title: Anmälan mot förvaltningschef inom skol- och barnomsorgsförvaltningen i Växjö kommun; ifrågasatt kränkning av anställdas yttrandefrihet

sammanfattning: JO riktar viss kritik mot en tidigare förvaltningschef för hans hantering av protester mot att skol- och barnomsorgsnämnden i Växjö kommun beslutat att konkurrensutsätta städverksamheten inom förvaltningen. I beslutet konstateras att utredningen i ärendet inte ger stöd för att det fanns någon avsikt att inskränka yttrandefriheten för de anställda. Förvaltningschefens agerande ledde emellertid till att det kom att spridas ett otydligt budskap rörande myndighetens syn på de anställdas rätt att ge uttryck för sina åsikter. Hanteringen av den aktuella frågan anses därför inte helt tillfredsställande.

text: Anmälan

text: AA uppgav i en anmälan till JO att den dåvarande förvaltningschefen vid skol- och barnomsorgsförvaltningen i Växjö kommun hade kränkt de anställdas yttrandefrihet. Han anförde följande. I samband med att skol- och barnomsorgsnämnden beslutade att privatisera städverksamheten inom förvaltningen genomförde Kommunal sektion 12 en insamling av namn på protestlistor mot åtgärden. Detta föranledde förvaltningschefen, BB, att sända ut ett e-postmeddelande till förvaltningens arbetsplatser med anvisningar om hur listorna skulle hanteras. I e-postmeddelandet anförde han bl.a. att det var viktigt att de som skrev på listorna ”själv funderar på sitt uppdrag”. Detta har av många uppfattats som ett hot om repressalier. BB har därmed försökt hindra de anställda från att uttrycka sina åsikter i det aktuella ärendet.

text: Till anmälan hade fogats bl.a. en utskrift av vissa e-postmeddelanden. Av utskriften framgick att BB den 27 maj 2011 hade skickat följande e-postmeddelande till en nämnd- och förvaltningssekreterare.

text: Hantering av protestlistor från Kommunal Enligt uppgift har Kommunal placerat ut protestlistor mot den beslutade konkurrensutsättningen på personalrum på förvaltningens enheter. Efter samråd med kommunens personalchef har jag bestämt följande hantering av dessa listor.

text: Det enda stället som listorna får förekomma på är den fackliga organisationens anslagstavla. Det får inte heller förekomma någon otillbörlig påverkan på människor för att få underskrifter. Det är viktigt att de som skriver på listorna själv funderar på sitt uppdrag. PS Jag kommer att informera Kommunal sektion 12 om beslutet.

text: Av de ingivna handlingarna framgick vidare att BB samma dag hade vidarebefordrat meddelandet till e-postmottagaren ”Kommunal sekt 12” tillsammans med en upplysning om att informationen ”kommer att publiceras idag på vårt intranät”.

text: Utredning

text: Skol- och barnomsorgsnämnden anmodades att göra en utredning och yttra sig över vad som anfördes i anmälan. I remissvaret anförde nämnden följande.

text: Bakgrund

text: Skol- och barnomsorgsnämnden fattade, 2011-05-18, ett beslut om att konkurrensutsätta all lokalvård inom förvaltningen med några få enheter som undantag. Skol- och barnomsorgsförvaltningen har ca 65 förskoleenheter och 43 skolenheter som tillsammans använder ca 183 000 kvadratmeter lokalyta. 26 förskolechefer och 46 rektorer ansvarar för verksamheten som består av ca 4 000 förskolebarn mellan l-5 år och ca 9 000 skolbarn mellan 6-15 år. Tillsammans finns det ca 2 300 medarbetare inom förvaltningen.

text: Händelseförlopp

text: Skol- och barnomsorgsförvaltningen har som målsättning att alltid skapa forum för delaktighet och insyn. Därför startade nämndens sammanträde, 2011-05-18, med en öppen halvtimme där elev- och personalrepresentanter från förvaltningens förskolor och skolor gavs möjlighet att ställa frågor till nämndens ledamöter och framföra sina protester inför att beslutet om konkurrensutsättning skulle tas upp. Nämnden fattade därefter beslut om att konkurrensutsätta lokalvården. Beslutet fick mycket uppmärksamhet i de lokala massmedierna. Beslutet skapade också mycket oro i verksamheten och det sattes igång protestaktioner såsom namnlistor både internt inom förvaltningen och externt i kommunen. 2011-05-26 och 2011-06-01 fanns konkurrensutsättningen på dagordningen i förvaltningens samverkansgrupp med de fackliga organisationerna. Tillsammans fördes diskussioner och många konsekvenser av beslutet lyftes. Även en första kartläggning av vad som måste göras med omedelbar start efter semestern genomfördes. 2011-05-27 informerade förvaltningschef och verksamhetschef alla rektorer om nämndens beslut om att konkurrensutsätta lokalvården. Dialog fördes om krav, förväntningar och villkor för genomförandet av beslutet. Vid denna tidpunkt kom frågan upp om hur man skulle hantera och bemöta de protestlistor som Kommunal sekt. 12 hade lagt ut på enheterna. Någon rektor kände press från sin personal om att skriva på och det framkom då önskemål från rektorerna att förvaltningschefen skulle ge ett förtydligande om hur de skulle hantera protestlistorna på ett korrekt sätt. Förvaltningschefen lovade återkomma till rektorerna efter att ha diskuterat frågan med kommunens personalchef. Samma dag skickades ett förtydligande ut till rektorerna på förvaltningens Insida ”rektors sida”. ”Rektors sida” är en del av Insidan som bara kan nås av rektorerna. Någon rektor skrev ut beskedet från förvaltningschefen och lämnade ut det som information till all personal på sin enhet utan att beskriva att informationen endast var riktad till rektorerna.

text: Avslutning

text: Det är viktigt att notera att informationen bara var riktad till rektorerna och skriven efter önskemål om ett förtydligande om hur man som chef borde förhålla sig i en uppkommen situation. Även rektorer har givetvis rätt att utöva sin yttrandefrihet och framföra kritik. Men som chef kan det vara svårt att framföra sina egna privata åsikter utan att det uppfattas som ett uttryck för arbetsplatsens eller förvaltningens ståndpunkt. Som chef bör man därför inför de anställda klargöra vilken som är den privata åsikten och vilken som är förvaltningens åsikt. Samtidigt ska man tydligt understryka de anställdas rätt att framföra sina åsikter. Avsikten med skrivningen var aldrig att hindra någon, varken rektor eller annan anställd, från att framföra sina åsikter i den aktuella frågan. Avsikten var istället att i ljuset av den diskussion som varit tidigare i rektorsgruppen påminna rektorerna om att de i egenskap av chefer framöver skulle kunna bli tvungna att verkställa det beslut som politikerna fattat oavsett egen uppfattning. Eftersom informationen olyckligt nog kom fler medarbetare till del, som inte är chefer, kan man ta lärdom att ett annat ordval hade varit önskvärt i sista meningen, ”Det är viktigt att de som skriver på listorna själv funderar på sitt uppdrag”. Med ”de” avsågs rektorerna och det borde ha varit klart uttalat för att undvika missförstånd.

text: Det framgick av nämndprotokollet att BB inte längre var förvaltningschef. Innan han slutade sin anställning i kommunen hade han emellertid yttrat sig angående JOanmälan i en skrivelse av följande lydelse (åberopade bilagor har här uteslutits).

text: Bakgrund

text: Här kommer en beskrivning av händelseförloppet som ledde fram till en JO-anmälan mot undertecknad. Skol- och barnomsorgsnämnden i Växjö kommun tog beslut, den 18 maj 2011, om att konkurrensutsätta i stort sett all lokalvård inom nämndens ansvarsområde. Beslutet medförde en del oro på arbetsplatserna framför allt hos den berörda personalen. I en sådan situation är chefen på enheten en mycket viktig person. Eftersom det kom mycket frågor från rektorerna beslöt vi att använda delar av rektorsmötet den 27 maj till diskussion om konkurrensutsättningen.

text: Rektorsträffen den 27 maj

text: Vid denna träff fördes diskussioner om rektors roll i den fortsatta processen. Med anledning av frågeställningar fördes om rektors uppdrag i relation till politiska beslut etc. Vid denna träff framförde rektorer att det på många enheter lagts ut listor för att väcka opinion mot beslutet. Det hade också förekommit att personal känt sig tvingad att skriva på, dvs. otillbörlig påverkan. Rektorerna ville därför få besked om vad som gällde för dessa listor. Eftersom jag inte hade klart besked lovade jag att återkomma till rektorerna.

text: Informationen

text: Efter att ha konsulterat kommunens personalchef angående listorna skrev jag ner informationen, se bilaga. Den publicerades på intranet, men mycket medvetet på det ställe vi benämner ”Rektors sida”, dvs. den plats där vi publicerar information avsedd enbart för rektor. Samtidigt som den publicerades informerades Kommunal sekt 12, eftersom det var den fackliga organisationen som ansvarade för listorna. Av bifogad mail framgår att de inte hade några synpunkter vid detta tillfälle. Förutom informationen om listornas hantering var det övriga enbart en kort sammanfattning av vad som framkommit under diskussionen på förmiddagen relaterat till rektors roll. Den formuleringen som handlade om uppdraget var en konsekvens av de frågor

text: och det samtal som hade genomförts på förmiddagen och kan självklart missförstås av någon som inte deltagit i diskussionen.

