att upprätthålla ordningen och säkerheten går personal vid två tillfällen per timme runt i sporthallen. Syftet med personalens närvaro är därmed inte att kontrollera besöken genom övervakning. En jämförelse kan göras med den rutin för besök som anstalten hade före pandemin och som nämns i anmälan. Även om den rutinen innebar längre besökstider, kan det ifrågasättas om den var lämplig från integritets- och säkerhetssynpunkt. En intagens rätt att ta emot besök utgör givetvis en betydelsefull del i dennes kontakt med omvärlden. Besök i anstaltens sporthall sker på lördagar och söndagar och är för varje intagen begränsade till en timme per vecka. För intagna med långväga besökare ges dock möjlighet till besök under två timmar. Därutöver finns möjlighet till bevakade besök och besök av bl.a. advokater. JO har tidigare uttalat att det inte är tillräckligt att erbjuda bevakade besök under endast en dag per vecka (se JO:s beslut den 18 maj 2010, dnr

text: och

text: , och

text: JO 2016/17 s. 191

text: ). Enligt Kriminalvårdens mening är det därför tveksamt om det kan anses tillräckligt att erbjuda besök under en timme per vecka på det sätt som anstalten har gjort. Som redogjorts för ovan har anstalten dock inte tillgång till den personal som krävs för att kunna genomföra besök under veckodagar eller under kvällstid. Det som har kommit fram ger därför, enligt Kriminalvårdens mening, inte stöd för annat än att anstalten möjliggör besök utifrån dess praktiska fortsättningar och därmed i den utsträckning som lämpligen kan ske enligt

text: 7 kap. 1 § fängelselagen

text: AA fick tillfälle att kommentera remissvaret.

text: Rättsliga utgångspunkter m.m.

text: Kriminalvården har redogjort för viss relevant rättslig reglering. Jag vill tillägga följande.

text: Varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med frihetsberövandet. Verkställigheten ska utformas så att den intagnes anpassning i samhället underlättas och så att negativa följder av frihetsberövandet motverkas, och får inte innebära andra begränsningar i den intagnes frihet än som följer av

text: fängelselagen

text: eller som är nödvändiga för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. (Se

text: 1 kap.

text: 6 §§

text: fängelselagen

text: [2010:610], FäL.)

text: Sekretess inom kriminalvården gäller för uppgift om en enskilds personliga förhållanden om det kan antas att den enskilde eller någon närstående lider men eller att fara uppkommer för att någon utsätts för våld eller lider annat allvarligt men om uppgiften röjs (se

text: 35 kap. 15 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen

text: [2009:400], OSL).

text: Den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen) gäller som lag i Sverige. Enligt artikel 8 i konventionen har var och en rätt till skydd för bl.a. sitt familjeliv.

text: Europarådet har antagit särskilda regler för behandlingen av frihetsberövade personer i bl.a. de europeiska fängelsereglerna. Som medlem av Europarådet har Sverige medverkat vid antagandet av dessa. Av reglerna framgår att intagna som utgångspunkt ska tillåtas att kommunicera så ofta som möjligt per brev, telefon eller på annat sätt med sina familjer, andra personer och företrädare för organisationer i samhället samt ta emot besök av dessa personer. Besöksförhållandena ska vara sådana att de intagna kan upprätthålla och utveckla familjerelationer på ett så normalt sätt som möjligt.

text: Den här regleringen anses fastställa de skyldigheter som fängelsemyndigheterna har att se till att

text: artikel 8 i Europakonventionen

text: respekteras. Det inkluderar besök, som sägs vara en särskilt viktig form av kommunikation. Begränsningar i det avseendet måste hållas till ett minimum samt vara i enlighet med lagen, ha ett legitimt syfte och vara proportionerliga.

text: Även om internationella standarder av detta slag inte är direkt bindande har de en principiellt viktig betydelse för att vägleda medlemsstaterna och deras myndigheter i utformningen av såväl den nationella regleringen som vid proportionalitetsbedömningen i enskilda fall. De har därmed även betydelse vid Kriminalvårdens utformning av riktlinjer och rutiner samt i myndighetens dagliga arbete.

text: Se Recommendation Rec(2006)2-rev of the Committee of Ministers to member States on the European Prison Rules, artikel 24.1 och 24.4. Se Recommendation Rec(2006)2-rev of the Committee of Ministers to member States on the European Prison Rules, Commentary.

text: Bedömning

text: Av utredningen framgår att anstalten Asptuna inte har någon särskild besöksavdelning och att intagna sedan en längre tid får ta emot okontrollerade besök av bl.a. närstående i anstaltens sporthall om ca 145 kvadratmeter. Inför besöken ställs ett antal bord, stolar och skärmar fram. Sex intagna åt gången kan ta emot besök. För att upprätthålla ordningen och säkerheten går personal runt i hallen vid två tillfällen per timme. Besök sker på lördagar och söndagar kl. 10.00– 11.00 och kl. 14.00–15.00, och är för varje intagen begränsat till en timme per vecka. För besökare med lång resväg kan besökstiden förlängas till två timmar. Därutöver kan ett besöksrum som är anpassat för barn nyttjas. Kontrollerade besök samt besök av advokater och tjänstemän sker i ett särskilt utrymme.

text: Som Kriminalvården har redogjort för föreskriver

text: fängelselagen

text: inte någon ovillkorlig rätt för en intagen att ta emot besök. Intagnas kontakter med omvärlden genom besök är dock av stor betydelse för deras välbefinnande och ett avgörande inslag i en human kriminalvård, där utgångspunkten måste vara att intagna ska kunna upprätthålla och utveckla bl.a. familjerelationer. Normalt är det också en central del i deras anpassning i samhället, isoleringsbrytande och ägnat att motverka negativa följder av frihetsberövandet. Det får anses självklart att myndigheten har ett ansvar för att se till att varje verksamhetsställe har praktiska förutsättningar för besök genom t.ex. ändamålsenliga lokaler och tillgång till personal i tillräcklig utsträckning.

