avgjordAv: Chefsjustitieombudsmannen Elisabet Fura

title: Anmälan mot Fastighetsmäklarinspektionen om myndighetens diarieföring m.m.

sammanfattning: I ärendet aktualiseras Fastighetsmäklarinspektionens registerföring dels i fastighetsmäklarregistret, dels i myndighetens diarium. En fastighetsmäklare har anmält Fastighetsmäklarinspektionen för att inte ha gallrat bort eller justerat uppgifter i myndighetens register och lämnat ut felaktiga uppgifter om honom. I chefsJO:s beslut konstateras att de båda registren förs med olika syften och att det påverkar vilka uppgifter som finns i registren och hur länge denna information finns kvar. Till skillnad från fastighetsmäklarregistret finns det inte någon särskild bestämmelse om gallring av Fastighetsmäklarinspektionens diarium. I stället är det arkivlagen och arkivförordningen som styr myndighetens möjlighet att gallra allmänna handlingar. Enligt arkivförordningen får Riksarkivet meddela föreskrifter om gallring. Av de föreskrifter som Riksarkivet meddelat om Fastighetsmäklarinspektionen följer bl.a. att det i tillsynsärenden endast är vissa registerutdrag, handlingar som saknar betydelse för bedömningen och fullföljdshänvisningar som får gallras. Mot den bakgrunden uttalar chefsJO att hon saknar skäl att ha några synpunkter på Fastighetsmäklarinspektionens registerföring och det förhållandet att myndigheten, i enlighet med tryckfrihetsförordningens bestämmelser, lämnat ut ett utdrag från sitt diarium. ChefsJO delar Fastighetsmäklarinspektionens uppfattning om det olyckliga i att det utlämnade diarieutdraget ledde till att det publicerades felaktiga uppgifter om fastighetsmäklaren i en artikel. Enligt chefsJO kan inte Fastighetsmäklarinspektionen lastas för detta.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 17 november 2014 framförde AA klagomål över att Fastighetsmäklarinspektionen hade lämnat ut ett utdrag från myndighetens diarium som innehöll felaktiga uppgifter om honom. Han anförde i huvudsak följande: Utdraget sträcker sig från 1995 (då myndigheten bildades) fram t.o.m. den 28 oktober 2014 och innehåller samtliga ärenden i fastighetsmäklarregistret. Fastighetsmäklarinspektionen har inte gallrat bort eller justerat uppgifter efter det att en domstol undanröjt myndighetens disciplinpåföljder. Enligt

text: 30 §§

text: fastighetsmäklarförordningen (2011:668)

text: ska fastighetsmäklarregistret gallras när registrerade uppgifter inte längre behövs för registrets ändamål. Detta ska göras senast när en domstols beslut om att undanröja en disciplinär åtgärd har vunnit laga kraft, eller som allra senast fem år efter det att

text: myndigheten genom ett beslut har skilt ärendet från sig. Genom att Fastighetsmäklarinspektionen inte följer regleringen och lämnar ut gamla uppgifter påverkar det honom negativt.

text: Till anmälan bifogade AA ett utdrag från Fastighetsmäklarinspektionens diarium.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Fastighetsmäklarinspektionen för yttrande. I sitt remissvar anförde myndigheten, genom myndighetschefen BB, följande (de bilagor som omnämns har utelämnats):

text: Fastighetsmäklarinspektionen har fått en remiss med en anmodan om att yttra sig över vad som har framförts i en anmälan till JO från en fastighetsmäklare. Inspektionens yttrande följer strukturen i anmälan. Vi har valt att vara relativt utförliga i vår redovisning av gällande rätt med hänsyn till att vi anser att det är en viktig del av vår roll som tillsynsmyndighet att anmälaren och andra intressenter inom fastighetsmäklarbranschen ska få del av grunderna för vår inställning i de principiella frågor som är aktuella i ärendet.

text: Beskrivning

text: Fastighetsmäklarinspektionen vitsordar att bilagan till anmälan (som inspektionen endast har fått den första sidan av) innehåller en sammanställning av uppgifter från inspektionens diarium. De utlämnade uppgifterna kommer alltså inte från fastighetsmäklarregistret. Inspektionen vitsordar att uppgifterna i diariet om varje tillsynsärende inte är rensade, gallrade eller justerade med anledning av domar eller beslut från allmänna förvaltningsdomstolar. Det beror på att diariet avspeglar förhållandena vid den tidpunkt då varje uppgift har registrerats. De påföljder och annan resultatinformation som redovisas i diariet beträffande varje tillsynsärende är alltså korrekta uppgifter om utgången av Fastighetsmäklarinspektionens prövning i egenskap av första beslutsinstans. Det finns noteringar i diariet om de domar och beslut från allmänna förvaltningsdomstolar som har blivit resultatet av överklaganden, men detta sker inte på det sätt som anmälaren beskriver i sin anmälan (mer om detta under rubriken ”Diariet”).

text: Anmälaren har ifrågasatt Fastighetsmäklarinspektionens rätt att registrera personuppgifter om fastighetsmäklare i diariet. Inspektionens utgångspunkt vid bemötandet av detta är myndighetens ansvar bland annat för att utöva tillsyn över registrerade fastighetsmäklare och att avgöra frågor om disciplinära åtgärder mot registrerade fastighetsmäklare (1 § förordningen [2009:606] med instruktion för Fastighetsmäklarinspektionen). Rätten att behandla personuppgifter regleras i

text: personuppgiftslagen (1988:204)

text: – PUL. Personuppgifter får behandlas om behandlingen är nödvändig bland annat för att den personuppgiftsansvarige ska kunna fullgöra en rättslig skyldighet, en arbetsuppgift av allmänt intresse ska kunna utföras, den personuppgiftsansvarige ska kunna utföra en arbetsuppgift i samband med myndighetsutövning eller ett ändamål som rör ett berättigat intresse hos den personuppgiftsansvarige ska kunna tillgodoses, om detta intresse väger tyngre än den registrerades intresse av skydd mot kränkning av den personliga integriteten (

text: 10 §

text: PUL). Bestämmelserna i

text: personuppgiftslagen

text: tillämpas inte i den utsträckning som detta skulle inskränka en myndighets skyldighet enligt

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: att lämna ut personuppgifter (

text: 8 §

text: PUL). Den fastighetsmäklare som är föremål för tillsyn i varje tillsynsärende framgår av ärendemeningen i diariet. Fastighetsmäklarinspektionen anser att detta är

text: nödvändigt för att på ett rättssäkert, effektivt och kvalitetssäkrat sätt kunna utöva tillsynen över registrerade fastighetsmäklare samt för att göra det möjligt för inspektionen att följa upp och resultatredovisa sin verksamhet i enlighet med de lagstiftningskrav som ställs på myndigheter. Fastighetsmäklarinspektionens diarieföringssystem och fastighetsmäklaregistret förs visserligen med hjälp av samma programvara, men är två IT-system som styrs av olika författningar. Programmet är gammalt och sedan andra halvåret 2014 pågår ett aktivt förberedelsearbete för att upphandla ett nytt dokument- och ärendehanteringssystem. I avvaktan på att detta projekt ska bli klart försöker inspektionen använda de nuvarande systemen på bästa sätt för att utföra sina uppgifter och uppfylla sina andra skyldigheter. Här kommer en beskrivning av Fastighetsmäklarinspektionens diarium respektive fastighetsmäklaregister i de delar som bedöms vara relevanta i detta ärende.

text: Diariet Diariet är ett system för registrering av allmänna handlingar i enlighet med bestämmelserna i

text: 5 kap.

text: och

text: 2 §§

text: offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: – OSL. Förutom de lagstadgade obligatoriska uppgifterna som ska ingå i ett diarieföringssystem finns det även fält för uppgifter som ligger till grund för inspektionens framtagning av uppgifter om allmänna handlingar och statistik. Dessa fält behövs för att inspektionen ska kunna upprätthålla en god offentlighetsstruktur i enlighet med

text: 4 kap. 1 §

text: OSL. Dessa fält används också när inspektionen följer upp sin egen verksamhet, tar fram underlag till statistiksammanställningar, årsredovisningar och liknande. Detta är anledningen till att diariet även innehåller uppgifter om resultatet av handläggningen i varje ärende. Fastighetsmäklarinspektionen utarbetade under förra året nya, enklare rutiner för resultatuppföljningen i diariet, vilka trädde i kraft den 1 januari 2015. Den följande redovisningen beskriver översiktligt de rutiner som gällde när de i detta ärende aktuella uppgifterna begärdes ut från diariet (se även bilaga 1 som innehåller den beskrivning av fälten i inspektionens diarium som finns i ”Verksamhets-PM 2010-04-13” och bilaga 2 som innehåller en skärmdump benämnd ”Bild ur diariet som beskriver vad vi talar om”). Varje ärende klassificerades under fliken ”Resultat” i samband med registreringen i enlighet med de då gällande resultatbenämningarna. När ett ärende avslutades i diariet registrerades även beslutets innehåll eller enbart att ärendet var avgjort, beroende på ärendetypen. Som exempel kan nämnas att beträffande ”id-verktyp 18”, verksamheten ”4 Tillsyn anmälan, F” (F betyder fastighetsmäklare med fullständig registrering) var följande resultatnamn tillgängliga: Ej avgjort, Reg. återkallad, Varning, Avskrivet, Avvisat, Erinran (Avskr efter utr och Avskr utan utr har inte använts sedan den 1 januari 2011) samt i vissa fall någon av följande resultatextra: Utvidg granskn, Riktat anmäln, Alla andra och Ej utrett (se även bilaga 3 som innehåller en sammanställning över alla kombinationer av resultatbenämningar och bilaga 4 som innehåller de ändringar av resultatuppföljningen om tillsynen som gällde från och med den 1 januari 2011). Dessa resultatbenämningar avspeglade innehållet i Fastighetsmäklarinspektionens beslut även i de fall då beslutet inte hade vunnit laga kraft. I diariet finns det en flik med benämningen ”Kopplade” där diarienumren till eventuella andra ärenden som det aktuella ärendet har ett samband med anges, t.ex. ett överklagandeärende. Fastighetsmäklarinspektionen har nämligen den rutinen att diarieföra överklaganden av inspektionens beslut som egna ärenden med ömsesidiga kopplingar mellan det ursprungliga tillsynsärendet och överklagandeärendet. Resultatbenämningar för överklagandeärendena (id-verktyp 32) innan den 1 januari 2015 var: Ej avgjort, Omprövat, Avvisat, Vilande och Avskrivet samt LRs avgörande, KRs avgörande och RegRs avgörande beroende på i vilken domstolsinstans som prövningen hade ägt rum. För att få veta det slutliga resultatet måste man därför kontrollera om det finns något kopplat

text: överklagandeärende och att läsa domen för att få reda på om överklagandet har lett till någon förändring av påföljden. Diarieföringen gjordes när en dom eller ett beslut om att inte meddela prövningstillstånd hade kommit in till Fastighetsmäklarinspektionen. Om en dom från en allmän förvaltningsdomstol hade vunnit laga kraft eller inte kontrollerades genom kontakter med respektive domstol.

text: Fastighetsmäklarregistret Det framgår av

text: 5 § fastighetsmäklarlagen (2011:666)

text: att varje fastighetsmäklare ska vara registrerad hos Fastighetsmäklarinspektionen om denne inte omfattas av ett undantag från registreringsskyldigheten.

text: Fastighetsmäklarförordningen (2011:668)

text: innehåller närmare bestämmelser om fastighetsmäklaregistret (

text: 31 §§

text: ). Där framgår det bland annat för vilka ändamål personuppgifter får behandlas i fastighetsmäklarregistret (

text: 22 §

text: ) och vilka uppgifter som ska antecknas om varje fastighetsmäklare (

text: och

text: 24 §§

text: ). I fastighetsmäklarregistret får även en uppgift om ett tillsynsärende och beslut om en disciplinär åtgärd antecknas, liksom andra uppgifter som behövs för inspektionens prövning av frågor om registrering eller tillsyn över fastighetsmäklare (

text: 25 §

text: ). Det finns bestämmelser om vilka uppgifter som ska gallras i fastighetsmäklarregistret och när detta senast ska ske (

text: 30 §§

text: ). Fastighetsmäklarinspektionen använder sig av möjligheten att anteckna uppgifter om tillsynsärenden och beslut om disciplinära åtgärder i fastighetsmäklarregistret (se bilaga 5 med ett exempel på en skärmdump från fastighetsmäklaregistret där en disciplinär påföljd har fastställts av Förvaltningsrätten i Stockholm). Fastighetsmäklarinspektionen anser inte att bestämmelserna i

text: fastighetsmäklarförordningen

text: om fastighetsmäklaregistret innebär något hinder för inspektionen att föra in uppgifter om disciplinära åtgärder även i diariet.

