avgjordAv: Mats Melin

title: Kritik mot polisen för det sätt som en kroppsbesiktning - urinprovstagning utomhus i ett buskage - verkställdes

text: Kritik mot polisen för det sätt som en kroppsbesiktning – urinprovstagning utomhus i ett buskage – verkställdes

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO framförde AA klagomål mot Polismyndigheten i Stockholms län med anledning av två polismäns agerande i samband med en urinprovstagning. Hon anförde bl.a. följande. I juli 2007 var hon tillsammans med ett par vänner i Tantolunden. Efter ett tag behövde hon gå på toaletten och lämnade därför vännerna. När hon gått några meter kom en man och en kvinna fram till henne. Det var två civilklädda poliser. Kvinnan visade upp sin polisbricka och började omedelbart ställa frågor om droger m.m. Efter ett tag ombads hon att följa med för att lämna ett urinprov. På frågan om de verkligen kunde tvinga henne till detta svarade polismännen att ”ser man ut som du och går klädd som du gör finns det misstankar om narkotikabrott”. Eftersom hon inte orkade diskutera saken lämnade hon ett urinprov. Hon var tvungen att göra det på en plats ett par meter från en stig. Därefter förhördes hon. Efter cirka en halvtimme kunde hon gå tillbaka till sina vänner. Hon kände sig kränkt, diskriminerad och orättvist behandlad. Det var inte ”speciellt roligt” att lämna urinprovet ett par meter från en stig där människor promenerar.

text: Utredning

text: Polismyndighetens handlingar med anledning av ingripandet infordrades och granskades. Av dessa framgick bl.a. följande. Den 18 juli 2007 kl. 17.50 gjorde länskriminalens ungdomssektion ett ingripande mot AA (född 1987) i Tantolunden i Stockholm. Hon misstänktes för narkotikabrott varför det beslutades om kroppsbesiktning genom urinprovstagning. Enligt protokollet genomfördes provtagningen på en avskild plats i Tantolunden av polisassistenten BB.

text: Ärendet remitterades därefter till polismyndigheten som anmodades att komma in med upplysningar och yttrande över vad som hade framförts i JO- anmälan och särskilt den omständigheten att AA fick lämna urinprov vid sidan av en stig i Tantolunden.

text: Polismyndigheten (biträdande länspolismästaren CC) kom in med remissvar inför vilket upplysningar inhämtats från chefen för länskriminalpolisen, DD.

text: Polismyndigheten anförde följande gällande bakgrunden till ingripandet.

text: Den 18 juli 2007, omkring kl. 17.50, befann sig två civilklädda polismän från länskriminalpolisens ungdomssektion, polisassistenterna BB och EE, i Tantolunden i syfte att beivra narkotikabrottslighet bland ungdomar. Platsen är känd för att i stor utsträckning besökas av missbrukande ungdomar. Polismännen såg AA komma gående ut från parken och tog kontakt med henne. AA uppgav att hon var i parken med sina vänner men lämnat dem för att urinera. Hon uppträdde nervöst, hade svårt att stå still och verkade vilja gå från platsen. Polismännen noterade att hon visade tydliga tecken på narkotikapåverkan i form av glansiga ögon med små pupiller. Hon var även onormalt blek. Till en början svarade AA undvikande på frågor gällande om hon hade narkotika på sig eller inte. Sedan uppgav AA att hon provat narkotika några månader tidigare. Polismännen bedömde att misstanke förelåg om narkotikabrott genom eget bruk och genom innehav. Förhör hölls på platsen och då uppgav AA bland annat att om hennes urinprov skulle vara positivt så skulle det vara på grund av cannabis. BB kroppsvisiterade AA då det förelåg fara i dröjsmål. Misstanken om narkotikainnehav visade sig då inte stämma och AA informerades om detta. Gruppchefen tillika förundersökningsledaren FF beslutade, efter att ärendet föredragits för honom per telefon, att kroppsbesiktning genom urinprov alternativt blodprov skulle ske av AA. EE frågade FF om urinprovet kunde tas på platsen eftersom AA vid upprepade tillfällen påtalat att hon var väldigt kissnödig. FF bedömde att det skulle vara minst integritetskränkande för AA att lämna urinprov på plats under de förutsättningar som rådde, men endast om hon själv kände sig bekväm med detta. FF poängterade för EE att detta endast fick ske om AA själv tyckte att det var okey och att hon inte fick känna sig tvingad samt att det i så fall skulle ske på en lämplig plats. Polismännen erbjöd AA att genomföra urinprovet på plats vilket hon accepterade. BB medtog AA till en avskild plats ovanför skyddsrummet vid den östra ingången till parken, 6–7 meter ovanför vägen. Platsen var genom buskar och träd skyddad mot insyn från förbigående på vägen nedanför. BB uppger i en skrivelse till polismyndigheten att AA:s påstående om att BB eller EE skulle ha sagt ”ser man ut som du och går klädd som du gör så finns det misstankar om narkotikabrott” är helt felaktigt. BB uppger vidare att hela ingripandet gick väldigt lugnt till och att de hade en bra diskussion med AA under tiden. Enligt BB eftersträvar länskriminalpolisens ungdomssektion alltid ett arbetssätt som innebär att de alltid visar respekt för och uppträder trevligt mot de ungdomar som de ingriper mot.