text: Även om sporthallen i anstalten Asptuna är relativt stor samt borden sprids ut och omgärdas av skärmar, ifrågasätter jag om det utifrån integritetsskäl när det gäller såväl intagna som besökande är lämpligt att besök sker under de aktuella förhållandena (jfr JO:s beslut den 31 juli 2017, dnr

text: ). Det kan t.ex. begränsa förutsättningarna för privata samtal och närmare kontakt mellan intagna och deras familjemedlemmar. Om flera besök pågår samtidigt kan intagna och medintagnas besökare dessutom exponeras för varandra. Det är tveksamt om anstalten under sådana förhållanden kan upprätthålla kriminalvårdssekretessen i

text: 35 kap. 15 §

text: OSL. Jag ser alltså en risk att arrangemanget i sporthallen under besöken kan hämma intagnas kontakter med sina partner, barn och andra närstående, vilket kan medföra att de avstår från besök. Detta ligger inte i linje med de rättsliga utgångspunkterna.

text: Enligt min mening är därutöver personalens närvaro problematisk eftersom dessa intagna uppenbarligen har rätt till okontrollerade besök. Personalnärvaron inskränker de facto den rätten och det är tveksamt om ordningen kan bli föremål för prövning i domstol. Trots att syftet inte är att övervaka besöken på det sätt som anges i 7 kap. 2 § FäL, har jag således förståelse för att intagna kan uppleva att det görs. Med hänsyn till Kriminalvårdens skyldighet att upprätthålla ordningen och säkerheten inser jag förstås nödvändigheten av viss rondering, men det måste samtidigt ifrågasättas om anstalten egentligen respekterar rätten till okontrollerade besök för de berörda intagna.

text: När det gäller besökstiderna anges i Kriminalvårdens handbok om besök och elektronisk kommunikation (

text: ) att det bör vara möjligt för intagna att ta emot besök under flera dagar i veckan och att det är önskvärt att besök kan ske under kvällstid vid åtminstone ett tillfälle i veckan. Enligt min mening är det som följaktligen står i myndighetens egna styrande dokument relevant och rimligt och jag påminner därför om det. Det är något oklart om alla barnbesök i anstalten Asptuna sker i det särskilt anpassade rummet för sådana besök och under vilka tider de kan äga rum. Jag utreder emellertid inte den frågan ytterligare, utan nöjer mig med att understryka att jag tidigare har uttalat att det från ett barnrättsperspektiv är mycket angeläget att Kriminalvårdens samtliga verksamhetsställen erbjuder barnanpassade besökstider för både kontrollerade och okontrollerade besök. I annat fall begränsas barns möjligheter att skapa eller upprätthålla kontakt med intagna föräldrar i de fall då besök är förenligt med barnens bästa. (Se JO 2023 s. 215, dnr 7823-2022.)

text: Sammantaget ifrågasätter jag det lämpliga i att arrangera besök för flera intagna samtidigt i sporthallen. Givetvis kan det anses vara bättre att intagna ges möjlighet till okontrollerade besök där än att de inte alls får ta emot sådana besök. Men det är uppenbart att anstalten behöver fler besöksrum för att okontrollerade besök av närstående och andra ska kunna genomföras på ett ändamålsenligt och värdigt sätt. Verksamhetsstället skulle därigenom också ha bättre förutsättningar att erbjuda de intagna fysisk aktivitet i sporthallen, vilket självfallet är det egentliga ändamålet med utrymmet. Enligt remissvaret har anstalten även behov av ytterligare personalresurser för att kunna erbjuda besök i större omfattning. Jag utgår från att Kriminalvården överväger vilka åtgärder som kan vidtas för att förbättra intagnas möjligheter att ta emot besök i anstalten Asptuna.

text: Slutligen kan upplysas om att jag denna dag i ett beslut i ett initiativärende, dnr 1037-2023, har uttalat mig om den generella beläggningen av besöksrum inom Kriminalvården. Där har jag också något utvecklat min syn på bestämmelsen i 7 kap. 1 § FäL och den rättsliga regleringen i övrigt.

text: Ärendet avslutas med den kritik som ligger i det anförda.

text: Katarina Påhlsson

text: Seniora rättssakkunniga Nathalie Stenmark har föredragit ärendet och byråchefen Catrine Björkman har deltagit i beredningen.


nyckelord: Barn/ungdom Beslut Omplacering Underrättelse

title: Socialnämnden i Örebro kommun får kritik för att den dröjde med att underrätta parterna om ett beslut om omplacering enligt LVU

sammanfattning: En socialnämnd beslutade att omplacera en ungdom till ett av SiS särskilda ungdomshem, och det bestämdes att varken den unge eller vårdnadshavarna skulle underrättas om beslutet förrän det verkställdes. De kom därför att underrättas om beslutet först efter fyra dagar. I beslutet konstaterar JO att socialtjänstens medvetna val att avvakta med att underrätta parterna om omplaceringsbeslutet saknade rättsligt stöd. Enligt JO borde nämnden – så snart beslutet var fattat – ha underrättat dem om det fullständiga innehållet i det. Eftersom så inte skedde brast nämnden i sin handläggning och för det förtjänar nämnden kritik.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO klagade AA på Socialnämnden i Örebro kommun. Hon framförde bl.a. att hennes bror, BB, hade placerats på ett av Statens institutionsstyrelses (SiS) särskilda ungdomshem utan att nämnden hade meddelat BB:s familj om beslutet om omplacering.

text: Utredning

text: JO hämtade in handlingar från socialtjänsten i Örebro kommun, av vilka framgår bl.a. att nämnden den 26 oktober 2023 fattade ett beslut om omplacering med stöd av

text: 11 § första stycket lagen (1990:52)

text: med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU. Berörda parter underrättades om beslutet fyra dagar senare.