text: Anmälarens syn på händelsen

text: Gallring Fastighetsmäklarinspektionen vitsordar anmälarens beskrivning av gallringsbestämmelserna i

text: fastighetsmäklarförordningen

text: . Inspektionen utför återkommande sådana gallringar i enlighet med föreskrifterna. En skärmdump från fastighetsmäklarregistret beträffande anmälaren bifogas (se bilaga 6). De utlämnade uppgifter som detta yttrande handlar om kommer dock inte från fastighetsmäklarregistret, utan från diariet. Beträffande diariet finns det inga bestämmelser om gallring (jämför bilagorna 7 och 8 som innehåller Riksarkivets föreskrifter (

text: RA-MS 2012:19

text: ) om gallring hos Fastighetsmäklarinspektionen och föreskrifterna (

text: RA-MS 2014:6

text: ) om ändring i dessa föreskrifter). Inspektionen har tidigare övervägt om det skulle kunna finnas förutsättningar för att få liknande gallringsbestämmelser beträffande diariet. Myndigheten har kommit fram till att möjligheten för att få gehör för en sådan begäran skulle vara mycket liten (jämför t.ex. Hälso- och sjukvårdsnämndens [torde avse Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnds, JO:s anm.] begäran till regeringen om gallringsregler för ”personuppgifter i HSAN:s ärendedatabas” i Socialdepartementets ärende S2005/7295/HS). Fastighetsmäklarinspektionen har därför inte gjort någon sådan framställan varken till regeringen eller till Riksarkivet. Allmänt om utlämnanden av allmänna handlingar och uppgifter ur sådana handlingar Fastighetsmäklarinspektionen har följt grundlagsbestämmelserna i

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF) om allmänna handlingars offentlighet samt offentlighets- och sekretesslagstiftningen vid utlämnandet av de uppgifter ur diariet som är föremål för denna anmälan. I korthet innebär grundlagsbestämmelserna att diariet, liksom fastighetsmäklarregistret, är en upprättad handling i enlighet med

text: 2 kap. 3 §

text: och

text: 7 § andra stycket 1

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF). Det är fråga om en så kallad upptagning, dvs. en handling som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med ett tekniskt hjälpmedel. En sammanställning av uppgifter ur en upptagning för

text: automatiserad behandling anses förvarad hos en myndighet som kan göra sammanställningen tillgänglig med rutinbetonade åtgärder. Detta gäller dock inte om sammanställningen innehåller personuppgifter och myndigheten enligt en lag eller förordning saknar befogenhet att göra sammanställningen tillgänglig. En allmän handling som får lämnas ut ska på begäran lämnas ut genast eller så snart som det är möjligt på stället utan avgift (

text: 2 kap. 12 §

text: TF). Den som har rätt att få ta del av en allmän handling har även rätt att mot fastställd avgift få en kopia av handlingen, eller en utskrift av en uttagning för automatiserad behandling, i de delar som får lämnas ut (

text: 2 kap. 13 §

text: TF). Myndigheten får inte, på grund av att någon har begärt att få del av en allmän handling, efterforska vem han eller hon är eller vilket syfte denne har med sin begäran i större utsträckning än vad som behövs för att myndigheten ska kunna pröva om det finns hinder mot att handlingen lämnas ut (

text: 2 kap. 14 §

text: TF). Det framgår av

text: 6 kap. 4 §

text: OSL att en myndighet på en begäran av en enskild är skyldig att lämna ut uppgifter ur en allmän handling som förvaras hos myndigheten, om inte uppgiften är sekretessbelagd eller det skulle hindra arbetets behöriga gång. Fastighetsmäklarinspektionen har inte uppfattat att det skulle finnas någon författning som föreskriver förbud för myndigheten att göra sådana sammanställningar av personuppgifter som avses i

text: 2 kap. 3 § tredje stycket

text: TF. Rätten att ta del av en allmän handling begränsas av sekretess (

text: 2 kap. 2 §

text: TF). I detta sammanhang finns det anledning att särskilt nämna

text: 21 kap. 7 §

text: OSL. Där föreskrivs att sekretess gäller för personuppgifter, om det kan antas att ett utlämnande skulle medföra att uppgiften behandlas i strid med

text: personuppgiftslagen

text: . Inspektionen gör sådana sekretessprövningar innan en sammanställning som innehåller personuppgifter lämnas ut. En annan sekretessbestämmelse som är tillämplig i Fastighetsmäklarinspektionens verksamhet är

text: 30 kap. 23 §

text: OSL. Enligt 9 § offentlighets- och sekretessförordningen och punkten 104 i bilagan till denna förordning gäller nämligen denna bestämmelse vid tillståndsgivning och tillsyn enligt

text: fastighetsmäklarlagen

text: . Sekretessen gäller dock inte beslut i ärenden. Enligt

text: 30 kap. 23 § första stycket 1

text: OSL gäller sekretess för uppgifter om en enskilds affärs- och driftsförhållanden om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs (ett så kallat rakt skaderekvisit, vars utgångspunkt är att uppgifterna är offentliga och att sekretess gäller om det kan antas att skada uppstår om uppgiften lämnas ut). Det finns rättsfall om att en tillståndsinnehavares namn under vissa omständigheter kan vara en uppgift om affärs- och driftsförhållanden (Högsta förvaltningsdomstolens dom 1982-10-12 i mål 3261- 1982). I förarbetena till den tidigare sekretesslagen uttalades att även helt rättsenliga åtgärder kan bedömas som skada eller men i sekretesslagens mening (

text: prop. 1979/80:2

text: Del A s. 83). Eftersom den registrerade fastighetsmäklarens namn och den meddelade disciplinära påföljden framgår av Fastighetsmäklarinspektionens beslut i varje tillsynsärende, leder sådana skadeprövningar normalt till att inspektionen bedömer att sådana uppgifter inte är av den arten att ett utlämnande typiskt sett är ägnat att medföra skada för det intresse som skyddas genom bestämmelsen. Vid en begäran om uppgifter utgår Fastighetsmäklarinspektionen i enlighet med grundlagsregleringen från hur den sökande har formulerat sig. Om en begäran inte är tillräckligt preciserad ställer den tjänsteman som hanterar utlämnandet de frågor som behövs för att kunna förstå vilka uppgifter som efterfrågas. När detta inte strider mot efterforskningsförbudet i

text: 2 kap. 14 §

text: TF efterfrågas även de uppgifter som behövs för att kunna pröva om det finns några hinder mot att handlingen lämnas ut. Om de begärda uppgifterna gäller tillsynsärenden och beslut om disciplinära åtgärder avseende en fastighetsmäklare som ingår i fastighetsmäklarregistret,

text: hämtar tjänstemannen i första hand uppgifterna ur detta register om inte den sökande uttryckligen har begärt uppgifter ur diariet. Det beror på att uppgifterna i fastighetsmäklaregistret är gallrade i enlighet med

text: fastighetsmäklarförordningens

text: bestämmelser, vilket bland annat innebär att de inte innehåller några uppgifter om disciplinära åtgärder som har undanröjts genom ett lagakraftvunnet avgörande av en förvaltningsdomstol. Om det är relevant utifrån formuleringen av den sökandes begäran, lämnar tjänstemannen information om att uppgifterna i fastighetsmäklarregistret om tillsynsärenden eller disciplinära påföljder omfattar högst fem år. Många nöjer sig med de uppgifter om en fastighetsmäklare som hämtas från fastighetsmäklaregistret, men ibland efterfrågar den sökande även information om äldre tillsynsärenden eller kopior av handlingar i ärenden. I sådana fall brukar tjänstemannen be att få återkomma med de tillkommande uppgifter eller handlingar som inte är möjliga att lämna ut genast. Anledningen är att de uppgifter eller handlingar som begärs ut från diariet ofta tar längre tid att ta fram, kvalitetssäkra eller sekretesspröva, beroende på vad som är relevant i varje enskilt fall.

text: Hanteringen av den aktuella utlämnandefrågan För att Fastighetsmäklarinspektionen med säkerhet ska kunna yttra sig om hanteringen av den aktuella begäran om uppgifter ur vårt diarium och urvalet av uppgifter, behöver inspektionen veta hur denna begäran var formulerad. Eftersom listan sägs innehålla uppgifter till och med den 28 oktober 2014, och att anmälan till JO är daterad den 17 november 2014, måste utlämnandet av uppgifterna har gjorts däremellan. Vi kan dock inte hitta anmälarens begäran bland våra bevarade handlingar. Det skulle kunna bero på att vi har gallrat denna begäran med stöd av vår dokumenthanteringsplan, där det bland annat framgår att utlämnanden utan begränsning på grund av sekretess kan gallras genast efter svar. Detta har Fastighetsmäklarinspektionen beslutat med stöd av Riksarkivets föreskrifter och allmänna råd (

text: RA-FS 1991:6

text: ) om gallring av handlingar av tillfällig eller ringa betydelse i sin lydelse efter ändringar genom

text: RA-FS 1997:6

text: och 2012:2. Men det skulle också kunna bero på att anmälaren har framfört sin begäran muntligt per telefon. Fastighetsmäklarinspektionen känner dock igen uppställningen av listan sedan tidigare utlämnanden. Upprinnelsen var en begäran per e-post från Nyhetsbyrån Siren den 7 maj 2012 med följande formulering: ”Jag skulle vilja begära ut diariet så långt tillbaka det är möjligt (…). Jag vill kunna se samtliga inkomna anmälningar mot fastighetsmäklare.” Efter kontakter med avsändaren för att få närmare precisering av vilka uppgifter nyhetsbyrån begärde, blev resultatet en sammanställning som hade samma rubriker som den lista som finns ingiven till JO i detta ärende. Den tjänsteman som hanterade denna begäran gjorde bedömningen att det inte fanns några hinder mot att lämna ut uppgifterna och ställde inte några frågor om syftet med nyhetsbyråns begäran i enlighet med efterforskningsförbudet i

text: 2 kap. 14 §

text: TF. Resultatet blev bland annat en lista över Sveriges mest anmälda mäklare som fick relativt stor publicitet i hela landet. Med anledning av att vissa av de publicerade uppgifterna om beslutade påföljder mot namngivna mäklare i vissa fall inte stämde med de slutliga lagakraftvunna påföljderna skickade Fastighetsmäklarinspektionen ut ett pressmeddelande (se bilaga 9). På önskemål av anmälaren besökte myndighetschefen dennes mäklarföretag i början av juni 2012. Vid detta möte informerade hon om hanteringen av nyhetsbyrån Sirens begäran om uppgifter från inspektionens diarium och att sammanställningen hade lämnats ut med tillämpning av bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet. Hon beklagade att vissa uppgifter beträffande anmälaren hade misstolkats i medierna. Efter detta besök begärde anmälaren att få ut samma lista som Nyhetsbyrån Siren hade fått, vilket denne också fick. Fastighetsmäklarinspektionen får intrycket av att de uppgifter som är föremålet för denna anmälan till JO har efterfrågats utifrån samma förutsättningar.

text: Övrig information

text: Fastighetsmäklarinspektionen beklagar att uppgifter ur inspektionens diarium har påverkat anmälaren negativt, men anser att myndigheten har följt gällande lagstiftning både vad gäller gallrings- och utlämnandefrågorna. AA kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: I ärendet aktualiseras Fastighetsmäklarinspektionens registerföring dels i fastighetsmäklarregistret, dels i myndighetens diarium. De båda registren förs med olika syften. Det påverkar vilka uppgifter som finns i de båda registren och hur länge denna information finns kvar.

text: Enligt

text: 28 § första stycket fastighetsmäklarlagen (2011:666)

text: utövar Fastighetsmäklarinspektionen tillsyn över de fastighetsmäklare som är registrerade enligt

text: 5 § i samma lag

text: . Inspektionen ska bl.a. se till att fastighetsmäklarna i sin verksamhet uppfyller sina skyldigheter enligt

text: fastighetsmäklarlagen

text: . Av

text: 29 § första stycket 3 i samma lag

text: följer att fastighetsmäklarinspektionen ska återkalla registrering för den fastighetsmäklare som handlar i strid med sina skyldigheter enligt fastighetshetsmäklarlagen. Enligt

text: andra stycket

text: i den nämnda paragrafen får Fastighetsmäklarinspektionen, om det kan anses tillräckligt, i stället för att återkalla registreringen meddela en fastighetsmäklare varning eller erinran.