text: Avslutning

text: Det som står i anmälan till JO, att informationen delgavs all personal i förvaltningen är därför helt felaktigt. Den måste ha gjorts tillgänglig för andra än rektorer av någon annan än undertecknad vilket i så fall var olyckligt. Informationen var som framgår ovan ett resultat av en diskussion med rektorerna med ett förtydligande av hur listorna lämpligen skulle hanteras. Det är viktigt att påpeka att vare sig under diskussionen med rektorerna eller i informationsbrevet har någon förbjudits att redovisa sin åsikt. AA kommenterade remissvaret.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: I

text: 2 kap. 1 § regeringsformen

text: föreskrivs att var och en gentemot det allmänna är tillförsäkrad yttrandefrihet, dvs. frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Yttrandefriheten får begränsas endast i den utsträckning och på det sätt som framgår av föreskrifterna i

text: 2 kap.

text: och

text: 23 §§

text: regeringsformen

text: . Någon sådan begränsning är dock inte aktuell i detta fall.

text: Lagregleringen om yttrandefrihet ger offentligt anställda samma skydd som alla andra medborgare. En offentligt anställd kan således fritt ge uttryck för sin uppfattning, även rörande den egna myndighetens verksamhet, om inte tystnadsplikt gäller för uppgifterna. Reglerna till skydd för yttrandefriheten fritar dock inte den anställde från skyldigheten att lojalt rätta sig efter arbetsgivarens beslut och direktiv angående hur verksamheten ska bedrivas.

text: Det skydd för yttrandefriheten som

text: regeringsformen

text: anger är ett skydd gentemot ”det allmänna”. Skyddet innebär att en myndighet inte får ingripa vare sig formellt eller informellt mot en anställd vid myndigheten för att han eller hon använt sig av sin grundlagsskyddade rätt att ge uttryck för sin uppfattning. En myndighet får inte heller försöka motarbeta att den anställde använder sig av sina rättigheter eller, genom generella uttalanden eller kritik i enskilda fall, försöka påverka arbetstagaren i fråga om det sätt på vilket denne utnyttjar sin yttrandefrihet.

text: Bedömning

text: Av utredningen framgår bl.a. följande.

text: Skol- och barnomsorgsnämnden beslutade den 18 maj 2011 att konkurrensutsätta i princip all lokalvård inom förvaltningen. I samband med att beslutet fattades genomförde Svenska Kommunalarbetareförbundet (Kommunal sektion 12) en insamling av namn på protestlistor.

text: AA har i anmälan gjort gällande att dåvarande förvaltningschefen kränkt anställdas yttrandefrihet genom att i ett e-brev den 27 maj 2011 till ”förvaltningens arbetsplatser” uttrycka att det var viktigt att de som skrev på protestlistorna ”själv funderar på sitt uppdrag”.

text: Nämnden har uppgett bl.a. följande. E-brevet skickades bara till rektorerna. Någon rektor lämnade dock ut det till all personal på sin enhet, utan att informera om att det bara var riktat till rektorerna. Bakgrunden till e-brevet var att rektorerna, vid ett möte den 27 maj 2011, önskat ett förtydligande vad gällde frågan hur de som chefer borde förhålla sig i den uppkomna situationen. Någon rektor kände press från personalen att skriva på protestlistan. Syftet med det aktuella avsnittet i ebrevet var att påminna rektorerna om att de oavsett egen åsikt skulle bli tvungna att verkställa beslutet.

text: Jag finner inte anledning att ifrågasätta nämndens uppgifter utan utgår från den redovisning som lämnats av myndigheten. Som jag uppfattat saken var avsikten med formuleringen om att ”fundera på sitt uppdrag” att få fram budskapet att rektorerna, i egenskap av chefer, hade att förhålla sig till hur deras förutsättningar att framöver verkställa det fattade beslutet skulle kunna påverkas av att de skrev på en protestlista. Utredningen ger alltså inte stöd för påståendet att förvaltningschefen försökt att inskränka någon tjänstemans yttrandefrihet. Formuleringen var dock oklar och kunde, i vart fall utanför rektorskretsen, ge intryck av ett antytt hot om repressalier. Dessutom synes det tveksamt om e-brevet gav rektorerna den vägledning som de efterfrågat.

text: Jag vill även uppehålla mig vid följande. I remissvaren har framhållits att informationen i e-brevet riktade sig endast till rektorerna. Det har dock framkommit att förvaltningschefen även skickade e-brevet till den lokala fackliga organisationen, med upplysning om att informationen skulle publiceras på det s.k. intranätet. Det lämnades härvid inte någon upplysning om att e-brevet riktade sig endast till rektorerna. E-brevet innehöll för övrigt också handlingsdirektiv som synes syfta på handlande från även annan personal än rektorerna, nämligen att det inte fick förekomma ”någon otillbörlig påverkan på människor för att få underskrifter”. Mot den angivna bakgrunden har jag förståelse för om den fackliga organisationen eller andra personer utanför rektorskretsen som tagit del av e-brevet uppfattat detta på det sätt som AA gjort.

text: Sammanfattningsvis kan följande konstateras. Utredningen ger inte stöd för att det fanns någon avsikt att inskränka yttrandefriheten för rektorerna eller andra tjänstemän. Förvaltningschefens agerande ledde emellertid till att det kom att spridas ett otydligt budskap rörande myndighetens syn på de anställdas rätt att ge uttryck för sina åsikter. Hanteringen av den aktuella frågan är därför inte helt tillfredsställande.

text: Ärendet avslutas med den kritik som ligger i det anförda.


avgjordAv: Kerstin André

nyckelord: Barn/ungdom Familjehem

publisher: Justitieombudsmannen

title: En socialnämnd kan inte överlämna till annan nämnd att avgöra var ett barn som vårdas enligt LVU skall vistas under vårdtiden

org: jo

text: I en anmälan, som inkom till JO den 22 januari 2002, framförde AA klagomål mot Skärholmens stadsdelsförvaltning i Stockholms kommun. Klagomålen avsåg handläggningen av ett ärende gällande hennes barnbarn BB, född 1998, som vårdades enligt lagen (

text: ) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU. AA riktade kritik mot hur flyttningen av BB från Klingsta barnhem till ett jourhem i Norrtälje gick till, detta mot bakgrund av att två poliser, två socialarbetare samt fyra anställda från barnhemmet medverkade vid detta tillfälle. Hon var även, särskilt med hänsyn till att hon och hennes sambo från första början meddelat förvaltningen att BB kunde bo hos dem, kritisk till att BB under hösten 2001 fick byta jourhem/familjehem fyra gånger.

type: stycke

text: Inledningsvis inhämtades från Skärholmens stadsdelsförvaltning kopior av bl.a. journalanteckningar rörande BB för tiden mellan den 28 mars 2001 och den 19 februari 2002, ordförandebeslut, daterade den 8 juni och den 13 december 2001, enligt

text: 11 § första stycket

text: LVU, Länsrättens i Stockholms län dom den 29 augusti 2001 (mål nr 9774-01) gällande beredande av vård enligt LVU samt PM, daterad den 20 november 2001, angående AA och hennes sambo CC. Vidare inhämtade en tjänsteman vid JO:s expedition vissa kompletterande upplysningar per telefon från socialsekreteraren DD vid nämnda förvaltning.

text: Därefter remitterades anmälan till Skärholmens stadsdelsnämnd i Stockholms kommun som anmodades att göra en utredning och yttra sig över vad AA hade anfört i sin anmälan. I remissen angavs att yttrandet särskilt skulle avse hur frågan om var barnet skulle vistas under vårdtiden andra halvåret år 2001 hade handlagts formellt. Stadsdelsnämnden överlämnade som sitt remissvar ett av tf. socialinspektören DD upprättat yttrande, vari anfördes följande. BB placerades jml

text: 6 g §

text: SoL tillsammans med sin mamma på Akut- och utredningshemmet Klingsta 2001-06-03. 2001-06-05 meddelar Klingsta att de har observerat allvarlig omsorgsbrist hos mamman. När mamman samma dag överväger att avbryta placeringen meddelar handläggarna att det under rådande omständigheter inte kan accepteras att BB följer med sin mamma hem och samma dag fattas beslut om att omedelbart omhänderta BB enligt

text: 6 §

text: LVU. Enligt planeringen ska BB och

text: hans mamma tillsammans vara kvar på Klingsta för att genomgå en omsorgsutredning. Kontaktpersonerna på Klingsta informerar handläggarna och BB:s mamma 2001-06- 07 att de på grund av mammans aggressiva beteende inte kan ha kvar BB och henne på institutionen. Handläggarna undersöker möjligheten till en fortsatt mor- och barnplacering för utredning på en annan institution, men då det ej är möjligt att finna en sådan fattas 2001-06-08 beslut enligt