text: Därefter begärde JO att nämnden skulle yttra sig och lämna en redogörelse för nämndens handläggning såvitt avsåg omplaceringen samt för relevant lagstiftning. Nämnden skulle särskilt yttra sig över hur handläggningen förhöll sig till skyndsamhetskravet i

text: 33 § första stycket förvaltningslagen (2017:900)

text: , FL.

text: Nämnden framförde bl.a. följande i sitt yttrande. För att säkerställa vården av BB gjordes bedömningen att han skulle omplaceras till ett särskilt ungdomshem. BB hade vid tidigare omplaceringar avvikit och därför bedömdes det finnas skäl att inte informera BB och hans vårdnadshavare om beslutet förrän dagen för omplaceringen. Utifrån barnets bästa bedöms handläggningen som väl avvägd.

text: AA fick möjlighet att kommentera yttrandet.

text: Bedömning

text: Rättsliga utgångspunkter Vård enligt LVU ska beslutas om den unge utsätter sin hälsa eller utveckling för en påtaglig risk att skadas genom missbruk av beroendeframkallande medel, brottslig verksamhet eller något annat socialt nedbrytande beteende (

text: 3 §

text: LVU). Socialnämnden bestämmer hur vården av den unge ska ordnas och var han eller hon ska visats under vårdtiden (

text: 11 § första stycket

text: LVU). För vård av unga som på någon grund som anges i

text: 3 §

text: LVU behöver stå under särskilt noggrann tillsyn ska det finnas särskilda ungdomshem (

text: 12 § första stycket

text: LVU). Ärenden enligt LVU ska handläggas skyndsamt (

text: 33 §

text: LVU). Beslut om bl.a. omplacering enligt LVU gäller omedelbart, om inte nämnden bestämmer något annat (

text: 40 §

text: LVU).

text: Ett beslut att placera någon som vårdas med stöd av LVU på ett av SiS särskilda ungdomshem ska innehålla en klargörande motivering och i övrigt uppfylla

text: förvaltningslagens

text: krav på beslut (se närmare i bl.a.

text: 32 §§

text: FL). När beslutet är fattat ska nämnden – så snart som möjligt – underrätta den som är part om det fullständiga innehållet i beslutet, om det inte är uppenbart obehövligt (

text: 33 §

text: FL).

text: Det allmänna skyndsamhetskravet i

text: 9 §

text: FL är vägledande även när det kommer till tillämpningen av lagens krav på underrättelse om beslut. Bestämmelsen innebär alltså att en enskild part så snart som möjligt ska få del av underrättelsen om beslutet. Det är naturligtvis särskilt angeläget om det är fråga om ett beslut som är direkt verkställbart eller om överklagandetiden börjar löpa från dagen för beslutet (

text: prop. 2016/17:180 s. 207

text: f.).

text: Nämndens hantering i det här fallet Av de handlingar jag har tagit del av framgår att nämnden den 26 oktober 2023 beslutade att från och med samma dag omplacera BB till ett av SiS särskilda ungdomshem. Beslutet justerades och gällde omedelbart. I en journalanteckning från samma dag angav en socialsekreterare att BB och hans föräldrar inte skulle underrättas om beslutet förrän beslutet verkställdes, eftersom det fanns en hög risk för att BB skulle avvika. Handräckningsbegäran skickades dagen efter, dvs. den 27 oktober 2023, till Polismyndigheten. Socialtjänsten och polisen kom då överens om att verkställandet skulle ske på morgonen söndagen den 29 oktober 2023. Senare samma dag ändrades dock planeringen på så sätt att verkställighet skulle ske först måndagen den 30 oktober 2023. Som skäl för det angavs att

text: socialjouren inte var i tjänst på söndag morgon/förmiddag och att det därför inte var möjligt att informera föräldrarna inom rimlig tid. Den 30 oktober 2023 verkställdes omplaceringsbeslutet. BB och hans vårdnadshavare underrättades samma dag om beslutet.

text: Nämnden har framfört att verkställandet, och därmed underrättelsen, av beslutet sköts upp från den 29 oktober 2023 till den 30 oktober 2023 till följd av ett missförstånd angående socialjourens arbete. Jag vill därför redan inledningsvis påtala att det ankommer på nämnden att organisera sig på ett sådant sätt att t.ex. beslut om omplacering kan verkställas när det anses nödvändigt. Dessutom måste nämndens organisation vara känd för relevanta medarbetare så att det t.ex. inte finns några tvivel om hur socialjouren arbetar. Det får alltså inte förekomma att den vård som ett barn eller ungdom bedöms behöva fördröjs för att det är oklart om kommunens socialjour kan bistå t.ex. vid verkställandet av ett beslut om omplacering. Jag uppfattar det som att nämnden är av samma uppfattning och jag lämnar därför frågan med dessa uttalanden.

text: Jag går nu över till beslutet att avvakta med att underrätta BB och hans vårdnadshavare om omplaceringsbeslutet till dess det hade verkställts.

text: Som skäl för att avvakta med att underrätta BB och hans vårdnadshavare om omplaceringsbeslutet har nämnden angett att det fanns en risk för att BB skulle avvika om han fick kännedom om beslutet och att ställningstagandet därför var i enlighet med hans bästa. Jag har visserligen förståelse för nämndens oro för den nämnda risken. Ett beslut om omplacering enligt LVU är dock ingripande mot den det gäller. Så länge nämnden inte bestämmer annat, kan beslutet också verkställas omedelbart (

text: 40 §

text: LVU). Om nämnden avvaktar med att underrätta parterna om omplaceringsbeslutet innebär det att beslutet kan verkställas utan att parterna har fått kännedom om det. De fråntas då bl.a. möjligheten att hos domstol – innan beslutet verkställs – begära att det tills vidare inte ska gälla (inhibition). Dessa förhållanden talar med styrka för att parterna ska informeras omgående om ett beslut om omplacering. Lagstiftningen ger heller inte utrymme för att med hänsyn till risken för att den unge avviker underlåta att skyndsamt informera berörda parter om ett sådant beslut. Nämnden kan således inte förfoga fritt över frågan om när parter ska underrättas om ett omplaceringsbeslut.