text: Av

text: 21 § första stycket fastighetsmäklarförordningen

text: följer att Fastighetsmäklarinspektionen med hjälp av automatiserad behandling ska föra ett register över registrerade fastighetsmäklare (fastighetsmäklarregistret). Enligt 22 § första stycket 2 i den nämnda förordningen får personuppgifter behandlas i fastighetsmäklarregistret om det behövs för den tillsyn som Fastighetsmäklarinspektionen utövar över fastighetsmäklare enligt

text: fastighetsmäklarlagen

text: . Av

text: 25 § i samma förordning

text: följer att i fastighetsmäklarregistret får det antecknas uppgifter om ett tillsynsärende och beslut om en disciplinär åtgärd.

text: I förordningen finns även bestämmelser om när uppgifter i registret ska gallras. Bestämmelserna i

text: 30 §§

text: fastighetsmäklarförordningen

text: innebär sammanfattningsvis att personuppgifter i fastighetsmäklarregistret ska gallras när de inte längre behövs för registrets ändamål. Uppgifterna ska emellertid gallras senast om en domstol har beslutat att en disciplinär åtgärd ska undanröjas och beslutet har vunnit laga kraft, eller en uppgift om ett tillsynsärende eller en varning eller erinran senast fem år efter det att Fastighetsmäklarinspektionen genom beslut skilt ärendet ifrån sig.

text: I fråga om Fastighetsmäklarinspektionens diarium finns det – precis som angetts i remissvaret – enligt

text: 5 kap. 1 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen

text: en skyldighet för en myndighet att registrera allmänna handlingar så snart de har kommit in till eller upprättats hos en myndighet. Syftet med bestämmelsen är att garantera allmänhetens möjlighet att se vilka allmänna handlingar som finns hos en myndighet och därmed möjliggöra rätten att ta del av sådana handlingar enligt

text: tryckfrihetsförordningen

text: Registreringsskyldigheten enligt den nämnda bestämmelsen är inte ovillkorlig och av tredje stycket i samma paragraf följer att en myndighet inte behöver registrera handlingar som inte omfattas av sekretess, om de hålls ordnade så att det utan svårighet kan fastställas om de har kommit in eller upprättats. Det är upp till myndigheten att avgöra vilket tillvägagångssätt som ska användas (se Lenberg m.fl., Offentlighets- och sekretesslagen En kommentar [version den 1 juli 2014, Zeteo] kommentaren till 5 kap. 1 §).

text: Om myndigheten väljer att registrera handlingar så följer av

text: 5 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen

text: att det av registret ska framgå datum då handlingen kom in eller upprättades, diarienummer eller annan beteckning handlingen fått vid registreringen, i förekommande fall uppgifter om handlingens avsändare eller mottagare, och i korthet vad handlingen rör. Paragrafen innehåller ett minimikrav om vad ett register ska innehålla för att möjligheten till insyn ska tillgodoses. Det står en myndighet fritt att vid sidan av detta föra de ytterligare register som är nödvändiga för att verksamheten ska kunna bedrivas effektivt (se Lenberg m.fl., Offentlighets- och sekretesslagen En kommentar [version den 1 juli 2014, Zeteo] kommentaren till 5 kap. 1 §).

text: Någon bestämmelse om gallring av Fastighetsmäklarinspektionens diarium – likt den i

text: fastighetsmäklarförordningen

text: – finns inte utan i stället är det

text: arkivlagen (1990:782)

text: och

text: arkivförordningen (1991:446)

text: som styr myndighetens möjlighet att gallra allmänna handlingar. Allmänna handlingar får gallras och Riksarkivet får meddela föreskrifter om gallring (se

text: 10 § första stycket arkivlagen

text: och

text: 12 § första stycket arkivförordningen

text: ). Statliga myndigheter får gallra allmänna handlingar endast i enlighet med föreskrifter eller beslut av Riksarkivet, om inte särskilda gallringsföreskrifter finns i lag eller förordning (se

text: 14 § arkivförordningen

text: ). Riksarkivet har meddelat sådana föreskrifter för Fastighetsmäklarinspektionens verksamhet (se Riksarkivets föreskrifter om gallring hos Fastighetsmäklarinspektionen [

text: RA-MS 2012:19

text: ] med ändringar införda genom

text: RA-MS 2014:6

text: ). Av dessa följer bl.a. att det i tillsynsärenden endast är vissa registerutdrag, handlingar som saknar betydelse för bedömningen och fullföljdshänvisningar som får gallras.

text: Mot bakgrund av det som jag har redovisat ovan saknas det skäl för mig att ha några synpunkter på Fastighetsmäklarinspektionens registerföring och det förhållandet att myndigheten, i enlighet med

text: tryckfrihetsförordningens

text: bestämmelser, lämnat ut ett utdrag från sitt diarium. Jag delar Fastighetsmäklarinspektionens uppfattning om det olyckliga i att det utlämnade diarieutdraget ledde till att det publicerades felaktiga uppgifter om AA i en artikel. Enligt min uppfattning kan emellertid inte Fastighetsmäklarinspektionen lastas för detta. Jag vill dock framhålla att riskerna för sådana felaktiga publiceringar skulle kunna minskas om det av diarieutdraget tydligt framgår om Fastighetmäklarinspektionens beslut har överklagats.

text: Mot bakgrund av vad som har framkommit i Fastighetsmäklarinspektionens remissvar saknas det skäl för mig att ytterligare kommentera AA:s klagomål mot myndigheten. Med detta konstaterande avslutar jag ärendet.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Per Lennerbrant

nyckelord:
Avsaknad av lagstöd
Proportionalitetsprincipen
Tvångsmedel/tvångsåtgärder
Verkställighet

publisher: Justitieombudsmannen

title: En polis har utan rättslig grund gått in i en bostad, väntat på den misstänkte där och därefter använt oförsvarligt våld genom att släppa sin tjänstehund när den misstänkte försökte fly

org: jo

sammanfattning: Polisen beslutade att en misstänkt skulle hämtas till förhör och att en personell husrannsakan skulle genomföras i en bostad för att söka efter den misstänkte där. När polisen kom till platsen fanns den misstänkte inte i bostaden och han påträffades inte när polisen letade efter honom i närområdet. Polisen beslutade då att en hundförare med en hund skulle gömma sig i bostaden för att kunna gripa den misstänkte om han återvände dit. JO konstaterar att det stod klart att den misstänkte inte skulle påträffas i bostaden när hundföraren gick in bostaden med hunden och gömde sig där. Avsikten var i stället att få den misstänkte att tro att polisen hade lämnat platsen. JO uttalar att bestämmelsen om personell husrannsakan inte kan användas för ett sådant ändamål. Det fanns därför inte stöd i lag för åtgärden. Polismyndigheten kritiseras för att den genomfördes. När den misstänkte kom tillbaka till bostaden släppte hundförararen hunden för att ta fast den misstänkte när denne försökte fly. Enligt JO borde det ha gjorts försök att genomföra ingripandet på annat sätt än att i princip omedelbart använda hunden. Det var därför inte en försvarlig våldsanvändning att släppa hunden på det sätt som skedde. Hundföraren kritiseras för att han ändå gjorde det.

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan som kom in till JO den 15 september 2019 förde AA fram klagomål mot Polismyndigheten. AA var kritisk till att en polis med en polishund hade väntat på honom när han kom hem och utan förvarning hade släppt hunden på honom. Polisen svarade inte på hans frågor och lät hunden bita honom på flera ställen. Det tog lång tid för bitskadorna att läka.

type: stycke

text: Utredning

text: JO uppmanade Polismyndigheten att yttra sig och redogöra för polisingripandet och särskilt för bl.a. vad avsikten var med att vänta på AA i bostaden, vilket rättsligt stöd som fanns för åtgärden och vilka överväganden polisen gjorde

text: innan hunden användes mot AA. Polismyndigheten skulle också redogöra för hur övervägandena och åtgärderna hade dokumenterats.

text: Polismyndigheten (juristen BB) yttrade sig den 31 mars 2020 efter att berörda befattningshavare hade beretts tillfälle att lämna upplysningar. Yttrandet finns tillgängligt hos JO.

text: Av Polismyndighetens yttrande och övrig utredning i ärendet framgår i huvudsak följande.

text: Tidigt på morgonen ringde en kvinna till polisen och berättade att AA hade utsatt henne för ett allvarligt brott i hennes bostad. Enligt kvinnan hade hon en relation med AA. En polispatrull beordrades till bostaden och höll ett första förhör med kvinnan. AA hade lämnat bostaden i samband med att kvinnan hade ringt till polisen. Under förhöret med kvinnan ringde AA kontinuerligt till henne för att bl.a. kontrollera om poliserna var kvar. Kvinnan fick uppfattningen att AA befann sig i närheten och att han väntade på att poliserna skulle ge sig av.

text: Ett par timmar senare ringde kvinnan till polisens regionledningscentral för att informera om att AA var tillbaka vid hennes bostad. Kvinnan befann sig då på en annan plats. Flera polispatruller beordrades ännu en gång till adressen, och polisinspektören och jourhavande undersökningsledaren CC beslutade att AA skulle hämtas till förhör och att personell och reell husrannsakan skulle genomföras i kvinnans bostad. CC har uppgett att beslutet om hämtning till förhör av misstag inte dokumenterades vid avrapporteringen och att det skedde först i samband med JO:s granskning av ärendet.

text: AA påträffades inte på adressen, men det framkom genom sms-kontakt mellan AA och kvinnan att AA befann sig i området och observerade poliserna på avstånd. Hundföraren och polisinspektören DD kallades till platsen för att söka efter AA i terrängen.

text: DD har beskrivit hur han under en timme och utan resultat sökte efter AA. Han har vidare uppgett att det beslutades att samtliga enheter skulle lämna platsen i hopp om att AA skulle komma tillbaka och att han själv tillsammans med hunden skulle stanna kvar i bostaden. Övriga patruller skulle placera sig i närheten så att de bara hade någon minuts framkörning. Tanken var att om AA kom tillbaka till bostaden skulle ordningskollegor kunna vara på plats inom någon minut och gripa AA. Om AA skulle försöka fly fanns det möjlighet att gripa AA med hjälp av hunden.

text: DD har beskrivit hur han placerade sig dold i sovrummet. Efter 30 minuter hörde han ytterdörren öppnas. Han gick då in i vardagsrummet och såg AA, som stämde överens med signalementet på den misstänkte. Han ropade polis, varpå AA vände sig om hastigt och försökte fly. Han ropade på nytt på AA men denne fortsatte flyktförsöket. Han släppte därför hunden.

text: En bit utanför huset kom hunden i kapp AA och bet denne på flera ställen. AA var rädd och skrek samt fäktade och slog mot hunden. Det tog en stund innan AA lyssnade på DD så att han kunde belägga AA med handfängsel och kalla på förstärkning. DD inspekterade AA:s bitskador och han uppfattade dem som relativt ytliga. Andra poliser kom efter någon minut till platsen och tog över gripandet av AA.

text: Av polisinspektören och gruppchefen EE:s uppgifter inför utredningen hos JO har det kommit fram att det var han som beslutade att man skulle försöka få AA att tro att polisen hade gett upp och lämnat platsen. Det framgår vidare att en hundförare med hund skulle lämnas kvar eftersom EE bedömde att AA var flyktbenägen.

text: AA polisanmälde användningen av hunden mot honom med brottsrubriceringen vållande till kroppsskada. En chefsåklagare vid Åklagarmyndigheten, Särskilda åklagarkammaren, beslutade i juli 2019 att inte inleda förundersökning med skälet att uppgifterna i ärendet inte gav anledning att anta att brott som hör under allmänt åtal hade förövats.

text: Polismyndigheten redogjorde för relevant rättslig reglering och redovisade därefter sin bedömning.

text: Polismyndigheten fann inte grund att ifrågasatta utpekandet av AA och misstanken som riktades mot honom. Polismyndigheten ansåg att det saknades anledning att ifrågasätta polisernas uppgifter om att AA försökte hålla sig undan polisen och att det därför skäligen kunde befaras att AA inte skulle följa en kallelse till förhör. Polismyndigheten ansåg också att det fanns synnerlig anledning att anta att AA uppehöll sig i kvinnans bostad. Mot bl.a. den bakgrunden ansåg Polismyndigheten att det fanns grund för besluten om hämtning till förhör och husrannsakan i kvinnans bostad.