text: 11 §

text: LVU om att placera BB i ett jourhem via Jourhemsverksamheten Stockholm HVB. Placeringsbeslutet avser inte ett specifikt jourhem, utan Jourhemsverksamheten Stockholm HVB avgör vilkt av deras jourhem som är bäst anpassat till BB:s behov. Samma dag, 200l-06-08, informeras BB:s mamma om att det ej har varit möjligt att finna en samplacering för henne och sonen och att han därför kommer att placeras i jourhem. Hon meddelar då att ”det kommer hon aldrig att acceptera”. Beslut fattas utifrån det om att polis bör finnas med vid separationen mellan mor och barn. Samma dag besöker handläggarna BB:s mamma på Klingsta för att ytterligare en gång meddela att det ej varit möjligt att finna en samplacering och att beslutet om att BB ska placeras i ett jourhem nu ska verkställas. Med vid det mötet är de två handläggarna från stadsdelsförvaltningen, föreståndaren och kontaktpersonen från Klingsta samt BB:s mamma och hans mormor. Mamman informeras även om att det finns poliser i ett angränsande rum, men det blir aldrig aktuellt att de kommer in. Vid mötet informeras mamman om det jourhem som BB ska till. Handläggarna skjutsar därefter BB till jourhemmet EE. 200l-08-08 meddelar mormodern att hon önskar bli familjehem till BB. Följande dag, 200l-08-09, tar mormodern åter upp BB:s placering. Hon uppger då att jourhemmet EE ska ha semester och att mormodern under den tiden önskar ta emot BB i sitt hem. Handläggarna uppfattar att mormodern är pendlande i sin önskan att ta emot BB och har svårt att avgöra huruvida det skulle röra sig om en tillfällig eller permanent placering hos mormodern. Innan denna fråga är utredd kan inte handläggarna initiera en familjehemsutredning. Frågan om jourhemmets semester tas istället upp med jourhemsverksamheten Stockholm HVB. De bekräftar att EE ska ha semester och om stadsdelsförvaltningen även fortsättningsvis önskar använda sig av jourhemsverksamhetens tjänster kommer de inom ramen för verksamheten att finna en annan jourhemsplats åt BB. Handläggarna meddelar Jourhemsverksamheten att behovet av ett jourhem åt BB fortfarande finns. BB kommer att vara i jourhemmet FF under perioden 2001-09-l3–200l-09-22 samt i jourhemmet GG 2001-09-22–2001-12-15. Anledningen till att BB inte återvänder till EE är att hon i samband med sin semester blir sjukskriven. Planeringen och verkställigheten av omplaceringarna ombesörjer Jourhemsverksamheten Stockholm HVB. Vid ett möte 200l-09-17 står det slutligen klart att mormodern och hennes sambo önskar bli ett tillfälligt familjehem till BB i avvaktan på en mer permanent lösning. Utifrån detta initieras en mindre familjehemsutredning. Ett hembesök görs och begäran om polisregisterutdrag skickas till polismyndigheten. 2001-10-19 inkommer svaren från polismyndigheten och handläggarna gör den samlade bedömningen att det är okej att mormodern och hennes sambo tar emot BB över natten någon gång då och då. Det går dock ej att godkänna hemmet för en längre tids vistelse utan en vidare utredning av de uppgifter som framkommit om bl.a. sambons tidigare kriminalitet. En sådan utredning blir inte aktuell p.g.a. att frågan endast gäller att bli jourhem i avvaktan på ett stadigvarande familjehem. Slutligen 2001-12-l5 omplaceras BB till familjehemmet HH och JJ i Tyresö. Ett beslut om omplaceringen enligt

text: 11 §

text: LVU fattas av ordförande i socialdelegerade Skärholmens stadsdelsnämnd.

text: Härefter anmodades Socialtjänstnämnden i Stockholms län att yttra sig över frågan huruvida Jourhemsverksamheten Stockholm HVB hade fattat beslut om placeringar i jourhem och om så var fallet på vilken grund ett sådant beslut hade fattats. Till remissen fogades kopior av bl.a. AA:s anmälan till JO och Skärholmens stadsdelsnämnds remissvar. Socialtjänstnämnden överlämnade som sitt remissvar

text: ett av socialtjänstförvaltningen i Stockholms kommun upprättat tjänsteutlåtande. I utlåtandet anfördes under rubriken ”Förvaltningens synpunkter” följande.

text: Jourhemsverksamheten inom Stockholm HVB barn och ungdom

type: rubrik

text: Jourhemsverksamhetens uppdrag är att erbjuda stadsdelsnämnderna plats för ensamplacerade barn i jourfamiljehem för utredning eller i avvaktan på andra varaktiga lösningar för barnet. Stadsdelsnämnderna beslutar om placering och jourhemsverksamheten tillhandahåller plats i jourfamiljehem. Barnen lever i jourfamiljerna och följer deras vardag. De två jourhemskonsulenter som arbetar i verksamheten följer de placerade barnens utveckling i jourfamiljehemmen och ansvarar för dokumentation och att utredningsuppdrag utförs. Jourhemsverksamheten medverkar vid barnens kontakt med föräldrar eller andra närstående under placeringstiden, förbereder och ger stöd vid barnens återflyttning till hemmet samt vid inskolning när barnen flyttar till familjehem. Verksamheten har egna lokaler där föräldrabesök och möten kan ske. Lokalerna kan också användas vid speciella observationer av och vid miljöterapeutiskt arbete med barnen. Inför varje placering görs en plan för föräldrars och andra närståendes besök av barnet, hur, var och när det ska ske.

text: Placering av BB genom jourhemsverksamheten inom Stockholm HVB barn och ungdom

text: Enligt överenskommelse med handläggare från Skärholmens stadsdelsnämnd flyttade BB till jourhemmet EE den 8 juni 2001. I samband med inskrivningen informerades socialtjänstens handläggare om att jourföräldrarna hade en inplanerad semesterresa till Kina under tiden 13 september–15 oktober 200l. Den 17 juli 2001 besökte jourhemskonsulent KK, socialsekreterarna LL och DD jourhemmet. Då diskuterades hur placeringen skulle se ut för BB under EE:s semester. Modern hade, trots upprepade försök från jourhemskonsulenterna, inte någon kontakt med BB under placeringen i jourhemmet. Även jourföräldern EE försökte vid upprepade tillfällen nå modern utan resultat. Under senare tid av vistelsen, vid ett tillfälle, ringde BB:s mamma till honom. Mormodern ringde regelbundet till BB Han hade också telefonkontakt med sin moster. Mormodern träffade BB ett fåtal gånger innan jourhemmets semester. Det var tidigare aktuellt att mormodern skulle bli familjehem för BB. Mormodern meddelade sedan socialsekreterarna att hon kanske hellre vill vara ett avlastningshem. Placeringen av BB i familjehem dröjde således, och därmed började jourhemsverksamheten på uppdrag av stadsdelsnämnden i Skärholmen att planera för var BB skulle vara under jourhemmets planerade semester. Jourhemsverksamheten erbjöd den 29 augusti 2001 i samråd med nya Hässelby Gårds akut- och utredningshem att BB tillsammans med mormodern kunde bo på institutionen under jourhemmets semester. Jourhemskonsulenterna skulle då regelbundet träffa BB. Detta avböjde mormodern. För att BB skulle få tillgång till personer som han kände placerades han istället under en tid hos en av jourhemskonsulenterna för att sedan skolas in i ett annat, av jourhemsverksamheten, anlitat jourhem. Även under denna tid träffade jourhemskonsulenten honom regelbundet för att se att han fann sig väl till rätta. När jourhemsfamiljen EE återkom från sin semester blev jourmamman sjuk, vilket gjorde att BB inte omedelbart kunde flytta tillbaka. Stadsdelsnämnden i Skärholmen beslutade då att BB skulle stanna i det "tillfälliga" jourhemmet tills han skulle familjehemsplaceras då han hade funnit sig mycket väl till rätta där samt att han inte skulle utsättas för fler omflyttningar än nödvändigt. BB placerades i familjehem i december 2001.

text: JO:s frågeställning

text: JO har begärt yttrande från socialtjänstnämnden huruvida jourhemsverksamheten inom Stockholm HVB barn och ungdom har fattat beslut om placeringar i jourhem och om så är fallet på vilken grund beslutet har fattats. Av redogörelsen ovan framgår att jourhemsverksamheten inom Stockholm HVB barn och ungdom har i uppdrag att erbjuda stadsdelsnämnderna plats för ensamplacerade barn i jourfamiljehem för utredning eller i avvaktan på andra varaktiga lösningar för barnet. Stadsdelsnämnderna beslutar om placering och jourhemsverksamheten tillhandahåller plats i jourfamiljehem. Man verkställer således beslut som fattats av den stadsdelsnämnd som har ansvaret för ärendet. Vid förfrågan om plats erbjuder jourhemsverksamheten en plats och stadsdelsnämnden beslutar om placering. Om behov av omplacering skulle uppstå gör jourhemsverksamheten en kvalificerad bedömning vad som är bäst för barnet och försöker om möjligt erbjuda en annan plats inom jourhemsverksamheten. Stadsdelsnämnden beslutar om man ska ta den erbjudna platsen. Vid placering av BB genom jourhemsverksamheten inom Stockholm HVB barn och ungdom har det gått till på detta sätt. Stadsdelsnämnden i Skärholmen har efterfrågat en plats för placering. De fick ett erbjudande som de tackade ja till och informerades samtidigt om att placeringen tidsmässigt var begränsad på grund av jourhemmets planerade semesterresa. Då behov av omplacering uppstod lämnade jourhemsverksamheten förslag på annan placering och stadsdelsnämnden beslutade om placering enligt de förslag på lösningar jourhemsverksamheten lämnade. AA yttrade sig över remissvaren.

text: I ett beslut den 26 februari 2002 anförde JO André följande.

text: Rättsliga utgångspunkter.