text: Det dröjde fyra dagar innan BB och hans vårdnadshavare underrättades om omplaceringsbeslutet. Nämnden har i sitt yttrande framhållit att den tiden hade kunnat förkortas om handräckningsbegäran hade skickats tidigare och om rätt information fanns tillgänglig om socialjourens möjlighet att bistå verkställandet. Även om tiden hade kunnat förkortas kan jag konstatera att socialtjänsten medvetet valde att inte underrätta BB och hans vårdnadshavare om omplaceringsbeslutet förrän det verkställdes trots att det saknas rättsligt stöd för det. Det dröjsmål som uppstod är enligt min mening inte acceptabelt. Nämnden borde – så snart beslutet var fattat – ha underrättat BB och hans vårdnadshavare

text: om det fullständiga innehållet i det. Nämnden förtjänar därför kritik för det inträffade.

text: Avslutande anmärkningar Det är angeläget att barn och ungdomar som bedöms behöva vård enligt LVU också får det. Det är naturligtvis inte tillfredställande att ett barn eller en ungdom avviker när han eller hon underrättas om ett omplaceringsbeslut. Hur ett sådant problem ska tas om hand kräver noggranna överväganden, som enligt min mening inte låter sig göras inom ramen för ett enskilt ärende. Däremot finner jag skäl att skicka en kopia av det här beslutet till regeringen för kännedom.

text: Det som i övrigt har kommit fram i ärendet föranleder ingen åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Thomas Norling. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Seniora rättssakkunniga Eric Wahlberg har föredragit ärendet och biträdande kanslichefen Marcus Agnvall har deltagit i beredningen.


nyckelord:
God förvaltning/myndighetsetik
Objektivitet, opartiskhet, saklighet

title: Enskede-Årsta-Vantörs stadsdelsnämnd i Stockholms kommun får kritik för att en enskild beskrivits på ett sätt som strider mot kravet på saklighet i 1 kap. 9 § regeringsformen

sammanfattning: Under ett telefonsamtal med en handläggare vid Försäkringskassan gjorde tjänstemän vid Enskede-Årsta-Vantörs stadsdelsnämnd i Stockholms kommun vissa uttalanden om en enskild. Enligt JO strider uttalandena mot kravet på saklighet i 1 kap. 9 § regeringsformen. JO ser allvarligt på tjänstemännens agerande och kritiserar nämnden för det inträffade.

text: Bakgrund och mitt beslut om initiativ

text: I en anmälan till JO klagade A.A. på socialtjänsten inom Enskede-Årsta- Vantörs stadsdelsförvaltning i Stockholms kommun (se JO:s ärende med dnr 6813-2025). Klagomålen avsåg handläggningen av bl.a. barnärenden. Jag beslutade att inte fortsätta utredningen i det ärendet.

text: Bland de handlingar som hade bifogats anmälan i det ärendet fanns bl.a. journalanteckningar från Försäkringskassan. I dem redogjordes för ett samtal mellan en handläggare vid Försäkringskassan och tre tjänstemän vid den nämnda förvaltningen. I anteckningarna angavs bl.a. följande:

text: Socialtjänsten meddelar att föräldrarna har en mycket komplicerad situation. Den andra föräldern [A.A., JO:s anmärkning] driver process mot de flesta myndigheterna, hon använder digitala medel och protesterar utanför deras kontor, de [tjänstemännen] menar även att hon är rättshaverist och driver processer mot de mesta.

text: Det som kom fram genom journalanteckningarna gav upphov till vissa frågor om hur tjänstemännen vid förvaltningen hade uttalat sig om A.A. Jag beslutade därför den 19 augusti 2025 att granska den saken inom ramen för detta initiativärende.

text: Utredning

text: JO begärde att Enskede-Årsta-Vantörs stadsdelsnämnd i Stockholms kommun skulle yttra sig över det som angetts i Försäkringskassans journalanteckningar.

text: Nämnden skulle bl.a. besvara vad syftet var med uttalandena om A.A. Nämnden skulle även redovisa sin bedömning av hur uttalandena förhöll sig till kraven på saklighet och opartiskhet i

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: , RF.

text: Nämnden framförde i sitt yttrande bl.a. följande. En chef vid familjevården blev uppringd av en handläggare vid Försäkringskassan som behövde få bekräftat var ett barn bodde med anledning av ett ärende om underhållsstöd. Eftersom chefen inte var ansvarig för ärendet hämtade hon en annan chef och en socialsekreterare. Det var alltså tre personer som deltog i samtalet med handläggaren vid Försäkringskassan. De uttalanden som gjordes om A.A. under samtalet var olämpliga. Förvaltningen borde endast ha svarat på handläggarens fråga. Samtal kommer att hållas med berörd personal i syfte att ta lärdom av det inträffade och för att inte något liknande ska ske igen.

text: Bedömning

text: Förvaltningsmyndigheter ska i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet (objektivitetsprincipen). Detta framgår av

text: 1 kap. 9 §

text: RF. Principen kommer också till uttryck i

text: 5 § andra stycket förvaltningslagen (2017:900)

text: Reglerna om saklighet och opartiskhet överlappar i viss mån varandra. Kravet på saklighet innefattar dock annat och mer än vad kraven på likabehandling och opartiskhet medför, t.ex. vad gäller bemötande, formuleringar och förmåga att hålla sig till den sakfråga som myndigheten vanligen har att avgöra i förhållande till den enskilde. (Se Bull och Sterzel,

text: Regeringsformen

text: – en kommentar [2023 version 5, JUNO], s. 56.)

text: När en företrädare för en myndighet får en förfrågan från en annan myndighet om att lämna en uppgift behöver han eller hon först ta ställning till om uppgiften kan lämnas utan hinder av sekretess eller om det annars finns någon sekretessbrytande bestämmelse som är tillämplig. Om myndigheten kommer fram till att uppgiften kan lämnas bör den som utgångspunkt inte uttala sig om något mer eller annat än den efterfrågade uppgiften.