text: När det gällde åtgärden att gå in i bostaden för att vänta på AA konstaterade Polismyndigheten att det inte fanns grund för polisen att bereda sig tillträde till utrymmet då det på förhand stod klart att den person som hämtningsbeslutet avsåg inte befann sig där. Polismyndigheten hade dock viss förståelse för att man lät en polis stanna kvar i bostaden med hänsyn till hur situationen hade utvecklat sig och då verkställigheten av besluten om hämtning och husrannsakan inte framstod som uppenbart lagstridig med hänsyn till omständigheterna vid det aktuella tillfället.

text: Vidare ansåg Polismyndigheten att hundförarens agerande att använda hunden omfattades av

text: 10 § polislagen

text: och att utredningen inte gav tillräcklig grund för att slå fast att det med hänsyn till rådande omständigheter inte var försvarligt att använda hunden. Polismyndigheten ansåg att den uppfattningen styrktes av att åklagaren hade gjort bedömningen att det saknades anledning att anta att ett brott som hör under allmänt åtal hade förövats.

text: Polismyndigheten kommenterade slutligen att protokollet över hämtning till förhör hade upprättats först efter att JO påbörjat sin granskning av ärendet, vilket myndigheten inte ansåg var tillfredsställande. Polismyndigheten påpekade att det ur rättssäkerhets- och kontrollsynpunkt är mycket viktigt att alla åtgärder dokumenteras, särskilt beslut om tvångsmedel.

text: Av tillförordnade polisområdeschefen FF:s yttrande inför utredningen hos JO har det framkommit att beslutet om reell och personell husrannsakan inte heller hade blivit dokumenterat i ärendet.

text: AA kommenterade Polismyndighetens yttrande.

text: Bedömning

text: Besluten om hämtning till förhör och husrannsakan hade stöd i lag I likhet med Polismyndigheten saknar jag skäl att ifrågasätta misstanken som riktades mot AA. Mot bakgrund av bl.a. att misstanken rörde allvarlig brottslighet mot en närstående och att AA höll sig undan polisen, ansluter jag mig även till Polismyndighetens bedömning att det fanns grund för beslutet att hämta AA till förhör utan föregående kallelse. Jag ansluter mig också till Polismyndighetens bedömning att det fanns grund för beslutet om personell husrannsakan i kvinnans bostad eftersom det vid den tidpunkt då beslutet uppges ha fattats hade kommit in uppgifter till polisen om att AA åter fanns på kvinnans hemadress. (Se

text: 23 kap. 7 § andra stycket

text: och

text: 28 kap. 2 §

text: rättegångsbalken

text: I utredningen har det dock kommit fram brister när det gäller dokumentationen av besluten. Det har försvårat min granskning och medfört en osäkerhet kring vilka åtgärder som vidtogs vid verkställigheten och när åtgärderna i så fall vidtogs. Jag återkommer till den bristfälliga dokumentationen nedan. Det var inte förenligt med ändamålet för husrannsakan att låta en polis gå in i bostaden och vänta där För att söka efter någon som ska hämtas till förhör får husrannsakan genomföras hos honom eller henne, eller hos någon annan om det finns synnerlig anledning att anta att den eftersökte uppehåller sig där (se

text: 28 kap. 2 § rättegångsbalken

text: ). Syftet med en sådan personell husrannsakan är att en eftersökt person ska anträffas vid husrannsakan.

text: För all tvångsmedelsanvändning gäller ett antal grundläggande principer, bl.a. legalitets- och ändamålsprinciperna. Legalitetsprincipen följer av regelsystemet i

text: regeringsformen

text: och Europakonventionen. Den innebär att en myndighet inte utan stöd i lag får ingripa i en enskilds rättssfär och att bestämmelser om tvångsmedel ska tolkas enligt sin ordalydelse. Ändamålsprincipen innebär att ett tvångsmedel får användas endast för det ändamål som angetts i den bestämmelse som reglerar tvångsmedlet samt för det ändamål för vilket tvångsmedlet i det enskilda fallet har beslutats. Även vid verkställigheten av

text: tvångsmedel måste ändamålsprincipen iakttas. (Se bl.a. Gunnel Lindberg, Straffprocessuella tvångsmedel, 4:e uppl., s. 20 f. och

text: JO 2019/20 s. 416

text: Det framgår inte på ett tydligt sätt av utredningen hur eller ens om beslutet om husrannsakan i kvinnans bostad verkställdes innan DD kom till platsen. Det framgår dock att polisen redan hade konstaterat att AA inte befann sig i bostaden. AA anträffades inte heller trots att DD sökte efter honom med hund i en timme.

text: Det stod alltså klart att AA inte skulle påträffas i bostaden när DD gick in i den med hunden och gömde sig där. Det var inte heller avsikten med åtgärden. Tanken var i stället att få AA att tro att poliserna hade lämnat platsen och därigenom lura tillbaka honom till bostaden för att kunna gripa honom. Bestämmelsen om husrannsakan kan inte användas för ett sådant ändamål. Det fanns därför inte stöd i lag för åtgärden. Polismyndigheten kritiseras för att den genomfördes.

text: Det var inte försvarligt att släppa hunden för att ta fast AA Min utredning i denna del har varit inriktad på vilka överväganden som DD gjorde innan han släppte hunden mot AA samt om åtgärden var försvarlig.

text: DD har i ett pm efter insatsen uppgett att beslutet att släppa hunden bl.a. grundade sig på att det gällde ett allvarligt brott, att AA var mycket flyktbenägen och eventuellt hade tillgång till ett fordon och att AA inte stannade när han ropade på honom.

text: DD har vidare beskrivit att han visade sig för AA och ropade polis när AA kom in i bostaden. AA vände sig om hastigt och försökte fly. DD ropade då på nytt på AA. Eftersom AA fortsatte att fly släppte DD hunden för att den skulle springa efter AA.

text: Det är tillåtet för en polis att använda våld i samband med ett ingripande för att genomföra en tjänsteåtgärd. En förutsättning är dock att andra medel är otillräckliga och att våldet med hänsyn till omständigheterna är försvarligt samt att den som ingripandet riktar sig mot t.ex. försöker undkomma (se

text: 10 § första stycket 2 polislagen

text: Även enligt de allmänna principerna för ett polisingripande gäller att ingripandet ska göras på ett sätt som är försvarligt med hänsyn till åtgärdens syfte och övriga omständigheter. Om tvång måste tillgripas, ska det ske endast i den utsträckning som behövs för att uppnå det avsedda resultatet. (Se

text: 8 § första stycket polislagen

text: En prövning av om andra medel har varit otillräckliga och om det med hänsyn till omständigheterna har varit försvarligt att använda våld på det sätt som har skett ska göras med beaktande av alla de faktorer som förelåg vid ingripandet. Tjänsteåtgärdens vikt, behovet av att avvärja våld och i vad mån kravet på ett snabbt ingripande uteslutit andra åtgärder är sådana omständigheter som är av

text: betydelse vid bedömningen. Även vilka risker av olika slag som en viss våldsanvändning kan innebära måste vägas in i bedömningen. Risken för personskador när en tjänstehund används som hjälpmedel vid polisens våldsanvändning gör att det finns anledning för polisen att iaktta ett betydande mått av återhållsamhet innan en tjänstehund släpps för våldsanvändning. (Se Högsta domstolens avgörande

text: NJA 2017 s. 491

text: Vid en bedömning i efterhand om det funnits förutsättningar för en polis att ingripa på ett visst sätt finns det skäl att vara försiktig. Omständigheterna för den ingripande polisen kan i ingripandesituationen ha tett sig annorlunda än vad som kan anses framgå senare. Det finns normalt sett också ett utrymme att göra olika bedömningar utan att någon av dem kan sägas vara direkt fel.

text: Mot bakgrund av att AA var misstänkt för allvarlig brottslighet och att det fanns uppgifter om att han försökte hålla sig undan polisen har jag förståelse för att polisen bedömde att det var angeläget att AA hämtades till förhör och att AA även bedömdes som flyktbenägen.

text: Från polisens sida var det en planerad insats och DD hade tid att överväga olika alternativa scenarier innan AA återvände till bostaden. Det fanns även polispatruller utplacerade i närområdet.

text: DD:s uppgifter ger intryck av att det var ett mycket snabbt händelseförlopp. Det förefaller som att AA blev överraskad och skrämd när DD visade sig med hunden. Efter att DD sagt att han var polis ropade han på AA endast en gång innan han släppte hunden. Det framstår som att AA egentligen inte fick någon möjlighet att finna sig i situationen och stanna frivilligt. Som DD har beskrivit händelsen försökte han inte heller att springa efter AA och på så sätt förmå AA att stanna.

text: Mot bakgrund av det som kommit fram i utredningen borde det enligt min uppfattning ha gjorts försök att genomföra ingripandet mot AA på annat sätt än att omedelbart använda hunden. Detta gäller särskilt om man beaktar att det fanns andra poliser i närheten som också hade kunnat ta upp jakten efter AA. Med hänsyn till risken för skador ska ett betydande mått av återhållsamhet iakttas innan en tjänstehund släpps för våldsanvändning (se

text: NJA 2017 s. 491

text: Även med beaktande av den försiktighet som är påkallad vid bedömningar av detta slag är det sammantaget min bedömning att det inte var försvarligt att släppa tjänstehunden på AA på det sätt som skedde. DD kritiseras för att han ändå gjorde det. Dokumentationen av besluten var bristfällig I Polismyndighetens yttrande har det kommit fram att beslutet om hämtning till förhör av misstag inte dokumenterades i samband med att beslutet fattades. Av FF:s uppgifter framgår att inte heller beslutet om husrannsakan dokumenterades.

text: Ett beslut om tvångsmedel ska dokumenteras. Dokumentationsskyldigheten omfattar inte bara beslutet om tvångsmedel utan även skälen för åtgärden och hur den verkställts. I ett protokoll över en husrannsakan ska såväl skälen som syftet med åtgärden antecknas. (Se 20 § förundersökningskungörelsen,

text: 28 kap. 9 § rättegångsbalken

text: och Gunnel Lindberg, Straffprocessuella tvångsmedel, 4 uppl., s. 182 f.)

text: Som Polismyndigheten har konstaterat är det av stor vikt från rättssäkerhetsoch kontrollsynpunkt att beslut om tvångsmedel dokumenteras klart och noggrant. Det är en brist att så inte har skett. Som framgått ovan har den bristfälliga dokumentationen medfört en osäkerhet kring vilka åtgärder som faktiskt vidtogs och när de vidtogs, vilket försvårat min granskning.

text: Polismyndigheten kritiseras för den bristfälliga dokumentationen.

text: Avslutande synpunkter Av Polismyndighetens yttrande framgår att det pågår en översyn av polisens allmänna råd om polisens hundverksamhet. Mot bakgrund av att det inte finns några anvisningar om hur polisen får använda hund som hjälpmedel vid våldsanvändning välkomnar jag en sådan översyn. JO har dock redan 2017 påtalat behovet av sådana anvisningar (se

text: JO 2017/18 s. 256

text: ). Det är angeläget att detta arbete påskyndas och slutförs så snart som möjligt.

text: Ärendet avslutas.

type: avgorande


avgjordAv: Justitieombudsmannen Cecilia Renfors

nyckelord:
Allmänna handlingar
Diarieföring

title: Kritik mot Regeringskansliet, Utrikesdepartementet, för att inte löpande ha tagit ställning till om vissa handlingar skulle diarieföras och för handläggningen av en begäran att ta del av e-postloggar

sammanfattning: I en anmälan till JO fördes det fram klagomål mot Utrikesdepartementets hantering av handlingar om Sveriges kandidatur till FN:s säkerhetsråd för perioden 2017–2018 (säkerhetsrådskampanjen). Enligt anmälarna hade departementet underlåtit att registrera handlingar om kampanjen, bl.a. mejl med sekretessbelagda uppgifter som skickats till och från stiftelsen Dag Hammarskjölds Minnesfond, och åsidosatt kravet på skyndsamhet när man hanterade en begäran om att få ta del av e-postloggar för tjänstemän som arbetade med kampanjen. När det gäller mejlen har Utrikesdepartementet uppgett att de innehöll vissa sekretessbelagda uppgifter, men att de var av ringa betydelse för departementets verksamhet och därför inte behövde registreras eller hållas ordnade. JO ifrågasätter inte departementets bedömning av handlingarnas betydelse för verksamheten och uttalar att sekretessbelagda uppgifter i en handling inte utesluter att den uppenbart är av ringa betydelse. Utrikesdepartementet kan dock inte undgå kritik för att man inte löpande tagit ställning till om mejlen skulle diarieföras. JO är även kritisk till att Utrikesdepartementet hanterat framställningen om att få ta del av tjänstemännens e-postloggar på ett sätt som lett till att handläggningen kommit i konflikt med tryckfrihetsförordningens krav på skyndsamhet. JO uttrycker också tveksamhet till att departementet låtit prövningen ligga kvar på tjänstemannanivå trots att den krävt ett flertal samråd och ett omfattande arbete med att ta fram principer för bedömningen. JO finner det vidare anmärkningsvärt att det fanns flera uppgifter i loggarna som omfattades av utrikessekretess trots att sådana uppgifter inte ska hanteras i e-postsystemet enligt Regeringskansliets riktlinjer. Utrikesdepartementet har under senare år fått återkommande kritik från såväl JO som riksdagens konstitutionsutskott och Justitiekanslern för sin hantering av framställningar om att få ta del av handlingar. JO förutsätter att departementet nu vidtar åtgärder med anledning av kritiken.