text: I

text: 11 §

text: LVU första stycket anges att socialnämnden bestämmer hur vården av den unge skall ordnas och var han eller hon skall vistas under vårdtiden.

text: I

text: 10 kap. 4 § socialtjänstlagen (2001:453)

text: , SoL, – vid i ärendet aktuell tidpunkt

text: 47 § socialtjänstlagen (1980:620)

text: – föreskrivs bl.a. att uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar i ärenden enligt

text: 11 § första stycket

text: LVU får ges endast åt en särskild avdelning som består av ledamöter eller ersättare i nämnden.

text: Av sistnämnda bestämmelse följer således att det inte är tillåtet att till tjänsteman delegera rätten att besluta om var ett barn skall vistas under vårdtiden. Det kan emellertid uppstå sådana situationer då ett beslut om var barnet skall vistas eller ett beslut om att ett barn måste flyttas från det hem där det ursprungligen har placerats, måste fattas med kort varsel och att det därför inte är möjligt att avvakta att nämnden sammanträder och fattar beslut i frågan. I anledning härav har det i

text: 11 § tredje stycket

text: LVU införts en möjlighet för nämndens ordförande eller någon annan ledamot som nämnden har förordnat att fatta beslut på nämndens vägnar. Ett sådant s.k. ordförandebeslut skall enligt samma stycke i

text: 11 §

text: LVU anmälas vid nämndens nästa sammanträde.

text: Ett beslut om var vården av den unge skall inledas eller ett beslut om att flytta den unge från det hem där han vistas får enligt

text: 41 § första stycket

text: LVU överklagas hos länsrätten.

text: Bedömning

text: Som framgår ovan ankommer det enligt

text: 11 § första stycket

text: LVU på socialnämnden att bestämma var den unge skall vistas under vårdtiden. Det följer således direkt av lagrummets lydelse att det av ett beslut om var den unge skall placeras måste framgå var han/hon skall vistas under vårdtiden, vilket i praktiken innebär att det ifrågavarande jourhemmet/familjehemmet skall anges i beslutet. I lydelsen ligger även att det, bl.a. på grund av att dessa beslut kan överklagas till länsrätten, åligger nämnden att fatta ett särskilt beslut inför varje omplacering av den unge.

text: I

text: 11 § första stycket

text: LVU anges vidare att det är socialnämnden som skall fatta beslut om var den unge skall vistas under vårdtiden. Enligt

text: 10 kap. 4 §

text: SoL kan rätten att delegera beslut om var den unge skall vistas endast delegeras till utskott. Det är således inte möjligt att delegera rätten att fatta ett sådant beslut till en enskild tjänsteman. I brådskande fall finns dock enligt

text: 11 § tredje stycket

text: LVU en möjlighet för ordföranden eller annan av nämnden förordnad ledamot att besluta om den unges placering.

text: I beslutet den 8 juni 2001 som fattades av en ledamot i stadsdelsnämnden anges att BB med stöd av

text: 11 § första stycket

text: LVU skall flyttas till ”Jourhemsverksamheten, Lättingebacken 34, 163 62 Spånga”. I stadsdelsnämndens remissvar anges i denna del att placeringsbeslutet inte avser ett specifikt jourhem, utan att det är Jourhemsverksamheten Stockholm HVB som avgör vilket av deras jourhem som är bäst anpassat till BB:s behov. Socialtjänstnämnden har i sitt remissvar förklarat att besluten om att placera barn i jourhem fattas av stadsdelsnämnderna och inte av jourhemsverksamheten i Stockholm HVB. Socialtjänstnämnden har vidare uppgett att jourhemsverksamhetens uppdrag består i att erbjuda stadsdelsnämnderna möjliga jourhemsplaceringar i avvaktan på andra varaktiga lösningar och att verkställa de beslut som fattats av den stadsdelsnämnd som ansvarar för ärendet.

text: Att i beslutet den 8 juni 2001 endast ange att BB skulle flyttas till ”jourhemsverksamheten” är, mot bakgrund av vad jag anfört om att det åligger nämnden att besluta om var den unge skall vistas, inte korrekt. Såsom beslutet är utformat har det i praktiken även inneburit att nämnden har överlämnat åt jourhemsverksamheten att fatta beslut om var BB skulle vistas. Som följer av

text: 11 § första stycket

text: LVU är det inte möjligt.

text: När det sedan gäller omplaceringarna av BB till nya jourhem den 13 och den 22 september 2001 har detta, som jag har uppfattat det, i praktiken bestämts av de ansvariga handläggarna i ärendet efter det att samråd skett med Jourhemsverksamheten Stockholm HVB. Beslut om var den unge skall vistas under vårdtiden kan som tidigare nämnts inte delegeras till tjänsteman. Omplaceringarna har, såvitt framkommit, inte heller föregåtts av något formellt beslut utan har skett formlöst. Detta har, vilket är allvarligt, medfört att BB:s vårdnadshavare har betagits möjligheten att överklaga de ifrågavarande omplaceringarna.

text: Av det anförda framgår att det i nu aktuella delar har funnits brister i handläggningen av ärendet. Stadsdelsnämnden kan, bl.a. mot bakgrund av att BB:s vårdnadshavare har betagits möjligheten att överklaga omplaceringarna den 13 och den 22 september 2001, inte undgå allvarlig kritik för hur ärendet i dessa delar har handlagts. Enligt min mening tyder felaktigheterna i handläggningen även på bristfälliga kunskaper om gällande lagstiftning på området. Jag förutsätter därför att nämnden, om så inte redan har skett, vidtar erforderliga utbildningsåtgärder bland berörd personal för att komma till rätta med detta.

text: När det gäller de klagomål som AA har framfört mot att BB under hösten 2001 fick byta jourhem/familjehem vid fyra tillfällen, vill jag säga att det givetvis är djupt olyckligt att BB måste placeras om så många gånger. Jag finner emellertid, med hänsyn till vad som kommit fram i ärendet rörande denna fråga, inte skäl att rikta någon kritik mot nämndens agerande.

type: avgorande


nyckelord: Sekretess Sjukvård

text: En läkare ansåg sig ha behov av vissa journalhandlingar för att tillvarata sina rättigheter i ett mål om disciplinpåföljd. Kritik mot läkaren för att han inhämtade handlingarna från berörd klinik genom att be en sekreterare vid kliniken att ta fram dem. Läkaren borde i stället ha gjort en formell framställning om att få kopia av handlingarna och upplyst om skälet till att han ville få tillgång till materialet

text: Bakgrund

text: AA födde den 10 oktober 2005 ett barn på förlossningsavdelningen vid Sahlgrenska Universitetssjukhuset, Östra sjukhuset, Västra Götalandsregionen. Barnet avled senare samma dag. Ansvarig läkare under förlossningen var överläkaren BB. AA anmälde BB m.fl. till Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd (HSAN). I beslut den 4 juni 2007 ålade HSAN – med stöd av

text: 5 kap. 3 § lagen (1998:531)

text: om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område – BB och ytterligare två personer en varning (HSAN:s ärende dnr 2005/3445:B2). BB m.fl. överklagade beslutet till Länsrätten i Stockholms län, som genom dom den 22 oktober 2008 avslog överklagandena (länsrättens mål nr 13960-07). BB överklagade domen till Kammarrätten i Stockholm och vidare till Regeringsrätten.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO framförde AA:s mor, CC, klagomål mot Sahlgrenska Universitetssjukhuset, Östra sjukhuset. Till anmälan hade vissa handlingar fogats. CC anförde bl.a. följande.

text: BB begärde att få kopia av journalhandlingar och obduktionsresultat rörande det avlidna barnet från barnkliniken på Östra sjukhuset. Kliniken lämnade ut handlingarna. BB gav därefter in dem till länsrätten. Detta skedde utan att barnets föräldrar hade tillfrågats. Länsrätten hade inte begärt att få ta del av dokumentationen. BB:s agerande skedde i egenskap av ”privatperson i ett civilrättsligt mål”.

text: Av ingivna handlingar framgick att CC ifrågasatte vilken relevans obduktionsresultatet skulle kunna ha för att avgöra huruvida fosterövervakningen hade skötts på ett korrekt sätt.

text: Utredning

text: Inledningsvis inhämtades HSAN:s beslut den 4 juni 2007 i ärende dnr 2005/3445:B2 och dagboksblad i Länsrättens i Stockholms län mål nr 13960-07.

text: Vederbörande nämnd inom Västra Götalandsregionen anmodades därefter att inkomma med utredning och yttrande över den formella handläggningen i samband med utlämnandet av ifrågavarande handlingar. Styrelsen för Sahlgrenska Universitetssjukhuset gav som remissvar in ett av sjukhusdirektören DD och områdeschefen EE undertecknat yttrande. I yttrandet anfördes bl.a. följande.