text: Kravet på saklighet gäller inte enbart i samband med myndighetsutövning, utan även vid kommunikation internt och mellan myndigheter. Det innebär att tjänstemän vid kontakter med andra myndigheter inte bara ska uttrycka sig och uppträda korrekt utan också neutralt och professionellt (se JO 2022/23 s. 536, dnr

text: , och JO:s beslut den 11 februari 2019, dnr

text: Det har kommit fram att Försäkringskassan kontaktade nämnden för att begära uppgift i ett ärende om underhållsstöd. Av Försäkringskassans journalanteckningar framgår att nämndens tjänstemän beträffande A.A. uttalade bl.a. att hon är en rättshaverist. Utredningen ger inte svar på vem av tjänstemännen som sagt vad under samtalet. Jag kan emellertid konstatera att de uttalanden som finns dokumenterade i journalanteckningen inte bara är oväsentliga för Försäkringskassans fråga utan även nedlåtande. Uttalandena kan ge intrycket att

text: tjänstemännen försökte påverka hur Försäkringskassan skulle uppfatta A.A. som person snarare än att bara lämna den sakuppgift som Försäkringskassan behövde i sin handläggning. Uttalandena strider mot kravet på saklighet i

text: 1 kap. 9 §

text: RF och jag ser med allvar på tjänstemännens agerande. Nämnden förtjänar kritik för det inträffade.

text: Jag förutsätter att de åtgärder som nämnden har redogjort för säkerställer att något liknande inte inträffar igen.

text: Ärendet avslutas.

text: Rättssakkunniga Lovisa Rune har föredragit ärendet och byråchefen Sandra Lundgren har deltagit i beredningen.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Per Lennerbrant

nyckelord:
Beslut
Diarieföring
Expediering
God förvaltning/myndighetsetik
Underrättelse

title: Kritik mot Migrationsverket för bristfällig underrättelse om ett beslut

sammanfattning: Migrationsverket avslog AA:s ansökan om uppehållstillstånd på grund av skyddsbehov den 17 juni 2016. AA underrättades dock inte om beslutet i samband med detta utan först den 6 februari 2018, d.v.s. ett år och åtta månader efter att beslutet fattats. I beslutet konstaterar JO att Migrationsverkets handläggning av underrättelsen om beslutet varit förenad med flera brister. Migrationsverket har bl.a. frångått sina egna rutiner för underrättelse om beslut, lämnat felaktig information till AA:s offentliga biträde och inte registrerat allmänna handlingar på det sätt som borde ha skett. Migrationsverket har dessutom, trots påpekande från AA:s offentliga biträde, inte följt upp om AA underrättats om beslutet. JO uttalar att Migrationsverkets agerande har lett till att det tagit oacceptabelt lång tid att underrätta AA om beslutet. Migrationsverket kritiseras för den bristfälliga hanteringen.

text: Bakgrund

text: Migrationsverket beslutade den 29 januari 2014 att avslå AA:s ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd och att utvisa honom. I januari 2016 invände AA att det fanns verkställighetshinder, och den 20 februari samma år beviljades han ny prövning med stöd av

text: 12 kap. 19 § utlänningslagen

text: . Efter ny prövning avslog verket den 17 juni 2016 AA:s ansökan om uppehållstillstånd på grund av skyddsbehov. Beslutet skickades till AA och hans offentliga biträde. Den 7 juli 2016 kontaktade AA:s offentliga biträde verket och frågade om AA hade delgetts beslutet av den 17 juni 2016. Verket svarade biträdet samma dag att AA ansågs underrättad om beslutet genom henne och att överklagandefristen därmed börjat löpa. Biträdet invände mot detta den 13 juli 2016. Dagen efter återkom verket till biträdet och bekräftade att AA inte kunde delges genom henne och att AA alltså inte var delgiven beslutet. Verket bad också om ursäkt för den felaktiga informationen och uppgav att uppgifterna i verkets system skulle ordnas till. Migrationsverket uppmärksammade senare att AA fortfarande inte hade underrättats om beslutet. Verket kallade den 22 december 2017 AA till ett s.k. underrättelsesamtal. AA underrättades om beslutet vid underrättelsesamtalet som ägde rum den 6 februari 2018.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO framfördes klagomål mot Migrationsverket. Anmälaren anförde i huvudsak följande. AA blev underrättad om beslutet av den 17 juni

text: 2016 först efter ett och ett halvt år. Av en mejlkonversation mellan AA:s offentliga biträde och två handläggare vid Migrationsverket från juli 2016 framgår att verket haft kännedom om att AA inte fått ta del av beslutet. Delar av mejlkonversationen sparades inte i Migrationsverkets ärendehanteringssystem. Den bristfälliga handläggningen har orsakat AA stora olägenheter, bl.a. då han har fått leva i ovisshet och inte har fått möjlighet att överklaga beslutet tidigare.

text: Utredning

text: Migrationsverket (generaldirektören BB) yttrade sig efter att ha hämtat in uppgifter från berörd enhet och berörda befattningshavare.

text: Migrationsverket lämnade följande uppgifter om verkets hantering:

text: Frågan om delgivning och underrättelse av beslutet som fattades den 17 juni 2016

text: [– – –] Migrationsverket avslog den 17 juni 2016 AA:s ansökan om uppehållstillstånd, resedokument, flyktingstatusförklaring och alternativ skyddsstatusförklaring. Beslutet expedierades samma dag till AA, det offentliga biträdet och polismyndigheten region Väst. Den 6 juli 2016 skickades beslutet från enheten förvaltningsprocess till mottagningsenhet 2 inom Migrationsverket. Enheten förvaltningsprocess skickade den 22 december 2017 ett e-postmeddelande till mottagningsenhet 2 att AA inte har blivit delgiven beslutet från den 17 juni 2016. Samma dag kallades AA till underrättelse av beslut i hans ärende. Den 6 februari 2018 underrättades AA om beslutet från den 17 juni 2016.