text: Bakgrund

text: Den 28 juni 2016 valdes Sverige in som icke-permanent medlem i Förenta nationernas säkerhetsråd för perioden 2017–2018. Utrikesdepartementets enhet för FN-politik hade huvudansvaret för arbetet med kandidaturen (säkerhetsrådskampanjen). På enheten fanns ett sekretariat för att samordna arbetet.

text: Journalisten AA granskade under våren 2016 stiftelsen Dag Hammarskjölds Minnesfond och dess inblandning i säkerhetsrådskampanjen. I början av april 2016 publicerade Dagens Nyheter flera kritiska artiklar om hur kampanjarbetet genomfördes och finansierades. I artiklarna angavs också att Regeringskansliet försökt dölja hur arbetet bedrivits genom att inte registrera handlingar och inte hörsamma AA:s framställningar om att få ta del av allmänna handlingar om kampanjen.

text: Den 11 april 2016 anmäldes hanteringen av säkerhetsrådskampanjen till riksdagens konstitutionsutskott. Utskottets granskning redovisas i betänkandet 2016/17:KU20. Granskningen visade inte något som tydde på att arbetet med kampanjen bedrivits i strid med gällande regelverk och praxis. Det kom dock fram att det fanns en omfattande eftersläpning när det gällde Utrikesdepartementets diarieföring av allmänna handlingar.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 27 oktober 2016 förde AB Dagens Nyheter (DN) och journalisten AA fram klagomål mot Regeringskansliet, Utrikesdepartementet i tre avseenden. Utrikesdepartementet hade underlåtit att registrera handlingar om säkerhetsrådskampanjen, varav flera innehöll sekretessbelagda uppgifter. Departementet hade vidare åsidosatt kravet på skyndsamhet vid hanteringen av en begäran från AA om att få ta del av epostloggar för tjänstemännen vid sekretariatet. Anmälarna anförde också att Utrikesdepartementet hade instruerat registratorerna vid departementet att inte behandla framställningar från DN om att få ta del av allmänna handlingar.

text: Regeringskansliet, Utrikesdepartementet, uppmanades att yttra sig över det som anmälarna anfört. I det följande behandlas de tre frågor anmälarna tar upp i skilda avsnitt, och beslutet avslutas med en sammanfattande bedömning där jag även gör vissa uttalanden om Utrikesdepartementets hantering av frågor om handlingsutlämnande.

text: Registrering av handlingar

text: Anmälarna AA granskade under våren 2016 stiftelsen Dag Hammarskjölds Minnesfond och dess inblandning i Sveriges kampanj för en plats i FN:s säkerhetsråd. Under granskningen begärde AA att få ta del av en lista över skriftväxlingen mellan stiftelsen och Utrikesdepartementet under tiden den 1 januari 2013–25 februari 2016. AA begärde också att få en lista över dokument om stiftelsen som upprättats eller expedierats av Utrikesdepartementet. Utrikesdepartementet lämnade ut en lista över skriftväxlingen och de övriga dokumenten. Listan innehöll inga handlingar om departementets och stiftelsens gemensamma projekt under säkerhetsrådskampanjen. I enlighet med en tidigare begäran fick AA även ta del av flera e-postmeddelanden som skickats mellan Utrikesdepartementet och stiftelsen. Många av meddelandena innehöll

text: sekretessbelagda uppgifter, men fanns inte heller med på listan över skriftväxlingen mellan departementet och stiftelsen.

text: Som ett led i granskningen gjorde AA även sökningar i diariet på Regeringskansliets dataterminal för allmänheten. Namnet på chefen för det sekretariat vid Utrikesdepartementet som skötte säkerhetsrådskandidaturen, BB, fanns inte i diariet i samband med någon handling som rörde sekretariatets arbete. AA begärde att få en postlista, dvs. ett utdrag ur diariet som anger vilka nya ärenden som registrerats och vilka dokument som kommit in eller upprättats i dessa och andra ärenden, avseende hela enheten för säkerhetspolitik för en viss period. BB förekom inte i listan. Det var förvånande att chefen för sekretariatet inte upprättat någon handling under den aktuella perioden.

text: Som svar på frågor om diarieföringen av handlingar som rörde planeringen av ett besök av FN-ambassadörer uppgav kabinettsekreterare CC bl.a. att det tar tid att diarieföra en omfattande skriftväxling med begränsade resurser.

text: Utrikesdepartementet Utrikesdepartementet (departementsrådet DD) anförde bl.a. följande.

text: Utöver de grundläggande reglerna om allmänna handlingars offentlighet i

text: tryckfrihetsförordningen

text: och reglerna om myndigheters hantering av allmänna handlingar i offentlighets- och

text: sekretesslagen (2009:400)

text: […] finns det bestämmelser som särskilt reglerar handläggningen i Regeringskansliet och UD. – – – För registrering av allmänna handlingar ska det i varje departement finnas ett eller flera diarier som förs med hjälp av automatisk databehandling. Ett diarium får bara innehålla sådana uppgifter som anges i

text: 5 kap.

text: och

text: 4 §§

text: OSL och uppgifter som i övrigt behövs för ärendets beredning (

text: 49 §

text: [förordningen med instruktion för Regeringskansliet]). Enligt

text: 49 a §

text: instruktionen ansvarar förvaltningschefen för frågor om registrering av allmänna handlingar i Regeringskansliet. Förvaltningschefens ansvar omfattar inte registrering av allmänna handlingar i de särskilda diarier som förs i Justitiedepartementet och Utrikesdepartementet. Inom ett departement ska expeditionschefen säkerställa att det finns en ordning för att allmänna handlingar tas om hand för registrering. Regeringskansliets förvaltningsavdelning svarar för departementets arkiv. Arkivet är även registratorskontor enligt

text: 48 §

text: instruktionen (

text: 43 §

text: [Regeringskansliets förskrifter med arbetsordning för Utrikesdepartementet]). Av 71 § arbetsordningen följer att sedan inkommande handlingar registrerats distribueras de till chefen för den enhet som enligt arbetsordningen ska handlägga ärendet. Handlingar som upprättas inom departementet registreras inom arkivet, om inte annat följer av

text: 74 §§

text: . – – – Enligt de riktlinjer för registrering som finns i Regeringskansliet bör inkomna handlingar genom vilka ett ärende väcks alltid registreras i ett diarium. Om dagboksblad förs i ett ärende behöver dock skriftväxlingen under ärendets handläggning inte redovisas i diariet utan kan redovisas i dagboksbladet. Det bör emellertid inte förekomma att vissa allmänna handlingar i ett diariefört ärende inte registreras alls utan bara hålls ordnade.

text: E-post ska behandlas i enlighet med vad som gäller för allmänna handlingar i fråga om bl.a. diarieföring. För e-post gäller vidare att var och en som skickar eller tar emot e-post självständigt måste kunna bedöma om ett meddelande som kommer in till Regeringskansliet eller sänds därifrån är en allmän handling. I de fall handläggaren känner sig osäker ska denne stämma av frågan med sin enhetschef. För officiell korrespondens mellan de svenska ambassaderna och Regeringskansliet används rapporteringsverktyget D-post. All skriftväxling som sker genom D-post passerar registraturen (lokalt på ambassaden, respektive registratorskontoret i UD och i övriga departement). Dessa handlingar registreras därför automatiskt i UD.

text: Utrikesdepartementet gjorde följande bedömning av handläggningen.

text: I samband med handläggningen av AA:s framställningar uppmärksammades det att de e-postmeddelanden som omfattades av framställningarna inte hade registrerats. De aktuella e-postmeddelandena skickades inom ramen för det arbete som bedrevs i UD med anledning av Sveriges säkerhetsrådskandidatur. Meddelandena förvarades i mappar i respektive handläggares e-postkonto i Regeringskansliets e-postsystem. När frågan om registrering uppkom gjordes en bedömning av varje enskilt e-postmeddelande. Meddelandena rörde frågor om biljett- och hotellbokningar, programavstämningar, kostpreferenser och liknande. Handlingarna bedömdes därför vara av ringa betydelse för UD:s verksamhet. – – –

text: När det gäller de aktuella e-postmeddelandena har berörda handläggare i efterhand gjort bedömningen att handlingarna är av ringa betydelse för UD:s verksamhet och därför inte behöver registreras. Bedömningarna har redovisats för berörda chefer. UD konstaterar att bedömningarna borde ha gjorts tidigare och skett löpande.

text: När det gäller anmälarnas synpunkter på att BBs namn inte fanns i diariet eller i den postlista man fått ut anförde Utrikesdepartementet följande.

text: Den postlista som AA fick del av den 5 april 2016 är ett utdrag ur diariet som anger vilka nya ärenden som registrerats under den aktuella tidsperioden samt vilka dokument som inkommit eller upprättats i dessa och andra ärenden under perioden. Av diariet framgår alltid det datum då handlingen kom in eller upprättades, diarienummer, ingivare eller avsändare/mottagare samt ärendemening eller dokumentrubrik. När en handling har skickats från eller tagits emot av Regeringskansliet registreras det aktuella departementet som avsändare/mottagare. Utöver dessa uppgifter kan även organisatorisk enhet och handläggare anges. [Det finns] inget krav på att handläggarens namn ska framgå beträffande de handlingar som registreras. Enligt UD:s bedömning uppfyller diarieföringen de krav på registrering som ställs upp i OSL.

text: Rättsliga utgångspunkter Enligt

text: 5 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen

text: (OSL) ska allmänna handlingar registreras så snart de har kommit in till eller upprättats hos en myndighet. Handlingar som inte omfattas av sekretess behöver dock inte registreras om de hålls ordnade så att det utan svårighet kan fastställas om de har kommit in till eller upprättats hos myndigheten. Om det är uppenbart att en

text: allmän handling är av ringa betydelse för myndighetens verksamhet, behöver den varken registreras eller hållas ordnad.

text: Bedömningen om en handling uppenbart är av ringa betydelse för myndighetens verksamhet får göras från fall till fall. Handlingar som typiskt sett kan höra dit är pressklipp, cirkulär, reklamtryck, statistiska meddelanden, kopior av andra myndigheters yttranden, anonyma skrifter och skrifter från enskilda med meningslöst eller obegripligt innehåll (se

text: prop. 1979/80:2

text: Del A s. 355 f.). Även handlingar som avser enkla förvaltningsbestyr, t.ex. enklare meddelanden mellan tjänstemän om överenskommelser om sammanträffanden och liknande, kan anses höra dit (se JO 1995/96 s. 485, dnr

text: Bestämmelsen i

text: 5 kap. 1 §

text: OSL om att allmänna handlingar ska registreras så snart de har kommit in eller upprättats innehåller inte någon bestämd tidsgräns. JO har emellertid uttalat att det ligger i sakens natur att registreringen ska ske så snart det är praktiskt möjligt, i normalfallet senast påföljande arbetsdag (se bl.a. JO 2007/08 s. 565, dnr

text: För de handlingar som registreras enligt

text: 5 kap. 1 §

text: OSL ska det av registret framgå vilket datum handlingen kom in eller upprättades, diarienummer eller annan beteckning handlingen fått vid registreringen, i förekommande fall uppgifter om handlingens avsändare eller mottagare, och i korthet vad handlingen rör. Uppgifter om handlingens avsändare, mottagare och vad handlingen rör ska dock utelämnas eller särskiljas om det behövs för att registret i övriga delar ska kunna hållas tillgängligt för allmänheten. (Se

text: 5 kap. 2 §

text: OSL.)