text: Ärendet

text: I samband med vård och uppföljning efter den aktuella förlossningen i oktober 2005, där barnet dog under första levnadsdygnet, har ansvarig förlossningsläkare haft tillgång till undersökningsresultat och journalhandlingar från vården på nyföddhetsavdelningen. Detta följer de regelverk Socialstyrelsen och Sahlgrenska Universitetssjukhuset har för informationsöverföring. Sahlgrenska Universitetssjukhusets regler för informationssäkerhet, Regler för att ta del av information i journalhandlingar vid SU [– – –], Socialstyrelsen

text: SOSFS 2008:14

text: (M) [– – –]. Inom vårdkedjan graviditet, födande, BB-vård och vård av sjukt nyfött barn, används olika elektroniska journalsystem. Inom Sahlgrenska Universitetssjukhuset tillämpas principen att sjukhuset utgör ett samlat sjukhus med en samlad journal. Huvudregeln är att personal inom SU har rätt att ta del av patientjournalen om det behövs för vård eller vårdrelaterad aktivitet. Inom förlossningsvården är definitionen av vårdprocess och vårdansvar för patientkomplex. Fram till det ögonblick barnet föds har barnmorska och förlossningsläkare ansvar för två individer som dokumenteras under kvinnans identitet. Journalföring av det friska nyfödda barnet sker under BB-tiden i moderns journal och ingen egen journalhandling för barnet läggs upp. I det fall ett nyfött barn kräver vård på nyföddhetsavdelning journalförs barnet i en egen journal. Om ett barn är dödfött eller avlider i anslutning till förlossningen skrivs obduktionsremiss av förlossningsläkare. Dör barnet efter det att det överförts till nyföddhetsavdelning skriver som regel barnläkare obduktionsremiss. Obduktionsprotokoll och specialundersökningar i samband med obduktion besvaras till remisskrivaren medan den läkare som varit engagerad under en komplicerad förlossning informeras genom journalkopia. Kännedom om obduktionsresultat behövs för att uppföljning av den aktuella graviditeten och förlossningen ska kunna ske. Dessutom är en noggrannanalys av betydelse för planläggning av kommande graviditeter och förlossningar. I det aktuella fallet har ansvarig förlossningsläkare, dr BB, redan i januari 2006 haft tillgång till data från barnjournalen. Detta framgår av en dokumentation från ett återbesök då dr BB tillsammans med överläkare på nyföddhetsavdelningen i detalj går igenom de undersökningsresultat som framkommit. Handläggningen av förlossningen i oktober 2005 har granskats av Socialstyrelsens regionala tillsynsenhet i Göteborg och Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd (HSAN). Dessa båda myndigheter har för sin utredning och sina beslut rekvirerat kompletta journalhandlingar. Då HSAN:s beslut om tilldelande av varning överklagas till länsrätten av dr BB utnyttjar Socialstyrelsen i denna process professor FF som medicinskt sakkunnig. Denne noterar i sitt yttrande att han ej haft tillgång till obduktionsprotokollet. Obduktionsprotokollet är av central betydelse eftersom detta beskriver både skador som uppkommit i samband med syrebristen under förlossningen, och tecken till

text: övrig sjukdom som kunnat bidra till dödsfallet. Efter professor FF:s yttrande har dr BB bifogat en kopia på obduktionsprotokollet.

text: Juridisk bakgrund

text: Sekretessbestämmelser För uppgifter i en patientjournal om enskildas hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden gäller sekretess enligt 7 kap 1 c § sekretesslagen, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men. Sekretessen gäller i viss utsträckning även till skydd för en avliden men i ett sådant fall är det framför allt närstående till den avlidne som skyddas. Enligt 1 kap 3 § l stycket sekretesslagen får en sekretessbelagd uppgift hos en myndighet inte röjas för enskild om annat inte anges i lag eller förordning. En sådan uppgift får på motsvarande sätt inte heller röjas för en annan myndighet. Av 2 stycket samma paragraf framgår att sekretess även kan gälla mellan olika verksamhetsgrenar inom samma myndighet när de är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra. Förlossningskliniken vid SU/Östra sjukhuset och barnkliniken vid Drottning Silvias barn- och ungdomssjukhus är två enheter inom Sahlgrenska Universitetssjukhuset (SU). De är dock inte självständiga i förhållande till varandra. Det kan här anmärkas att sekretess numera efter lagändring den 1 juli i år inte hindrar att uppgifter lämnas mellan olika hälso- och sjukvårdsmyndigheter inom samma landsting och således inte heller mellan olika verksamhetsgrenar inom dessa myndigheter. I de sistnämnda fallen gäller den s k inre sekretessen. Sekretess hindrar enligt 14 kap 2 § 1 stycket 1 punkten inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet om uppgiften behövs där för rättegång, ärende om disciplinansvar m m mot någon rörande dennes deltagande i verksamheten vid den myndighet där uppgiften förekommer. En tjänsteman som är underkastad sekretessregler skall inte på grund härav vara förhindrad att försvara sig rättsligt mot något som kan föranleda ansvar eller annan rättslig påföljd (Norström-Sverne: Sekretess i hälso- och sjukvården, 3:e upplagan, sid. 31). Det är inte en förutsättning för tillämpning av ovannämnda paragraf att utlämnandet sker på begäran av en annan myndighet. Det är den utlämnandemyndigheten som har att bedöma om uppgiften behövs hos den andra myndigheten för de i paragrafen angivna ändamålen. I det aktuella fallet bör det således inte fästas avseende vid att handläggaren på länsrätten uppgett sig inte behöva uppgifterna. Ett utlämnande från SU till länsrätten stod alltså inte i strid med sekretesslagens bestämmelser.

text: Handläggning av utlämnande Vad gäller handläggningen uppstår frågan om BB haft befogenhet att som befattningshavare vid SU lämna ut ifrågavarande handlingar till länsrätten och göra den erforderliga sekretessprövningen. När en handling skall lämnas ut till en enskild, prövas frågan om utlämnande i första hand av befattningshavare hos myndigheten som enligt arbetsordning eller särskilt beslut svarar för vården av handlingen. Motsvarande reglering finns inte vid utlämnande till en annan myndighet. I BB:s befattning som överläkare ingåratt pröva utlämnande av patientjournaler från i första hand förlossningskliniken. Det kan konstateras att det i det aktuella fallet kunde ha varit lämpligare att han vänt sig till en kollega vid barnkliniken och bett denne översända kopior av patientjournaler i tillämpliga delar till länsrätten. Det var emellertid BB som bäst kunde bedöma vilka uppgifter som kunde behövas hos länsrätten för att ta ställning till hans överklagande. Det har därför varit naturligt att först lämna handlingarna till BB och låta honom avgöra vad som skulle lämnas ut till domstolen. Han har inte använt sig av handlingarna som ”privatperson” utan i ett ärende om disciplinansvar för yrkesutövning hos SU. Inre sekretess Anmälaren menar att BB inte borde ha fått för egen del läsa de aktuella journaluppgifterna utan samtycke från de närstående. Enligt vår uppfattning skulle reglerna om inre sekretess tillämpas. Dessa formuleras i

text: 4 kap. 1 § patientdatalagen

text: som visserligen inte gällde vid tiden för den aktuella händelsen men som enligt förarbetena motsvarar då gällande bestämmelser. Det sägs där att den som arbetar hos en vårdgivare får ta del av dokumenterade uppgifter om en patient endast om han eller hon deltar i vården av patienten eller av annat skäl behöver uppgifterna för sitt arbete inom hälso- och sjukvården. Det råder delade meningar om vid vilken tidpunkt en läkares vårdrelation med en patient upphör. Även om BB:s deltagande i vården av barnet i och för sig kan anses ha avslutats när barnet fördes över till barnkliniken, så ingick det i hans uppgifter att ta ställning till utlämnande av patientjournalen. Han behövde då ta del av uppgifterna i den funktionen. Om reglerna om sekretess i sekretesslagen varit tillämpliga på utlämnandet av uppgifterna till BB skulle man vid barnkliniken ha gjort en s k menprövning. Man hade då möjligen bedömt att det stått klart att uppgifterna kunde lämnas till BB utan att barnets föräldrar (närstående) lider men.

text: Slutsatser Utlämnandet av journaluppgifterna till länsrätten har inte skett i strid med sekretesslagen. Det är rättsligt osäkert om BB haft rätt att själv ta del av journalkopiorna vid det aktuella tillfället, eftersom hans vårdrelation med patienten avslutats. BB har haft rätt att vid behandlingen av sitt överklagande till länsrätten visa på omständigheter som kunde framgå av de inlämnade journalkopiorna. Närstående till patienten kan inte antas ha lidit men vare sig genom BB:s läsning av patientjournalen eller på grund av utlämnandet till länsrätten. Till remissvaret fogades bl.a. ett yttrande från BB. BB anförde följande. Inledningsvis vill jag informera om att jag i min roll som vårdenhetsöverläkare inom förlossningsvården alltsedan Sahlgrenska Universitetssjukhuset bildades tillsammans med ansvarig neonatolog varit ansvarig för den årliga sammanställningen av den perinatala dödligheten. Uppgiften innebär en analys av bakomliggande orsaker i alla enskilda fall. I det aktuella anmälningsfallet har tolkningen av fosterljudsregistreringen under natten spelat en viktig roll, inte bara i kritik mot de då tjänstgörandebarnmorskorna utan även mot mig, (trots att jag ej sett registreringarna före mitt förlossningsavslutade ingrepp), då jag i efterhand försökte ge de anhöriga en nyanserad tänkbar förklaring till förändringarna. Omedelbart efter förlossningen stod det nämligen klart att barnet inte bara haft syrebrist utan varit allvarligt sjukt en tid före förlossningen. Då HSAN:s sakkunnige (torde rätteligen vara Socialstyrelsens sakkunnige; JO:s anm.) i sitt yttrande angav att han ej läst obduktionsprotokollet fann jag det relevant att till länsrätten bifoga detta för att han skulle kunna väga in denna information i sin bedömning. Förändringarna hade nämligen enligt min bedömning en sådan karaktär att denna information var viktig för att kunna göra bedömningen allsidig. Jag bedömde att även neonataljournalens beskrivning av barnets status styrkte att barnet hade de allvarliga förändringar som hade sin motsvarighet i obducentens mikroskopifynd. Jag hade informerat anhöriga om misstankarna avseende komplicerandesjukdom dels under tiden på sjukhuset efter förlossningen, dels vid två uppföljande samtal. Från min journalföring framgår att jag tillsammans med ansvarig neonatolog mycket noggrant informerat om de sjukliga förändringarna. Jag har alltså som patientens läkare redan haft denna information innan vårdkontakten avslutades, något som anhöriga måste haft kännedom om. Någon ny information fanns ej i fallet eftersom barnet avled inom ett dygn. Jag gjorde alltså inget intrång i information som jag inte redan väl kände till. Jag anser inte att jag är att betrakta som en ”civil person” utan som en tjänsteman som står under sekretesslagen. Enligt 14 kap 2 § 1 stycket 1 punkten hindrar