text: Hanteringen av e-postmeddelanden mellan verket och det offentliga biträdet

text: Den 7 juli 2016 skickade det offentliga biträdet CC ett e-postmeddelande till Migrationsverket och undrade när delgivning av beslutet den 17 juni 2016 skulle ske med AA. Samma dag fick hon besked att Migrationsverket ansåg att hon i egenskap av offentligt biträde för AA nu var underrättad om beslutet och att tiden för överklagande började löpa från och med den 7 juli 2016 och tre veckor framåt. CC återkom till Migrationsverket och informerade om att hon inte var ombud för AA och att hon inte kunde delges Migrationsverkets beslut och att det fortfarande ankom på Migrationsverket att delge AA beslutet. Den 14 juli 2016 informerade Migrationsverket det offentliga biträdet att hon hade fått felaktig information och att AA kommer att delges via Migrationsverket. Denna information har inte diarieförts i Migrationsverkets ärendehanteringssystem.

text: Migrationsverket redovisade följande bedömning:

text: Som huvudregel använder sig Migrationsverket av muntlig underrättelse i kombination med vanlig delgivning vid beslut i ett asylärende. Enligt 8 kap. 10 g § utlänningsförordningen finns ett krav på att utlänningen ska underrättas om beslutet på ett språk som han eller hon förstår. Utlänningen kallas därför till ett underrättelsesamtal (Migrationsverkets rättsutredning om delgivning och underrättelse vid mottagningen, dnr 1.3.4-2017-48337). – – –

text: Av Migrationsverkets Handbok i migrationsärenden, avsnittet om offentligt biträde, framgår att ett biträde som inte har fullmakt i regel endast är behörig att agera på klientens vägnar i dennes närvaro. Det kan dock av annat framgå att parten godkänt agerandet.

text: Det framgår av utredningen att AA:s ärende om uppehållstillstånd avgjordes den 17 juni 2016 och att han delgavs beslutet den 6 februari 2018. Migrationsverket konstaterar att informationsöverföringen mellan olika enheter inom verket inte i alla delar har fungerat tillfredsställande eftersom det tog drygt ett och ett halvt år att delge AA hans beslut, vilket självfallet inte är godtagbart. Det offentliga biträdet har i ett e-postsvar fått information om att AA ansågs delgiven i samband med e-postsvaret. Migrationsverket har diariefört detta. När sedan det offentliga biträdet återigen tog kontakt med Migrationsverket för att klargöra att AA inte kan anses delgiven genom det offentliga biträdet så fick hon besked om att AA inte var delgiven. Denna e-postkonversation är inte diarieförd i ärendet. Migrationsverket borde givetvis ha diariefört e-postkonversationen. Det är självfallet inte tillfredsställande att det inte skedde. Migrationsverket anser att handläggningen av AA:s ärende vad avser delgivning och diarieföring inte har skett enligt gällande regler och Migrationsverkets styrdokument, vilket inte är acceptabelt och Migrationsverket beklagar givetvis detta.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Underrättelse om beslut Den 1 juli 2018 trädde en ny förvaltningslag (

text: ) i kraft som ersatte den tidigare

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: , vilken gällde vid tidpunkten för Migrationsverkets handläggning i det aktuella ärendet. Nedan redovisas bestämmelserna om bl.a. underrättelse om beslut och allmänna krav på handläggningen i den tidigare

text: förvaltningslagen

text: . Delvis motsvarande bestämmelser finns i

text: och

text: 33 §§

text: i den nu gällande

text: förvaltningslagen

text: Varje ärende där någon enskild är part ska handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts (se

text: 7 § förvaltningslagen

text: En sökande, klagande eller annan part ska underrättas om innehållet i det beslut genom vilket myndigheten avgör ett ärende om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. Parten behöver dock inte underrättas, om det är uppenbart obehövligt. Det är myndigheten som bestämmer hur en underrättelse ska ske, d.v.s. om underrättelsen ska ske muntligt, genom vanligt brev, genom delgivning eller på något annat sätt. (Se

text: 21 § förvaltningslagen

text: Bestämmelsen i

text: 21 § förvaltningslagen

text: anger emellertid inte när underrättelseskyldigheten ska fullgöras. Det har dock ansetts följa av

text: 7 § samma lag

text: att en sökande ska underrättas om ett beslut så snart som möjligt (se Hellners och Malmqvist,

text: Förvaltningslagen

text: , 31 maj 2010, Zeteo, kommentaren till

text: 21 §

text: och JO 2015/16 s. 556, dnr

text: En myndighet anses ha uppfyllt sin underrättelseskyldighet när parten har nåtts av underrättelsen (se bl.a. JO 2017/18 s. 55, dnr

text: En utlänning som har ansökt om uppehållstillstånd på grund av skyddsbehov enligt

text: 4 kap.

text: eller

text: 2 a §

text: utlänningslagen

text: ska underrättas om Migrationsverkets beslut på ett språk som han eller hon kan förstå (se 8 kap. 10 g § utlänningsförordningen).

text: Registrering av allmänna handlingar Enligt huvudregeln i

text: 5 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen

text: ska allmänna handlingar registreras så snart de har kommit in till eller upprättats hos en myndighet. En ovillkorlig registreringsskyldighet gäller dock endast handlingar som omfattas av sekretess. I övrigt kan myndigheten själv välja om den vill registrera handlingarna eller hålla dem ordnade så att det utan svårighet kan fastställas om handlingen har kommit in eller upprättats. När myndigheten har bestämt sig för ett av systemen i fråga om handlingar av ett visst slag måste detta dock tillämpas konsekvent av alla inom myndigheten (se JO 2005/06 s. 422, dnr

text: Bedömning

text: Av utredningen framgår att Migrationsverket fattade beslut i AA:s ärende den 17 juni 2016. Beslutet utgjorde myndighetsutövning mot enskild. AA underrättades om beslutet först vid ett samtal den 6 februari 2018, d.v.s. ett år och åtta månader efter att beslutet fattades. En sådan fördröjning är oacceptabel.