text: Som UD beskrivit finns det särskilda bestämmelser om diarieföring och hanteringen av allmänna handlingar i instruktionen för Regeringskansliet och i departementets arbetsordning.

text: Bedömning För att offentlighetsprincipen ska fungera på det sätt som är avsett är det nödvändigt att det utan svårighet går att konstatera vilka handlingar som kommit in till en myndighet eller som har upprättats där. Allmänna handlingar ska därför som utgångspunkt registreras. När det gäller allmänna handlingar som inte omfattas av sekretess kan myndigheten välja mellan att registrera dem eller hålla dem ordnade på något annat sätt. Från dessa bestämmelser finns ett generellt undantag som gäller handlingar som uppenbart är av ringa betydelse för myndighetens verksamhet. Sådana handlingar behöver varken registreras eller hållas ordnade. Det är handlingens betydelse för myndighetens verksamhet som avgör om huvudregeln ska tillämpas eller inte. Att en handling som saknar betydelse för myndighetens verksamhet ändå har ett intresse från offentlighetssynpunkt medför därför inte att handlingen måste registreras eller hållas tillgänglig på annat sätt. (Se

text: prop. 1979/80:2

text: Del A s. 353 f.) Att det finns sekretessbelagda uppgifter i en handling utesluter enligt min mening inte att det är uppenbart att handlingen är av ringa betydelse.

text: Av utredningen framgår att vissa mejl till eller från Utrikesdepartementet inte har registrerats där. Mejlen rörde praktiska frågor såsom biljett- och hotellbokningar – inklusive uppgifter om vissa kostnader – programavstämningar, kostpreferenser och liknande. Mejlen innehöll enligt departementet vissa sekretessbelagda uppgifter. Jag har inte tillräckligt underlag för att ta ställning till om det är uppenbart att varje enskilt mejl som berörs av anmälan är av ringa betydelse för Utrikesdepartementets verksamhet och inte heller om det finns uppgifter i dem som omfattas av sekretess. Jag nöjer mig med att konstatera att det varit fråga om handlingar med uppgifter om praktiska frågor i samband med planeringen av en konferens och att det som kommit fram inte ger mig skäl att ifrågasätta Utrikesdepartementets bedömning. Som Utrikesdepartementet konstaterat ska dock denna bedömning göras löpande för att man ska kunna upprätthålla kravet på att de handlingar som ska registreras diarieförs så snart de kommit in.

text: Anmälarna har, som det får uppfattas, även gjort gällande att Utrikesdepartementet kan ha underlåtit att diarieföra handlingar som upprättats av chefen för sekretariatet, BB, eftersom hans namn inte fanns angivet i diariet. Utredningen i ärendet ger inte stöd för att det skulle vara på det sättet.

text: Vid konstitutionsutskottets granskning av hanteringen av säkerhetsrådskampanjen har det kommit fram att det fanns en omfattande eftersläpning när det gällde Utrikesdepartementets diarieföring av allmänna handlingar. Utskottet uttalade att det inte är acceptabelt med en sådan utestående balans i diarieföringen. (Se granskningsbetänkandet 2016/17:KU20 s. 169.) Även i anmälan till JO har det påtalats att företrädare för Utrikesdepartementet bekräftat dröjsmål med att registrera handlingar. Uppgiften har inte tillbakavisats eller på annat sätt bemötts av Utrikesdepartementet i yttrandena till JO. Som konstitutionsutskottet uttalat är omfattande dröjsmål med att registrera handlingar inte acceptabelt.

text: Hanteringen av begäran om att få ta del av e-postloggar

text: Anmälarna AA begärde den 19 april 2016 att få ta del av en lista över inkommande och utgående e-post (e-postlogg) under perioden den 1 januari 2015–19 april 2016 för elva namngivna personer som tillhörde eller hade tillhört sekretariatet för säkerhetsrådskandidaturen.

text: Efter en vecka fick AA besked av rättssekretariatet vid Utrikesdepartementet om att e-postloggar sparas i 42 dagar, att utlämningen skulle ta mycket lång tid om loggfilerna innehåller både interna och externa mejl och att sekretessprövningen skulle bli extra komplicerad eftersom kampanjen fortfarande pågick. AA begränsade sin begäran till att omfatta externa meddelanden och uppfattade det som att e-postloggarna skulle lämnas ut innan kampanjen avslutades. I juli kontaktade AA rättssekretariatet som inte kunde ge besked om när e-postloggarna skulle lämnas ut.

text: Den 19 september 2016 lämnade Utrikesdepartementet ut en av de elva efterfrågade e-postloggarna. Den innehöll ett hundratal sekretessmarkeringar, framför allt i ärendemeningarna och i något fall i fälten för avsändare eller mottagare. Veckan därefter fick AA besked om att Utrikesdepartementet ännu inte hade inlett sekretessprövningen för de resterande e-postloggarna, men att den beräknades gå snabbare än för den första loggen.

text: Den 6 oktober 2016 kontaktade AA Utrikesdepartementet på nytt och fick besked om att en av e-postloggarna skulle kunna lämnas ut under november månad.

text: Utrikesdepartementet I sitt yttrande redovisade Utrikesdepartementet de bestämmelser som särskilt reglerar handläggningen av framställningar om att få ta del av allmänna handlingar i Regeringskansliet och Utrikesdepartementet enligt följande.

text: Enligt 18 § [instruktionen] ska frågor om att lämna ut handlingar som förvaras i Regeringskansliet prövas inom det departement som förvarar handlingarna, om något annat inte är särskilt föreskrivet. I tveksamma fall eller när sökanden begär det, ska en sådan fråga prövas av ett statsråd i departementet. Frågan får också lämnas över till regeringens prövning. Av 32 § [arbetsordningen] framgår att rättssekretariatet svarar för bl.a. frågor rörande allmänna handlingar och sekretess i utrikesförvaltningen samt ärenden om utlämnande av allmänna handlingar i departementet utom såvitt gäller de åtgärder som åligger enhetscheferna. Enligt 59 § arbetsordningen har enhetschefen vården om de allmänna handlingar som förvaras inom enheten och prövar därmed frågor om utlämnande av dessa till enskilda. Sedan allmänna handlingar omhändertagits av arkivet för förvaring svarar dock rättssekretariatet för frågor om utlämnande av sådana handlingar även om de tillfälligt har lånats ut till någon annan tjänsteman. I 70 § andra stycket arbetsordningen anges att enhetscheferna får delegera sin beslutanderätt till en annan tjänsteman inom enheten.

text: Utrikesdepartementet angav följande om sina handläggningsrutiner.

text: Inom Regeringskansliet pågår ett fortlöpande arbete med att se över rutinerna och organisationen för handläggning av ärenden om förfrågningar från medier och allmänhet, bland annat för att möta det ökade antalet förfrågningar och den komplexitet som många ärenden innehåller. I UD genomförs kompetensutvecklingsinsatser för berörda handläggare och chefer kontinuerligt. Rättssekretariatet håller löpande utbildningar i frågor om allmänna handlingar och offentlighet- och sekretess för andra enheter i departementet. Även registratorskontoret erbjuder utbildningar för enheterna och för nyanställda. – – –

text: UD handlägger ett mycket stort antal ärenden om utlämnande av allmänna handlingar. Antalet inkomna framställningar om att få ta del av allmänna handlingar som förvaras hos UD ökar stadigt. Under 2016 registrerades 745 inkomna framställningar. 655 utlämnandeärenden avslutades under året och 20 delbesked lämnades i ärenden som fortfarande är öppna. Under 2015 registrerades 685 framställningar och 697 ärenden avslutades. Motsvarande siffror för 2014 är 461 respektive 515. Ärendena handläggs i enlighet med UD:s arbetsordning inom den enhet som förvarar handlingarna eller, i de fall då handlingarna har arkiverats, inom UD:s

text: rättssekretariat. Huvuddelen av ärendena handläggs inom rättssekretariatet som också ger råd och stöd i de ärenden som handläggs inom andra enheter i UD eller i andra departement samt hos utlandsmyndigheterna. I sammanhanget ska också nämnas att UD handlägger samrådsärenden som gäller utlämnande av handlingar hos andra myndigheter och som kommer in till UD på grund av regeln om statliga myndigheters underrättelseskyldighet enligt

text: 10 kap. 13 § regeringsformen

text: . Mot bakgrund av bl.a. nämnda bestämmelse ger rättssekretariatet en omfattande rådgivning, framförallt i frågor rörande tillämpningen av bestämmelser rörande utrikessekretess, till andra myndigheter m.fl. Totalt arbetar för närvarande fem handläggare och en gruppchef inom rättssekretariatet med handläggning av ärenden som rör utlämnande av allmänna handlingar. Med anledning av det ökande antalet framställningar har rättssekretariatet inför verksamhetsåret 2017 fått förstärkning med ytterligare en heltidstjänst för dessa frågor. När en begäran om att få ta del av allmänna handlingar kommer in till UD söker registrator i diariet efter de handlingar som motsvarar begäran. Registrator tar därefter fram handlingarna. En del av handläggningen består i att avgöra om de framtagna handlingarna motsvarar begäran. Det kan ibland medföra ett mycket omfattande arbete att i dialog med andra enheter i UD söka fram kompletterande eller de rätta handlingarna. I vissa ärenden kan frågor uppstå om hur en begäran ska tolkas. Kontakter kan då behöva tas med den som begär att få ta del av handlingarna. När handlingar efterfrågas i specifika ärenden räcker det som regel med en sökning i diariet för att identifiera de handlingar som omfattas av begäran. Om en begäran däremot, vilket allt oftare är fallet, avser handlingar som har ett visst tema eller innehåll kan efterforskningarna kräva en betydande arbetsinsats bl.a. genom kontakter med anställda inom andra enheter eller departement innan alla handlingar har identifierats. När det gäller sekretessprövningarna så varierar dessa både i omfattning och i komplexitet. Det rör sig inte sällan om handlingar i ett enskilt ärende på sammanlagt flera hundra sidor och ibland omfattar begäran handlingar som upptar flera hyllmeter. En sådan begäran kan uppta en enskild handläggares hela arbetstid under en längre tidsperiod. Uppgifterna är ofta mycket känsliga ur flera aspekter och skadebedömningarna svåra att göra. Skadebedömningarna kräver ofta, särskilt när det är fråga om utrikessekretess, att tjänstemän på andra enheter som är särskilt insatta i de sakfrågor som handlingarna rör medverkar. I frågor rörande utrikessekretess, som är den i särklass vanligast förekommande sekretessgrunden i UD:s verksamhet, kan samrådet även inkludera den politiska nivån. Det kan även i vissa situationer vara nödvändigt att ta kontakt med andra stater eller mellanfolkliga organisationer. Det samråd som sker som ett led i handläggningen är nödvändigt för att ansvarig handläggare ska få underlag för att kunna göra en riktig skadebedömning och för att så många uppgifter som möjligt ska kunna lämnas ut. Efter att sekretessprövningen har avslutats sker en eventuell maskering av sekretesskyddade uppgifter och därefter expedieras handlingarna. UD använder sedan ett antal år tillbaka digital teknik för maskeringen och i de flesta ärenden skickas handlingarna och besked till sökanden i elektronisk form som en serviceåtgärd. Besked i ärendena lämnas av enhetschefen eller, om ärendet prövas av UD:s rättssekretariat, av någon av de två handläggare som har delegation att lämna besked till allmänheten. I beskedet anges att om den enskilde inte är nöjd med beskedet så kan han eller hon begära att frågan ska prövas av myndigheten genom beslut av ett statsråd. Ärendet kan också komma att direkt överlämnas till regeringens prövning.

text: Utrikesdepartementet anförde följande om handläggningen av AA:s begäran om att få ta del av vissa e-postloggar.