text: sekretess inte att en uppgift lämnas till annan myndighet om uppgiften behövs där för ärende om disciplinansvar. Vad som bedöms nödvändigt att lämna ut för en allsidig bedömning måste avgöras av den utlämnandemyndigheten, ej av handläggare på den mottagande. Inom Sahlgrenska Universitetssjukhuset tillämpas principen att personal har rätt att ta del av journal om den behövs för vård eller vårdrelaterad aktivitet. Rent praktiskt rekvirerades handlingarna muntligt genom neonatalsekreteraren. CC kommenterade remissvaret.

text: I ett beslut den 10 februari 2010 anförde JO André följande.

text: Bedömning

text: CC har ifrågasatt det förhållandet att barnkliniken vid Sahlgrenska Universitetssjukhuset, Östra sjukhuset, efter avslutad vårdrelation och utan att föräldrarna till det avlidna barnet hade tillfrågats, lämnat ut journalhandlingar och obduktionsresultat rörande barnet till BB och att han vidarebefordrat handlingarna till Länsrätten i Stockholms län.

text: Av utredningen framgår bl.a. följande. I det aktuella målet prövade länsrätten om BB m.fl. skulle åläggas disciplinpåföljd för sitt agerande i samband med en förlossning efter vilken barnet avled. Under handläggningen av målet framkom att Socialstyrelsens medicinske sakkunnige inte hade haft tillgång till obduktionsresultatet inför sitt utlåtande rörande förlossningen. BB ansåg att det var viktigt att ta del av obduktionsresultatet för att kunna göra en allsidig bedömning av saken och att det fanns uppgifter i barnets journal som var av intresse i sammanhanget. Han bad därför en sekreterare vid barnkliniken att ta fram de aktuella handlingarna till honom. Efter att ha fått handlingarna gav han in dessa till länsrätten.

text: Jag har förståelse för att BB gjorde den bedömningen att länsrätten behövde ta del av bl.a. obduktionsresultatet inför sitt ställningstagande i målet om disciplinpåföljd. Fråga uppkommer emellertid om BB hade rätt att förfoga över de aktuella handlingarna på det sätt som skedde.

text: Av

text: 25 kap. 1 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: , OSL, följer att sekretess gäller inom hälso- och sjukvården för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men (motsvarande bestämmelse fanns före den 30 juni 2009 i 7 kap. 1 c § första stycket sekretesslagen [1980:100], SekrL).

text: I

text: 10 kap. 18 §

text: OSL stadgas att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en myndighet, om uppgiften behövs där för förundersökning, rättegång, ärende om disciplinansvar eller skiljande från anställning eller annat jämförbart rättsligt förfarande vid myndigheten mot någon rörande hans eller hennes deltagande i verksamheten vid den myndighet där uppgiften förekommer (motsvarande bestämmelse fanns före den 30 juni 2009 i

text: 14 kap. 2 § första stycket 1

text: SekrL).

text: Paragrafen innebär att en tjänsteman som har tystnadsplikt inte på grund av sekretess är förhindrad att försvara sig rättsligt mot misstanke eller anklagelse om brott eller om tjänsteförseelse eller liknande som kan föranleda disciplinansvar eller annan rättslig påföljd (se

text: prop. 1979/80:2

text: Del A s. 324).

text: Enligt

text: 4 kap. 1 § patientdatalagen (2008:355)

text: , som trädde i kraft den 1 juli 2008, får den som arbetar hos en vårdgivare ta del av dokumenterade uppgifter om en patient endast om han eller hon deltar i vården av patienten eller av annat skäl behöver uppgifterna för sitt arbete inom hälso- och sjukvården. I nu aktuellt hänseende innebär bestämmelsen endast ett förtydligande av tidigare reglering i

text: 7 § första stycket patientjournallagen (1985:562)

text: om att varje journalhandling skulle hanteras och förvaras så, att obehöriga inte fick tillgång till den (se

text: prop. 2007/08:126 s. 143

text: ). Regeln slår fast en inre sekretess som kompletterar det integritetsskydd som bl.a. OSL ger i fråga om utlämnande av uppgifter från hälsooch sjukvården. Det är bara en begränsad del av personalen på en klinik som i sitt arbete behöver tillgång till patientens journal. Respekten för patientens integritet kräver att ingen utanför denna krets får tillgång till journalen.

text: Vid den tidpunkt när BB rekvirerade handlingarna rörande det avlidna barnet från barnkliniken hade han inte behov av de däri dokumenterade uppgifterna för sitt arbete inom hälso- och sjukvården. Han var således inte behörig att på den grunden förfoga över den aktuella dokumentationen. Att BB tidigare i sitt arbete hade tagit del av de ifrågavarande uppgifterna ändrar inte den bedömningen. Jag är därför kritisk till att BB, genom en sekreterare vid barnkliniken, inhämtade handlingarna och vidarebefordrade dessa till länsrätten. Det kan här konstateras att sekreteraren torde ha utgått från att BB behövde materialet i sitt arbete vid sjukhuset. Jag finner inte skäl att göra några uttalanden rörande sekreterarens agerande.

text: I stället för att be en sekreterare att ta fram handlingarna borde BB ha vänt sig till en befattningshavare vid barnkliniken som var behörig att pröva utlämnandefrågan. Han borde således ha gjort en formell framställning om att få kopia av handlingarna – alternativt att kopiorna skulle skickas till länsrätten – och upplyst om att han ansåg sig ha behov av materialet för att tillvarata sina rättigheter i målet om disciplinpåföljd. Det hade sedan ankommit på berörd befattningshavare vid barnkliniken att göra erforderlig sekretessprövning. JO brukar inte uttala sig om bedömningsfrågor. Jag tar därför inte ställning till om det på grund av sekretess skulle ha förelegat hinder för att lämna ut handlingarna till BB och/eller länsrätten.

text: Vad som i övrigt har framkommit föranleder inte något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas med den kritik som ligger i det ovan anförda.


nyckelord:
Beslut, ändring av
Omprövning

title: Handläggningen av ett adoptionsärende när tjänstemän vid nämndens förvaltning bedömde att det fanns skäl att återkalla ett s.k. adoptionsmedgivande; särskilt fråga om sekretess gentemot adoptionsorganisationen

text: Den 27 oktober 2004 lämnade Socialnämnden i Luleå kommun medgivande till makarna AA och BB enligt

text: 6 kap.

text: och

text: 12 §§

text: socialtjänstlagen

text: (2001:453, SoL) i dess lydelse före den 1 januari 2005, att ta emot ett barn med hemvist utomlands i syfte att adoptera det. Nämnden hade tidigare beslutat om sådana medgivanden för makarna åren 1999, 2001 och 2003. Dessa medgivanden hade dock inte kommit att användas.

text: Makarna fick under våren 2005 ett förslag om adoption av ett visst barn. Socialnämnden beslutade den 10 maj 2005 att samtycka till att adoptionsförfarandet skulle få fortsätta.

text: Den 7 juni 2005 beslutade socialnämnden att inleda en utredning om att återkalla sitt medgivande av den 27 oktober 2004. Ett beslut om att återkalla medgivandet fattades den 22 juni 2005. AA och BB överklagade beslutet till Länsrätten i Norrbottens län som i en dom den 31 oktober 2005 undanröjde nämndens beslut om att återkalla medgivandet.

text: I en anmälan till JO framförde AA och BB klagomål mot Socialnämnden i Luleå kommun angående handläggningen av deras adoptionsärende. De anförde bl.a. följande. Nämndens beslut den 22 juni 2005 fattades på ett ofullständigt underlag och på uppgifter ”som markant avviker från vad som framgår av adoptionsutredningarna”. Vidare hade en tjänsteman vid nämndens förvaltning före nämndens beslut underrättat Adoptionscentrum om att nämnden hade återkallat medgivandet. Därigenom lämnade tjänstemannen en oriktig uppgift samt bröt mot sin tystnadsplikt.

text: Till anmälan fogade makarna den utredning som inleddes den 7 juni 2005 om återkallande av medgivandet enligt

text: 6 kap. 13 §

text: SoL samt en den 16 juni 2005 daterad skrivelse från Adoptionscentrum till dem.