text: Enligt Migrationsverkets rutin skulle AA i samband med att beslutet fattades i juni 2016 ha kallats till ett möte där myndigheten skulle ha underrättat honom om beslutet. Kallelsen till underrättelsesamtalet skickades nu först den 22 december 2017 när verket hade upptäckt att AA ännu inte hade underrättats om beslutet. Migrationsverket avvek alltså från sina egna rutiner när man inte kallade AA till underrättelsesamtal i anslutning till beslutet. Det är också anmärkningsvärt att underrättelsesamtalet kunde hållas först den 6 februari 2018.

text: När AA:s offentliga biträde kontaktade Migrationsverket den 7 juli 2016 fick hon information om att AA ansågs underrättad genom henne. Detta noterades i verkets dagboksblad. Efter att biträdet ifrågasatt uppgifterna konstaterade Migrationsverket att informationen var felaktig. Det är positivt att Migrationsverket återkom till biträdet med korrigerad information. Migrationsverket borde dock också, som verket uppgav till biträdet att man avsåg att göra, ha rättat de registrerade uppgifterna. Det finns anledning att anta att den felaktiga uppgiften i dagboksbladet bidragit till att det tog så lång tid för Migrationsverket att upptäcka att AA inte hade underrättats om beslutet.

text: I samband med det offentliga biträdets kontakt med Migrationsverket i juli 2016 borde verket ha uppmärksammat att AA inte hade kallats till ett underrättelsesamtal och vidtagit åtgärder för att se till att han blev underrättad om beslutet.

text: Det framgår inte närmare av Migrationsverkets yttrande till JO hur verket normalt följer upp att underrättelse skett eller hur det uppmärksammades att AA inte hade underrättats om beslutet. Om verket hade följt upp hanteringen av underrättelsen borde verket tidigare än vad som skedde ha upptäckt att AA inte

text: hade kallats till ett samtal och underrättats om beslutet. Den fördröjning med underrättelsen som inträffade hade då kunnat undvikas.

text: Den del av mejlkonversationen där det offentliga biträdet invände att AA inte kunnat delges genom henne och Migrationsverkets svar på det har inte registrerats hos verket. Eftersom mejlen hade kommit in respektive upprättats hos verket är de allmänna handlingar. Av Migrationsverkets svar till JO framgår att handlingarna är sådana att de normalt skulle ha registrerats. Migrationsverket borde därför ha registrerat mejlen.

text: Jag kan sammanfattningsvis konstatera att handläggningen av underrättelsen om beslutet varit förenad med flera brister. Migrationsverket har frångått sina egna rutiner för underrättelse om beslut. Verket har vidare, trots påpekande från AA:s offentliga biträde, inte följt upp om AA hade underrättats om beslutet. Migrationsverket har dessutom lämnat felaktig information till det offentliga biträdet och låtit bli att korrigera registreringen av den felaktiga informationen. Verket har inte heller registrerat allmänna handlingar på det sätt som borde ha skett. Migrationsverkets agerande har lett till att AA underrättades om beslutet först ett år och åtta månader efter att det fattades. Detta är, som sagt, oacceptabelt. Migrationsverket ska kritiseras för den bristfälliga hanteringen.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Stefan Holgersson

nyckelord: Barn/ungdom Umgänge Verkställighet

title: Kritik mot Bistånds-, arbetsmarknads- och sociala servicenämnden i Kramfors kommun för att inte ha verkställt domstols avgörande om umgänge med umgängesstöd

text: Anmälan

text: I en anmälan klagade AA på att familjerätten i Kramfors kommun inte har ordnat något umgängesstöd trots att Ångermanlands tingsrätt den 27 april 2015 har beslutat att umgänget ska utövas i närvaro av sådant stöd.

text: Utredning

text: Med anledning av uppgifterna i anmälan anmodades familjerätten att komma med skriftliga upplysningar över vad som framfördes i anmälan. Remissvaret skulle innehålla en redogörelse för handläggningen av umgängesstöd efter tingsrättens avgörande i april 2015. Familjerätten lämnade den 29 februari 2016 skriftliga upplysningar i ärendet.

text: AA gavs tillfälle att kommentera de skriftliga upplysningarna.

text: Anmälan och förvaltningens skriftliga upplysningar remitterades därefter till Bistånds-, arbetsmarknads- och sociala servicenämnden i Kramfors kommun (nämnden). Yttrandet skulle särskilt innehålla en redogörelse för handläggningen och myndighetens bedömning av denna samt ett svar på följande frågor:

text: 1) Har handläggningen vad gäller att utse umgängesstöd dragit ut på tiden efter tingsrättens dom den 27 april 2015?

text: 2) Borde nämnden ha återupptagit handläggningen när ombudet BB hörde av sig till förvaltningen den 18 november 2015?

text: Nämnden anförde i sitt remissvar den 19 april 2016 bl.a. följande:

text: 1) Handläggningen av ärendet vad gäller att utse umgängesstöd anses inte ha dragit ut på tiden efter tingsrättens dom 150427. AA och hans dåvarande advokat har redan i februari 2015 kontaktats för att få till ett möte mellan honom och det nya umgängesstödet. Se journalanteckningar daterade 150209, 150217 samt 150302 där det framkommer att AA inte återkommit till handläggaren med förslag på tider. Om AA redan i februari varit intresserad att träffa det nya

text: umgängesstödet såsom CC och barnen gjorde så hade ett umgänge kunnat startas redan då. Umgänget hade då troligtvis varit pågående vid domen 150427 om inget inträffat under tiden. AA har upprepade gånger tackat nej till de erbjudanden som han fått gällande umgängesstöd. AA har även uppgett att han ska återkomma till handläggaren upprepade gånger i viktiga frågor men valt att inte göra detta. Vilket har lett till en fördröjning i ärendet. AA valde även att inte fullfölja sin stämning i tingsrätten gällande verkställighet enligt

text: 21 kap.