text: AA:s begäran innefattar […] e-postloggar för elva UD-anställda under perioden den 9 mars – den 19 april 2016. Det rör sig om totalt 74 423 loggposter avseende

text: såväl interna som externa e-postmeddelanden. Varje enskild loggpost innehåller uppgifter om avsändare, mottagare, tidpunkt samt ärendemeningen. Rättssekretariatet uppfattade initialt begäran som att den omfattade loggar över e-postmeddelanden som hade skickats till eller tagits emot från personer utanför Regeringskansliet. Samma dag som AA:s begäran kom in beställde handläggare vid rättssekretariatet underlag från förvaltningsavdelningen. Dagen efter fick rättssekretariatet del av de externa e-postloggarna. I Regeringskansliets externa logg ingår inte uppgifter om e-postmeddelanden som har skickats mellan Regeringskansliet och utlandsmyndigheterna. Eftersom utlandsmyndigheterna använder samma e-postsystem som Regeringskansliet registreras dessa i stället i den interna loggen. Handläggaren återkopplade därför samma dag till förvaltningsavdelningen och påpekade att begäran även avsåg uppgifter i den interna e-postloggen. Den 2 maj fick handläggaren del av de interna loggarna. Rättssekretariatet påbörjade därefter en sortering för att skilja ut de loggposter som avsåg meddelanden som hade skickats till eller tagits emot från personer utanför myndigheten från de loggposter som avsåg meddelanden som hade skickats internt inom Regeringskansliet. Sorteringen gjordes manuellt eftersom det inte finns någon teknisk möjlighet att skilja på e-postadresser för personal som är stationerad i UD respektive vid en utlandsmyndighet. I praktiken innebar detta att det för varje enskild loggpost behövde utredas om någon i sändkretsen var stationerad vid en utlandsmyndighet när e-postmeddelandet skickades eller togs emot. Denna sortering blev därför mycket tidskrävande. I telefonsamtal den 2 juni, som svar på vilka åtgärder som hade vidtagits dittills i ärendet, upplystes AA om den manuella sortering som hade skett. Han förtydligade då att hans begäran avsåg e-postloggarna över såväl interna som externa e-postmeddelanden, men att han önskade få ett delbesked rörande de externa loggarna. I den fortsatta kontakten har rättssekretariatet inte uppfattat annat än att AA har vidhållit sin begäran om att även få ta del av de interna loggarna. När underlaget var färdigställt påbörjades sekretessprövning av den första handläggarens e-postloggar. Rättssekretariatet gjorde en initial bedömning av uppgifterna i underlaget och tog fram förslag till principer för sekretessprövningen. Dessa principer diskuterades vid ett möte med UD:s FN-enhet den 4 juli. Efter mötet tog rättssekretariatet fram ett förslag avseende den första handläggarens e-postloggar. Förslaget bereddes med FN-enheten som framförde vissa synpunkter. Ett flertal poster i underlaget stämdes även av med berörda geografiska enheter i UD samt med andra berörda enheter i Regeringskansliet. Utifrån de synpunkter som framfördes löpande under beredningen tog rättssekretariatet efterhand fram ett antal nya förslag. Parallellt med den gemensamma beredningen av förslagen stämdes dessa av med UD:s ministerkansli. En sista avstämning med FN-enheten gjordes den 22 augusti och den 25 augusti presenterades förslaget för chefen för rättssekretariatet. Rättssekretariatet tog därefter fram ett slutligt förslag som kvalitetssäkrades. Den 19 september fick AA ett delbesked där 2 767 loggposter avseende en av de elva anställda lämnades ut. Under hösten fortsatte arbetet med att sekretesspröva övriga e-postloggar. Liksom för den första handläggarens loggar innebar handläggningen löpande ett flertal avstämningar med olika enheter i UD. Den 28 november fick AA ett delbesked där loggposterna för ännu en av de anställda lämnades ut. Den 30 november fick han ytterligare ett delbesked där loggposter för en tredje anställd lämnades ut och den 9 februari 2017 fick han del av loggposterna för en fjärde anställd.

text: När det gäller resterande e-postloggar så pågår sekretessprövningen fortsatt i enligt med vad som har redogjorts för ovan och i samråd med berörda enheter i UD.

text: För att garantera allmänhetens rätt till insyn i departementets verksamhet är UD:s ambition att alltid lämna ut handlingar i så stor utsträckning som möjligt med beaktande av eventuellt sekretesskydd för uppgifter i handlingarna. En noggrann sekretessprövning av varje uppgift är nödvändig för att möjliggöra detta. När det som i det aktuella fallet är fråga om en mycket omfattande begäran med komplicerade sekretessbedömningar ligger det i sakens natur att handläggningstiden blir längre än vanligt. Handläggningen av AA:s begäran har hela tiden bedrivits aktivt. Två handläggare i rättssekretariatet har arbetat motsvarande en heltidstjänst med ärendet. Handläggare i UD har varit i kontakt med AA under handläggningstiden och han har fått ett par delbesked med anledning av sin begäran. Sekretessprövningen har varit särskilt komplicerad bl.a. eftersom uppgifterna i handlingarna är mycket detaljerade och fragmenterade samtidigt som skadebedömningen behöver göras i förhållande till materialet som helhet. Det har också varit mycket tidskrävande att säkerställa en konsekvent bedömning eftersom många av uppgifterna återkommer men i kombination med olika metadata. Sekretessprövningen har vidare krävt omfattande avstämningar med flera olika enheter i UD. Den noggranna sekretessprövningen har varit nödvändig för att en så stor del av handlingarna som möjligt ska kunna lämnas ut till AA. UD beklagar att AA upplever att handläggningen av hans begäran har tagit alltför lång tid. Enligt UD:s bedömning har dock handläggningen av AA:s begäran varit så skyndsam som möjligt med hänsyn till det omfattande materialet och de komplicerade sekretessbedömningarna.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Grundläggande regler om allmänna handlingar

text: Grundläggande regler om allmänna handlingars offentlighet finns i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF). Enligt dessa bestämmelser har var och en rätt att ta del av en handling som förvaras hos en myndighet om den är inkommen till myndigheten eller upprättad där, förutsatt att den inte omfattas av sekretess (offentlighetsprincipen).

text: En myndighet ska ta hänsyn till rätten att ta del av allmänna handlingar när den organiserar hanteringen av sådana handlingar och vid övrig hantering av allmänna handlingar. Myndigheten ska särskilt se till att allmänna handlingar kan lämnas ut med den skyndsamhet som krävs enligt

text: tryckfrihetsförordningen

text: och att rätten att ta del av allmänna handlingar säkerställs samtidigt som sekretesskyddet upprätthålls. (Se

text: 4 kap. 1 § första stycket 1

text: och 3 OSL.)

text: Med handling förstås inte bara konventionella handlingar utan även upptagningar som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniska hjälpmedel. En handling i den formen anses förvarad hos en myndighet om den är tillgänglig för myndigheten med teknik som myndigheten själv använder. E-postloggar brukar anses vara sådana handlingar (se t.ex.

text: RÅ 1998 ref. 44

text: En sammanställning av uppgifter ur en upptagning för automatiserad behandling anses förvarad hos myndigheten endast om denna kan göra sammanställningen tillgänglig med rutinbetonade åtgärder. En sådan s.k. potentiell handling omfattas av

text: tryckfrihetsförordningens

text: bestämmelser. För att det ska vara fråga om rutinbetonade åtgärder ska de kräva en begränsad arbetsinsats som inte innebär nämnvärda kostnader. (Se

text: 2 kap. 3 § andra stycket

text: TF,

text: prop. 1990/91:60 s. 22

text: och Justitiekanslerns beslut den 6 mars 2008, dnr

text: Skyndsamhetskrav

text: En allmän handling som får lämnas ut ska tillhandahållas genast eller så snart det är möjligt. Det ska ske på stället och utan avgift. Den som begär det har också rätt att mot en fastställd avgift få en kopia av handlingen. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt. (Se 2 kap. 12 och 13 §§ TF.)

text: Besked i en fråga om att lämna ut en allmän handling bör normalt lämnas samma dag som begäran gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om det är nödvändigt för att ta ställning till om handlingen får lämnas ut. Om framställningen avser eller fordrar genomgång av ett omfattande material kan det vara ofrånkomligt med ytterligare dröjsmål. I sådana fall kan det många gånger vara lämpligt att successivt lämna besked om vad som kan lämnas ut.

text: Tjänstemannaprövning och myndighetsprövning

text: Om en anställd vid en myndighet har ansvar för vården av en handling är det i första hand denne som ska pröva om handlingen ska lämnas ut. I tveksamma fall ska myndigheten göra prövningen, om det kan ske utan dröjsmål. Om den anställde vägrar att lämna ut handlingen, eller en del av den, ska den som begär att få ta del av handlingen informeras om möjligheten att begära att myndigheten prövar frågan. Det ska framgå av informationen att sökanden måste begära och få ett skriftligt beslut från myndigheten för att beslutet ska kunna överklagas. (Se

text: 6 kap. 3 §

text: OSL.)

text: För Regeringskansliet gäller i detta avseende att en begäran om att få ta del av handlingar prövas inom det departement som förvarar handlingarna, om något annat inte är särskilt föreskrivet. Frågor om att få ta del av handlingar ska i tveksamma fall, eller om sökanden begär det, prövas av ett statsråd. Ärendet får även överlämnas till regeringens prövning. (Se 18 § Regeringskansliets instruktion.) Om ett statsråd helt eller delvis vägrar att lämna ut en handling kan beslutet överklagas till regeringen (se

text: 2 kap. 15 §

text: TF). Beslut av regeringen kan inte överklagas (se

text: 6 kap. 7 §

text: OSL).

text: Utrikessekretess

text: Sekretess gäller för uppgift som rör Sveriges förbindelser med en annan stat eller i övrigt rör annan stat, mellanfolklig organisation, myndighet, medborgare eller juridisk person i annan stat eller statslös, om det kan antas att det stör

text: Sveriges mellanfolkliga förbindelser eller på annat sätt skadar landet om uppgiften röjs (se

text: 15 kap. 1 §

text: OSL).

text: För utrikessekretessen gäller ett s.k. rakt skaderekvisit. Detta betyder att uppgifterna som utgångspunkt är offentliga och att sekretess endast gäller om det i det enskilda fallet finns omständigheter som med tillräcklig styrka talar för att det kan skada Sverige om uppgifterna lämnas ut. En sådan bedömning kan grundas på att uppgifter av ett visst slag normalt är känsliga. (Se

text: prop. 1994/95:112 s. 28

text: .) Om uppgiften å andra sidan är sådan att den genomsnittligt sett måste betraktas som harmlös ska den alltså normalt anses falla utanför sekretessen. (Se

text: prop. 1979/80:2

text: Del A s. 80 f.)

text: Bedömning

text: Den inledande hanteringen av begäran

text: Av utredningen framgår att AA den 19 april 2016 begärde att få ta del av samtliga e-postloggar över inkommande och utgående mejl under en viss tidsperiod för de elva tjänstemän som tillhörde eller hade tillhört sekretariatet för säkerhetsrådskandidaturen.

text: Som redovisats ovan anses e-postloggar normalt sett vara allmänna handlingar. Det framgår också av utredningen att Utrikesdepartementet påbörjade arbetet med att ta fram loggarna utan dröjsmål.

text: AA har uppgett att Utrikesdepartementet bl.a. upplyste honom om att det skulle ta mycket lång tid att lämna ut handlingarna om begäran avsåg loggar över både interna och externa mejl, och att han då begränsade sin begäran till externa mejl.

text: Utrikesdepartementet anger i sitt yttrande att tjänstemännens mejl till och från Sveriges utlandsmyndigheter visserligen är att betrakta som externa men att de av tekniska skäl registreras i e-postloggen över interna mejl. För att få fram en sammanställning över de poster i tjänstemännens interna e-postloggar som rörde mejl till och från utlandsmyndigheterna var Utrikesdepartementet tvungen att göra en manuell bearbetning av de interna e-postloggarna. Av Utrikesdepartementets yttrande framgår dock att AA först i efterhand, den 2 juni 2016, fick besked om att en sådan manuell utsortering behövde göras för att få fram en lista över dessa externa mejl.

text: JO har tidigare uttalat att det är viktigt att en myndighet omgående tar ställning till vad en begäran avser, informerar om eventuella svårigheter med att ta fram materialet och ger sökanden tillfälle att utifrån informationen avgränsa eller precisera sin begäran. På så sätt kan man undvika att ett utlämnande dröjer längre än nödvändigt. (Se t.ex. JO 2015/16 s. 665, dnr

text: m.fl., och JO:s beslut den 24 februari 2016, dnr

text: Enligt min mening borde Utrikesdepartementet ha kontaktat AA redan innan den manuella utsorteringen påbörjades och uppmärksammat honom på det omfattande arbete en manuell bearbetning skulle komma att innebära samt

text: informerat honom om den handläggningstid man beräknade att den skulle ta. Det kan inte uteslutas att en tydlig information till AA om detta hade lett till att han ville göra en annan begränsning av eller prioritering i sin begäran som hade kunnat förkorta handläggningstiden.