text: Inledningsvis inlånades socialförvaltningens journalanteckningar som hade upprättats i ärendet under perioden den 10 maj–7 juli 2005 och nämndens beslut den 22 juni 2005. Föredraganden inhämtade per telefon upplysningar från sektionschefen CC, socialförvaltningen i Luleå kommun. Därvid framkom i huvudsak följande.

text: Handläggaren av adoptionsärendet informerade och rådgjorde med honom om de upplysningar som hade inkommit från DD (BB:s f.d. hustru; JO:s anm.) varefter han informerade och rådgjorde med socialchefen EE. Frågan om att återkalla ett medgivande till adoption hade dessförinnan aldrig aktualiserats vid förvaltningen. De övervägde inte att i detta skede informera nämndens ordförande om förhållandena. De ansåg dock att det för att nämndens verksamhet skulle kunna fullgöras, var nödvändigt att genast informera Adoptionscentrum om att nya omständigheter hade framkommit och att en utredning om att återkalla tidigare lämnat medgivande hade inletts. Nämndens ordförande informerades om utredningen före den 15 juni 2005, dvs. innan beredningen inför arbetsutskottets sammanträde ägde rum.

text: Därefter anmodades Socialnämnden i Luleå kommun att inkomma med utredning och yttrande över vad som framfördes i anmälan och därvid särskilt belysa vilken information som hade lämnats till Adoptionscentrum och om den informationen hade kunnat lämnas ut med hänsyn till bestämmelserna i sekretesslagen. Socialnämnden avgav som sitt remissvar ett av sektionschefen CC, socialförvaltningen i Luleå kommun, upprättat yttrande. I remissvaret anfördes följande.

text: Paret AA/BB har sökt och den 27 oktober 2004 beviljats medgivande av Socialnämnden i Luleå kommun att motta ett utländskt barn i syfte att adoptera det. Paret fick via Adoptionscentrum ett barnförslag, en flicka född 2004, och de beviljades den 10 maj 2005 samtycke att fortsätta adoptionsförfarandet. Paret AA/BB planerade att hämta flickan från Kina i slutet av juni 2005. Den 20 maj 2005 kontaktas socialförvaltningen av BB:s f.d. hustru med vilken han har en gemensam fjortonårig dotter. Kvinnan lämnade nya och graverande uppgifter om situationen för dottern hemma hos paret AA/BB Hon vidareutvecklade detta vid ett personligt besök på förvaltningen den 7 juni 2005. Dagen efter, den 8 juni 2005, kallades paret till socialförvaltningen och de informerades om de uppgifter som inkommit. I samtalet med paret verifierade de att det fanns uppgifter av betydelse som de inte tagit upp under medgivandeutredningen eller vid något senare tillfälle. Efter samråd med bl.a. socialtjänstens verksamhetschef EE samt socialnämndens ordförande FF inleddes en utredning om återkallande av medgivandet. Ärendet skulle tas upp för beslut på socialnämndens arbetsutskott den 22 juni 2005. Med hänsyn till att adoptionsorganisationen fått information om samtycke till fortsatt adoptionsförfarande och att ett barn inom kort var på väg från Kina ansåg handläggaren att en kontakt med Adoptionscentrums kontaktperson GG var nödvändig. Handläggaren informerade därför GG om att ett förslag på återkallelse av medgivandet skulle komma att behandlas vid arbetsutskottet den 22 juni 2005. GG återkom därefter till handläggaren efter kontakt med makarna AA/BB och frågade om det var troligt att utskottet skulle följa förslaget. Handläggaren svarade att det var mycket troligt att utskottet skulle bifalla förslaget. Svaret var välgrundat med tanke på att både nämndens ordförande och verksamhetschefen var informerade och uttryckt sitt stöd till förslaget. Informationen som handläggaren lämnade till Adoptionscentrum var tydlig och helt

text: korrekt. Att Adoptionscentrum i sitt brev till adoptanterna framställt det som att medgivandet redan var återkallat är därför inget socialnämnden kan lastas för. Vad gäller sekretessfrågan vill socialnämnden anföra följande. Enligt lagen om internationell adoptionsförmedling måste som huvudregel den som vill adoptera ett barn från utlandet anlita en auktoriserad sammanslutning. De uppgifter som finns hos socialtjänsten kring adoptanternas situation är skyddade av sekretess och kan inte utan vidare lämnas ut till en sådan adoptionsorganisation. Adoptanterna får därför en fullmakt hemskickad från Adoptionscentrum enligt vilken de ger handläggande tjänsteman på socialförvaltningen tillstånd att lämna ut sekretesskyddade uppgifter till Adoptionscentrum. Denna fullmakt ska adoptanterna sända in till socialförvaltningen. Av okänd anledning saknas fullmakt i aktuellt fall. Detta har gjort att socialnämnden sett över sina rutiner för inhämtande och hantering av fullmakter. Enligt socialnämndens uppfattning är dock inte samtycke den enda förutsättningen för att uppgifter ska kunna lämnas ut i ett ärende som det aktuella. Enligt

text: 1 kap. 2 § första meningen socialtjänstlagen

text: skall det, när åtgärder rör barn, särskilt beaktas vad hänsynen till barnets bästa kräver. Enligt barnkonventionen får, när det gäller adoption, inga andra intressen sättas före eller anses lika viktiga som hänsynen till barnets bästa. Barnets bästa har i det här sammanhanget absolut prioritet. Socialnämndens viktigaste uppgift i aktuellt fall har därför varit att skydda barnet. Om uppgiften inte lämnats ut av socialnämnden till Adoptionscentrum hade det funnits risk för att paret AA/BB skulle ha hunnit motta barnet och på börja resan till Sverige trots att medgivandet skulle komma att återkallas/återkallats. Om barnet hade kommit till Sverige utan medgivande hade socialnämnden måst överväga att besluta om omhändertagande och placering i familjehem. En sådan händelseutveckling hade inte varit förenlig med socialnämndens uppgift enligt ovan. Även om det skulle vara så att risken för att paret AA/BB skulle ha hunnit motta barnet inte var överhängande anser socialnämnden att det ändå varit nödvändigt för fullgörandet av dess uppgifter i adoptionsärendet att Adoptionscentrum i ett så tidigt skede som möjligt underrättades om att en återkallelse av medgivandet var på gång. Enligt socialnämndens uppfattning är därför 1 kap. 5 § sekretesslagen tillämplig i aktuellt fall.

text: AA och BB kommenterade remissvaret genom sitt ombud advokaten HH och anförde därvid sammanfattningsvis. Det är ostridigt att något medgivande inte har lämnats från dem till socialnämnden att lämna uppgifter till Adoptionscentrum. Uppgifterna till förvaltningen från BB:s f.d. hustru DD lämnades per telefon den 20 maj 2005. Först den 7 juni 2005 talade handläggaren med DD. Det är inte känt vad dröjsmålet berodde på. Den utredning som genomfördes var bristfällig. Det medgav nämnden vid den muntliga förhandlingen i Länsrätten i Norrbottens län och angav att det berodde på tidspress. Därigenom åsidosattes ett rättssäkerhetskrav.

text: AA och BB bifogade Länsrättens i Norrbottens läns dom den 31 oktober 2005 i mål nr 1577-05.

text: I ett beslut den 31 maj 2006 anförde JO André följande.

text: Rättslig reglering

text: I

text: socialtjänstlagen

text: (2001:453, SoL) återfinns regler om socialtjänstens handläggning av ärenden om internationella adoptioner. Sedan den 1 januari 2005

text: har reglerna för medgivande om adoption ändrats, och enligt övergångsbestämmelserna skall äldre föreskrifter gälla i ärenden där ansökan om medgivande har kommit in till socialnämnden dessförinnan (

text: 6 kap. 12 §

text: SoL jämfört med tidigare regler i 6 kap. 6 och 12 §§ SoL). Ändringen saknar dock betydelse såvitt här är av intresse. Jag hänför mig i fortsättningen till den lydelse som bestämmelsen har i dag.

text: Enligt

text: 6 kap. 12 §

text: SoL får ett barn med hemvist utomlands inte utan socialnämndens medgivande tas emot i syfte att adopteras av någon som inte är barnets förälder eller har vårdnaden om barnet. Av samma lagrum följer att medgivandet skall inhämtas innan barnet lämnar det land där det har sitt hemvist, och det får lämnas endast om den sökande är lämpad att adoptera. Vid den bedömningen skall särskild hänsyn tas till vissa närmare angivna kriterier.

text: I

text: 6 kap. 13 §

text: SoL stadgas att den eller de som vill adoptera är skyldiga att anmäla till socialnämnden om deras omständigheter ändras mer väsentligt under den tid medgivandet gäller. Medgivandet skall återkallas, om förutsättningarna för det inte längre finns. Medgivandet kan återkallas även när barnet har tagits emot av den eller de som vill adoptera, om en fortsatt vistelse hos dem inte vore förenlig med barnets bästa.

text: När ett visst barn har föreslagits för adoption, skall socialnämnden enligt

text: 6 kap. 14 §

text: SoL skyndsamt och senast inom två veckor från det att den eller de som vill adoptera kommit in med en anmälan om detta pröva om samtycke skall ges till att adoptionsförfarandet får fortsätta.

text: Ett återkallande av medgivandet innebär att adoptionsförfarandet avbryts. För det fall att nämnden redan har samtyckt till ett fortsatt förfarande förlorar även det beslutet sin betydelse.

text: Socialnämnden skall enligt

text: 11 kap. 1 § första stycket

text: SoL utan dröjsmål inleda utredning av vad som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden.