text: FB. 150326 lämnas ärendet över till den nya handläggaren på familjerätten. 150408 ringer handläggaren till AA som uttrycker att umgängestiden på 5 timmar är för lite samt att något umgängesstöd inte behövs. Handläggaren och AA kommer överens om att kontakt tas då den nya domen kommit. 150506 ringer handläggaren till AA som uppger att han inte kan ha umgänge på vardagar utan endast på helgen. Detta då han uppger att han arbetar i Örnsköldsvik på vardagarna. Då umgängesstödet vid det tillfället påbörjat ett annat arbete kan denne endast ta uppdraget på måndagar mellan kl. 9.30-14.30. Detta medför att en ny person för uppdraget måste hittas och tillsättas. 150522 har familjerätten inte funnit någon ny person som kan åta sig uppdraget. Detta medför att familjerätten skickar en rapport till tingsrätten och meddelar detta. 150609 meddelar tingsrätten att de inte vill ha någon rapport utan att det räcker att familjerätten informerar berörda parter. 150615 AA har förslag på en person som kan ta uppdraget. Familjerätten informerar AA om att vi måste träffa den personen och utreda honom. AA har inga kontaktuppgifter till denna person men säger att han ska återkomma med detta. Vilket han inte gör. 150818 kontaktar familjerätten AA och informerar om att vi har en person som kan ta uppdraget. Då det tilltänkta umgängesstödet ska vara bortrest i 4 veckor tycker AA inte att det är någon mening. AA vill fundera på detta med sin advokat och sedan återkomma till familjerätten. Vilket han inte gör. 150819 ringer de från tingsrätten för att få en bild av vad som händer i ärendet. 150819 får handläggaren en kallelse att närvara per telefon vid förhandling i tingsrätten den 15 september. Detta då AA ansökt om verkställighet enligt

text: 21 kap.

text: FB. 150915 Tingsrätten meddelar att handläggaren inte behöver medverka vid förhandlingen. Detta då AA inte kommit till förhandlingen och ärendet läggs ned. 151015 AA ringer och frågar hur det går med umgängesstödet. Se journalanteckning. 151019 AA skickar ett mail via kommunmailen där han har ett förslag på en man som ska vara umgängesstöd och att det ska sätta igång snarast. Se journalanteckning. 151117 Familjerätten ringer till AA och meddelar att hans förslag på umgängesstöd inte går att tillsätta då det är en person som han känner och att CC säger nej till honom. Familjerätten anser att då situationen mellan föräldrarna är så infekterad så måste umgängesstödet vara en neutral person. Handläggaren talar om för AA att vi har funnit en ny person som kan ta uppdraget som umgängesstöd. Se journalanteckning. 151117 Ärendet avslutas då det inte finns några fler förslag att erbjuda. Se journalanteckning. 2) Nämnden bedömer inte att ärendet borde ha återupptagits utifrån de samtal som pågått under tiden 150209–151117, vilket framgår av bifogade journalanteckningar. AA har under perioden varit erbjuden tre olika umgängesstöd-

text: personer som han inte godtagit. I brevet från advokat BB som inkom 151118 framkommer inget nytt i ärendet som föranleder ändring av tidigare beslut. AA gavs tillfälle att kommentera remissyttrandet.

text: Bedömning

text: Ångermanlands tingsrätt förordnade i en dom den 27 april 2015 bl.a. att AA:s barn skulle ha rätt till umgänge med AA i viss omfattning, att umgänget skulle ske i närvaro av umgängesstöd samt att dag och tid skulle bestämmas tillsammans med umgängesstödet.

text: Domstolens möjlighet att förordna om umgängesstöd framgår av

text: 6 kap. 15 c §

text: FB. I den bestämmelsen anges att när rätten beslutar om umgänge med en förälder som barnet inte bor tillsammans med, får rätten, om barnet har behov av det, besluta att en person som utses av socialnämnden ska medverka vid umgänget (umgängesstöd). Ett beslut om umgängesstöd ska gälla för en viss tid. Innan ett beslut om umgängesstöd meddelas ska rätten inhämta yttrande från socialnämnden. Socialnämnden ska efter rättens beslut om umgängesstöd utse en viss person att medverka vid umgänget. Socialnämnden ska följa upp hur umgänget fungerar och verka för att stödet inte består längre än nödvändigt.

text: En socialnämnd har inför domstolens beslut möjlighet att beskriva de praktiska förutsättningarna för ett genomförande av umgänge med umgängesstöd t.ex. tid, plats och personalresurser i det yttrande som rätten ska inhämta från nämnden (se

text: prop. 2009/10:192 s. 30

text: ). När domstolen har fattat beslut om umgängesstöd utgör det en del av umgängesbeslutet. Socialnämnden är alltså skyldig att utse en person att medverka vid umgänget när domstolen förordnat om umgängesstöd. Nämndens befattning med saken anses därmed som en ren verkställighetsåtgärd i enlighet med vad domstolen har bestämt (se

text: a. prop. s. 14

text: och JO:s ämbetsberättelse 2013/14 s. 430, dnr 3946-2011).

text: Av nämndens remissvar framgår att något umgängesstöd inte har kunnat ges därför att det inte var möjligt att utse någon person som AA kunde godta. Efter att AA avvisat flera erbjudanden om umgängesstöd valde nämnden att avsluta ärendet om umgängesstöd.

text: Nämnden ska visserligen vara lyhörd för föräldrarnas och barnets inställning till att en viss person utses, men nämnden är inte bunden av deras ev. uppfattning (se

text: prop. 2009/10:192 s. 30

text: ). Eftersom det inte gick att utse ett umgängesstöd som kunde godtas av båda parter har det ankommit på nämnden att bestämma vem som skulle utses. Nämnden förtjänar kritik för att inte ha verkställt tingsrättens dom.

text: Ärendet avslutas.