text: Jag är dessutom tveksam till om begäran med hänsyn till den omfattande manuella bearbetningen som krävdes kan ses som en begäran om allmänna handlingar som omfattas av

text: tryckfrihetsförordningens

text: bestämmelser. En sammanställning av uppgifter ur en upptagning för automatiserad behandling omfattas endast om sammanställningen kan göras tillgänglig med rutinbetonade åtgärder. Den omfattande manuella utsorteringen av poster i de interna epostloggarna för att få fram en sammanställning över mejlen till och från utlandsmyndigheterna kan knappast anses vara en sådan åtgärd. Utrikesdepartementet borde därför inledningsvis ha tagit ställning till om man var skyldig att göra en sådan sammanställning enligt

text: tryckfrihetsförordningens

text: bestämmelser.

text: Sekretessprövningen av e-postloggarna

text: Av utredningen framgår att de e-postloggar för fyra tjänstemän som AA hade fått del av vid tidpunkten för Utrikesdepartementets yttrande lämnades ut till honom efter fem, sju respektive tio månader. När det gäller e-postloggarna för de övriga sju tjänstemännen hade sekretessprövningen vid tiden för yttrandet till JO ännu inte slutförts.

text: Utrikesdepartementet har förklarat den långa handläggningstiden med att materialet var omfattande, att uppgifterna i handlingarna var mycket detaljerade och fragmenterade, samt att sekretessprövningen behövde göras i förhållande till materialet som helhet och krävde avstämningar med flera olika enheter inom Utrikesdepartementet.

text: Vid en tidigare granskning av Regeringskansliets handläggning av framställningar om att få del av allmänna handlingar uttalade JO att en myndighets hänvisning till behovet av en sekretessprövning bör godtas om den framstår som rimlig, och att det i princip inte är en uppgift för JO att gå in i enskilda sekretessbedömningar. Myndigheten måste dock på ett någorlunda konkret sätt kunna visa att det i det enskilda fallet funnits ett behov av en sekretessprövning. JO uttalade också att de omfattande samråd mellan enheter och departement som tillämpades inom Regeringskansliet vid handlingsutlämnande inte är förenlig med offentlighetsprincipen eftersom en handling enligt huvudregeln ska lämnas ut omedelbart av den som ansvarar för vården av den. Det bör därför endast i undantagsfall förekomma att man gemensamt bereder en begäran om att ta del av allmänna handlingar. Formerna för beredningen bör anpassas efter

text: tryckfrihetsförordningens

text: skyndsamhetskrav. (Se JO 2013/14 s. 585, dnr

text: m.fl.)

text: När det gäller Utrikesdepartementets handläggning av AA:s begäran ser jag i och för sig inte skäl att ifrågasätta att det fanns ett behov av att sekretesspröva

text: uppgifterna i e-postloggarna. Även om jag har förståelse för att det kan krävas samråd för att pröva om vissa uppgifter omfattas av utrikessekretess kan jag konstatera att e-postloggarna endast innehåller en ärendemening och kortfattade uppgifter om avsändare, mottagare och tid. Utrikesdepartementet har inte utvecklat behovet av den omfattande sekretessprövningen i sitt yttrande. Man har inte heller förklarat varför sekretessprövningen krävt samråd i den utsträckning som skett.

text: Som nämnts tidigare är utgångspunkten vid en bedömning av utrikessekretess att uppgifterna är offentliga och att sekretess endast gäller om det i det enskilda fallet finns omständigheter som med tillräcklig styrka talar för att det kan skada Sverige att lämna ut en uppgift. En sådan bedömning kan grundas på att uppgifter av ett visst slag normalt är känsliga. Om uppgiften å andra sidan är sådan att den genomsnittligt sett måste betraktas som harmlös ska den alltså normalt anses falla utanför sekretessen. Det måste dock också beaktas att ett utlämnande av uppgifter sammantaget kan bedömas medföra skada även om uppgifterna var för sig är harmlösa (se

text: RÅ 1989 ref. 111

text: Utrikesdepartementet har i sitt yttrande framhållit att en noggrann sekretessprövning av varje uppgift är nödvändig för att uppfylla departementets ambition att alltid lämna ut handlingar i så stor utsträckning som möjligt. Denna ambition är givetvis god, men måste ställas i relation till hur den aktuella sekretessbestämmelsen är konstruerad och till

text: tryckfrihetsförordningens

text: krav på att allmänna handlingar ska lämnas ut skyndsamt. Som jag tidigare anfört får en hög ambitionsnivå inte försämra möjligheten för en myndighet att uppfylla sina grundlagsreglerade skyldigheter.

text: Mot denna bakgrund och med beaktande av att de aktuella e-postloggarna endast innehåller mycket få och kortfattade uppgifter är det mycket som talar för att det borde ha gått att genomföra sekretessprövningen betydligt mer skyndsamt än vad som skett.

text: Innehållet i e-postloggarna

text: Av utredningen framgår att det i flera ärendemeningar i loggarna fanns uppgifter som omfattades av utrikessekretess.

text: Utrikesdepartementet har till sitt yttrande bifogat Regeringskansliets (Statsrådsberedningen) promemoria om användningen av elektronisk post (PM 1995:3, reviderad 1998-06-30). I den (avsnitt 1.7) anges att uppgifter för vilka sekretess gäller inte ska hanteras i systemet för elektronisk post (mejl). Av promemorian framgår vidare att man måste beakta risken för att ett mejl lätt kan komma att läsas av annan än den avsedda mottagaren.

text: Enligt min mening måste de säkerhetsaspekter som gäller innehållet i ett mejl också gälla för de delar av meddelandet som ingår i e-postloggen, t.ex. ärendemeningen. Några sekretessbelagda uppgifter bör därför inte förekomma i ärendemeningen. Om e-postsystemet hade använts på det sätt som anges i

text: promemorian hade sannolikt sekretessprövningen gått att genomföra mer skyndsamt.

text: Tjänstemannaprövning

text: Av utredningen i målet framgår att AA:s begäran handlades vid Utrikesdepartementets rättssekretariat. Såvitt framgår var det fråga om en sådan tjänstemannaprövning som anges i

text: 6 kap. 3 §

text: OSL och 59 § Utrikesdepartementets arbetsordning.

text: Av

text: 6 kap. 3 §

text: OSL följer att i tveksamma fall ska myndigheten pröva frågan, om det kan ske utan onödigt dröjsmål. För Utrikesdepartementets del gäller i dessa fall att frågan ska prövas av ett statsråd i departementet eller av regeringen (18 § Regeringskansliets instruktion). Med tanke på att sekretessprövningen enligt departementet krävt att rättssekretariatet tog fram ett förslag till principer för prövningen, vilka behövde stämmas av såväl med departementets FN-enhet och ministerkansli som med andra enheter inom Regeringskansliet, har jag svårt att se annat än att det var fråga om ett tveksamt fall. Utredningen ger dock inte tillräckligt underlag för mig att uttala att ett hänskjutande av AA:s begäran skulle inneburit en snabbare handläggning. Genom att låta en prövning av ett tveksamt fall ligga kvar på tjänstemannanivå fördröjs dock överklagandeprocessen om den enskilde vill föra frågan vidare.

text: Instruktioner till registratorer

text: Anmälarna Utrikesdepartementets registratorer har vid flera tillfällen hänvisat till presstjänsten när DN begärt att få ut postlistor eller andra handlingar av registratorerna. Vid ett tillfälle svarade registratorn att hon inte fick prata med AA. Han uppfattade det som att registratorn hade instruerats att inte behandla DN:s framställningar om att få ta del av allmänna handlingar. Utrikesdepartementet Utrikesdepartementet anförde att registratorerna vid departementet inte kommer ihåg något samtal med AA där de har uttryckt sig på det sätt som AA påstår och redovisade följande bedömning.

text: UD [konstaterar] att det inte finns någon rutin eller instruktion i UD som innebär att registraturen inte ska behandla vissa framställningar om att lämna ut allmänna handlingar. De anställda är dessutom väl medvetna om meddelarfriheten och sina rättigheter i övrigt. En registrator är inte förhindrad att hänvisa frågeställare vidare till andra i UD med sina frågor. Bedömning DN och AA:s uppfattning om hur registratorer vid Utrikesdepartementet instruerats har inte bekräftats genom utredningen i ärendet. Vad DN och AA fört fram i denna del föranleder inte något uttalande från min sida.

text: Sammanfattande och avslutande synpunkter

text: Av utredningen framgår att Utrikesdepartementet inte löpande tagit ställning till om mejl som skickades mellan departementet och stiftelsen Dag Hammarskjölds Minnesfond skulle registreras enligt offentlighets- och

text: sekretesslagens

text: bestämmelser. Utrikesdepartementet kan inte undgå kritik för detta.

text: När det gäller hanteringen av AA:s begäran om att få ta del av e-postloggar framgår det av utredningen att Utrikesdepartementet har gjort en omfattande bearbetning av de interna e-postloggarna utan att informera AA om vilka konsekvenser den hade för handläggningen och utan att ta ställning till om man var skyldig att göra en sådan bearbetning enligt

text: tryckfrihetsförordningens

text: bestämmelser. Trots att loggarna endast innehåller en ärendemening och kortfattade uppgifter om avsändare, mottagare och tid har man gjort en omfattande sekretessprövning. Efter elva månader hade knappt hälften av loggarna prövats. Enligt min mening har Utrikesdepartementets hantering inneburit att handläggningen kommit i konflikt med

text: tryckfrihetsförordningens

text: krav på skyndsamhet. Utrikesdepartementet ska kritiseras för bristerna i handläggningen.

text: Jag är också tveksam till att departementet låtit prövningen ligga kvar på tjänstemannanivå, trots att sekretessprövningen omfattat ett flertal samråd och ett omfattande arbete för att ta fram principer för bedömningen.

text: Det är vidare anmärkningsvärt att det fanns flera uppgifter i loggarna som omfattades av utrikessekretess, trots att sådana uppgifter inte ska hanteras i e-postsystemet enligt Regeringskansliets riktlinjer.

text: Med anledning av granskningen vill jag göra följande uttalanden om Utrikesdepartementets hantering av frågor om utlämnande av allmänna handlingar.

text: Offentlighetsprincipen innebär att allmänheten och massmedia ska ha möjlighet till insyn i offentlig verksamhet, bl.a. genom att ta del av allmänna handlingar. Om offentlighetsprincipen ska fungera är det nödvändigt att myndigheterna följer

text: tryckfrihetsförordningens

text: och offentlighets- och

text: sekretesslagens

text: bestämmelser om hur allmänna handlingar ska registreras och hållas ordnade samt om hur framställningar om att få ta del av allmänna handlingar ska handläggas. För att inte insynsrätten ska urholkas är det viktigt att handläggningen sker skyndsamt.

text: JO har tidigare framhållit att det är särskilt viktigt att just Regeringskansliet respekterar insynsrätten. Risken är annars stor att inte heller andra myndigheter anser sig behöva leva upp till grundlagens krav, vilket på sikt skulle kunna vara ett hot mot offentlighetsprincipen. (Se JO 2013/14 s. 585.)

text: Utrikesdepartementet har framhållit sin ambition att lämna ut handlingar i så stor utsträckning som möjligt för att garantera allmänhetens rätt till insyn. En hög ambitionsnivå är givetvis något som i grunden är positivt. Jag har dock tidigare haft anledning att konstatera att Utrikesdepartementets ambitionsnivå i vissa fall går utöver vad som följer av

text: tryckfrihetsförordningens

text: bestämmelser och kan försämra departementets möjligheter att uppfylla sina grundlagsreglerade skyldigheter (se mitt beslut

text: JO 2015/16 s. 665

text: ). En myndighet får inte gå så långt i sin ambition att ge god service att

text: tryckfrihetsförordningens

text: krav på skyndsamhet inte kan uppfyllas.

text: Jag kan konstatera att Utrikesdepartementet fått återkommande kritik för att man åsidosatt skyndsamhetskravet i

text: tryckfrihetsförordningen

text: och uppmanats att säkerställa att organisationen på ett godtagbart sätt kan hantera framställningar om att få ta del av allmänna handlingar (se riksdagens konstitutionsutskotts betänkanden 2010/11:KU10 s. 21 f., 2013/14:KU20 s. 130 f. och 2016/17:KU20 s. 143 f., JO 2013/14 s. 585,

text: JO 2015/16 s. 665

text: och Justitiekanslerns beslut den 5 oktober 2015, dnr

text: Jag förutsätter att Utrikesdepartementet vidtar åtgärder med anledning av den kritik som riktats mot departementet tidigare och de kritiska synpunkter jag fört fram i detta beslut.