text: Enligt

text: 7 kap. 4 § första stycket sekretesslagen (1980:100)

text: gäller sekretess inom socialtjänsten för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom eller henne närstående lider men.

text: Sekretess till skydd för den enskilde gäller enligt

text: 14 kap. 4 § första stycket sekretesslagen

text: inte i förhållande till den enskilde själv och kan i övrigt helt eller delvis efterges av honom om inte annat följer av bestämmelse i

text: sekretesslagen

text: Sekretess utgör enligt

text: 1 kap. 5 § sekretesslagen

text: inte hinder mot att uppgift lämnas ut, om det är nödvändigt för att den utlämnande myndigheten skall kunna fullgöra sin verksamhet.

text: Bedömning

text: Vid ett telefonsamtal den 20 maj 2005 lämnade DD, BB:s f.d. hustru, uppgifter till en handläggare vid förvaltningen som rörde AA:s och BB:s förhållanden. Hon utvecklade dessa vid ett besök på socialförvaltningen den 7 juni 2005. På grundval av DD:s uppgifter inledde nämnden samma dag en utredning om huruvida adoptionsmedgivandet skulle återkallas.

text: De uppgifter som DD lämnade var typiskt sett sådana som har betydelse i ett ärende om ett s.k. adoptionsmedgivande. När makarna konfronterades med uppgifterna vid ett möte den 8 juni 2005 medgav de att de inte själva hade berört frågorna under adoptionsutredningen. Eftersom uppgifterna inte hade behandlats i nämndens tidigare utredning, kan jag inte finna att nämnden gjorde något fel när den inledde en ny utredning rörande adoptionsmedgivandet.

text: Utredningen kom att bedrivas under viss tidspress eftersom AA och BB inom en nära framtid skulle hämta ett barn från Kina. Jag finner skäl att redan här framhålla att denna tidspress i viss utsträckning hade kunnat undvikas om åtgärder hade vidtagits i direkt anslutning till att DD lämnade uppgifterna den 20 maj 2005. DD kontaktades först två veckor senare. Anledningen till att uppföljningen dröjde har inte närmare berörts i remissvaret. Eftersom makarna inom en nära framtid skulle hämta hem barnet var det brådskande att inhämta kompletterande uppgifter från DD. Det kan därför inte anses rimligt att det dröjde två veckor innan detta skedde.

text: AA och BB har gjort gällande att en tjänsteman vid förvaltningen har underrättat Adoptionscentrum om att deras adoptionsmedgivande hade återkallats innan så hade skett och att tjänstemannen därigenom har lämnat oriktiga uppgifter och brutit mot sin tystnadsplikt.

text: Meningarna går isär om vilka uppgifter som handläggaren av adoptionsärendet lämnade till Adoptionscentrums handläggare. Enligt remissvaret innefattade informationen, som var ”tydlig och korrekt”, att ett förslag om återkallelse av medgivandet skulle komma att behandlas vid arbetsutskottet den 22 juni 2005 och, på fråga, att det var mycket troligt att utskottet skulle bifalla förslaget. Journalanteckningarna i detta avseende ger endast besked om att handläggaren ”informerar henne om ärendet”. Enligt ett brev från Adoptionscentrum till AA och BB den 16 juni 2005 har deras adoptionskonsulent fått information om att ”ert medgivande att adoptera JJ blivit indraget”. Uppgifterna i brevet ger närmast vid handen att informationen från socialförvaltningen har inneburit att ett beslut i frågan redan hade fattats. Det är inte troligt att jag genom vidare åtgärder kan få klarhet i vad som faktiskt uttalades vid kontakterna mellan socialförvaltningen och Adoptionscentrum. Jag har därför att utgå från att det förhåller sig på det sätt som nämnden har angett i sitt remissvar, nämligen att handläggaren informerade Adoptionscentrum om att en utredning om återkallelse av adoptionsmedgivandet hade inletts och att hon gav uttryck för sin personliga uppfattning om huruvida nämnden skulle komma att återkalla medgivandet.

text: Mot bakgrund av vad som har kommit fram är fråga om handläggaren kan anses ha åsidosatt sekretessen genom att hon till adoptionsorganisationen lämnade en upplysning om att nämnden hade inlett en utredning.

text: Nämndens beslut om att inleda en utredning i ett adoptionsärende omfattas av sekretess enligt

text: . Sekretessen kan, som framgår av det ovan anförda, efterges av den enskilde.

text: Enligt remissvaret får de som vänt sig till Adoptionscentrum, med anledning av reglerna om sekretess inom socialtjänsten för uppgifter i adoptionsärenden, en fullmakt hemskickad från Adoptionscentrum, som ger handläggande tjänsteman på socialförvaltningen tillstånd att lämna ut sekretesskyddade uppgifter till Adoptionscentrum. Fullmakten skall sedan skickas till socialförvaltningen.

text: Såsom remissvaret får uppfattas grundades nämndens utlämnande av uppgifter på en fullmakt som makarna förutsattes ha lämnat. Av en för nämnden ”okänd anledning” finns det emellertid inte någon skriftlig fullmakt från makarna i förvaltningens akt. Detta innebär i och för sig inte – såsom AA och BB har hävdat – att det är ostridigt att något medgivande till nämnden att lämna uppgifter till Adoptionscentrum inte har lämnats av dem. Det framstår dock inte som meningsfullt att genom vidare åtgärder från min sida försöka bringa klarhet i hur det förhåller sig med inhämtande av medgivande eller hanteringen av en eventuell skriftlig fullmakt i det aktuella ärendet. Jag begränsar mig till att framhålla att det självfallet inte är acceptabelt om förvaltningens handlande har grundats på en fullmakt som inte kan företes.

text: Även om nämnden inte har haft någon fullmakt som gett den rätt att lämna ut uppgifter som omfattats av sekretess till Adoptionscentrum innebär det inte utan vidare att det föreligger ett sekretessbrott.

text: Enligt

text: 1 kap. 5 § sekretesslagen

text: får nämnden röja uppgifter som omfattas av sekretess om det är nödvändigt för att nämnden skall kunna fullgöra sina uppgifter. Denna regel skall tillämpas restriktivt (se

text: prop. 1979/80:2

text: del A s. 465 och 494). Det kan diskuteras om bestämmelsen i ett fall som det förevarande var direkt tillämplig. I sammanhanget tillkommer emellertid den viktiga faktorn att nämnden har ett särskilt ansvar för barn och ungdomar och bl.a. skall verka för att barn och ungdom växer upp under trygga och goda förhållanden (se bl.a.

text: 5 kap. 1 §

text: SoL). När åtgärder rör barn skall nämnden särskilt beakta vad hänsynen till barnets bästa kräver (

text: 1 kap. 2 §

text: SoL). Eftersom hämtningen av barnet i Kina var mycket nära förestående och för att socialnämnden skulle kunna fullgöra sina skyldigheter mot barnet, framstår det därför som försvarligt att nämnden informerade adoptionsorganisationen om att en utredning hade inletts angående återkallande av medgivande till adoption. Mot bakgrund av konsekvenserna ur ett barnperspektiv torde det således ha funnits ett visst utrymme för att med stöd av

text: 1 kap. 5 § sekretesslagen

text: informera Adoptionscentrum om den situation som hade

text: uppkommit. Detta innebär att det saknas grund för att påstå att ett sekretessbrott har begåtts.

text: Det kan i sammanhanget framhållas att det är av vikt att nämnden vid den tidpunkt som en sekretesskyddad uppgift röjs har klart för sig på vilken grund uppgiften kan lämnas ut.

text: Makarna har gjort gällande att det finns flera fel och brister i den bedömning som nämnden utförde. Det ligger i sakens natur att tidsaspekten kan ha påverkat utredningens kvalitet. AA och BB fick emellertid ta del av utredningen före nämndens sammanträde och de företrädde tillsammans med sin advokat inför nämnden när den behandlade frågan. De hade därvid möjlighet att framföra sina synpunkter på vad som hade kommit fram. Enligt min mening finns det inte anledning att rikta kritik mot nämnden för att den fattade ett beslut på grundval av den föreliggande utredningen.

text: Ett beslut om att återkalla ett adoptionsmedgivande kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Min tillsyn är inriktad på den formella handläggningen av ett ärende och inte på bedömningar i sak. JO brukar således inte uttala sig om huruvida ett beslut är rätt eller fel. Nämndens beslut att återkalla medgivandet har för övrigt överprövats av allmän förvaltningsdomstol.

text: Som framgår av utredningen är adoptionsförfarandet konstruerat på ett sätt som förutsätter att adoptionsorganisationerna får tillgång till information som socialnämnderna har i ärendena. Problemet med att det rör sig om sekretesskyddade uppgifter löses som regel genom att sökandena lämnar sitt medgivande till att socialtjänsten lämnar ut uppgifter till adoptionsorganisationen. I en situation som den aktuella, dvs. när uppgifter till nackdel för sökandena framkommer efter det att samtycke till ett fortsatt adoptionsförfarande har lämnats av nämnden, kan fullmakten återkallas eller begränsas med den följden att den rättsliga grunden för att kunna lämna ut uppgifter upphör. Denna komplikation torde inte vara vanligt förekommande. Eftersom det ändå kan finnas skäl att fästa uppmärksamheten på den sänder jag en kopia av detta beslut till Socialstyrelsen för kännedom.