text: Vad gäller det sätt på vilket kroppsbesiktningen av AA verkställdes anförde polismyndigheten närmare följande.

text: Av proportionalitetsprincipen (

text: 28 kap. 3 a §

text: RB) följer att en kroppsbesiktning bör verkställas på ett sådant sätt att den inte onödigt kränker den som utsätts för åtgärden. Det finns inte något uttryckligt reglerat som anger var någonstans en urinprovstagning får ske. Regeln i

text: 28 kap. 13 §

text: RB om att en kroppsbesiktning av mer väsentlig omfattning ska ske inomhus och i ett avskilt rum bör enligt polismyndighetens uppfattning i normalfallet gälla beträffande urinprovstagning. Polismyndigheten anser dock att urinprovstagning får äga rum på plats utomhus om förutsättningar finns för att provtagningen ska kunna ske utan att den enskildes integritet onödigt kränks. En bedömning om vad som är lämpligt i det enskilda fallet får således avgöra var en kroppsbesiktning genom urinprovstagning ska ske. I det aktuella fallet hade AA godkänt att urinprovstagningen skedde på plats och en insynsskyddad plats valdes 6–7 meter ovanför vägen dit den kvinnliga polismannen förde AA. Mot denna bakgrund anser polismyndigheten att inga fel har begåtts vid urinprovstagningen. Vidare har polismyndigheten ingen anledning att betvivla de uppgifter BB lämnat angående påståendet om att polismännen kommenterat AA:s utseende i samband

text: med ingripandet. Därmed anser myndigheten att inga fel har begåtts i den delen heller. Av yttrandet framgår att länskriminalpolisens uppfattning är att en urinprovstagning inte kan anses vara en kroppsbesiktning av mera väsentlig omfattning.

text: Polismyndigheten gjorde sammanfattningsvis den bedömningen att det fanns tillräckliga skäl för misstanken om narkotikabrott och att besluten om kroppsvisitation och kroppsbesiktning hade stöd i lag och att de hade genomförts på ett korrekt sätt.

text: AA bereddes tillfälle att yttra sig över remissvaret men hördes inte av. I ett beslut den 14 februari 2008 anförde chefsJO Melin följande.

text: Bedömning

text: Jag vill först nämna att jag inte kan ha någon erinran mot polismännens bedömning att AA var skäligen misstänkt för narkotikabrott (innehav och eget bruk) och därför lät henne genomgå kroppsvisitation och kroppsbesiktning. Vad gäller AA:s påstående om att polismännen yttrat sig på visst sätt om bl.a. hennes klädsel noterar jag att uppgift står mot uppgift och att det inte kan anses vara klarlagt att polismännen uttryckt sig på det sätt som AA påstått. Det är inte heller meningsfullt att utreda den saken vidare.

text: Den fråga som uppkommit i ärendet är emellertid om det sätt på vilket kroppsbesiktningen kom att verkställas – urinprovstagning utomhus i ett buskage – är rättsenligt och godtagbart.

text: Regler om kroppsbesiktning finns i

text: 28 kap.

text: rättegångsbalken

text: (RB). Den som skäligen kan misstänkas för ett brott på vilket fängelse kan följa får kroppsbesiktigas bl.a. för att utröna omständigheter som kan vara av betydelse för utredning om brottet. Med kroppsbesiktning avses undersökning av människokroppens yttre och inre samt tagande av prov från människokroppen och undersökning av sådana prov. En kroppsbesiktning får inte utföras så att den undersökte riskerar framtida ohälsa eller skada (12 § jämförd med 11 §).

text: En straffprocessuell princip som gör sig särskilt starkt gällande vid verkställandet av tvångsmedel är hänsynsprincipen (Gunnel Lindberg, Straffprocessuella tvångsmedel, s. 89). Denna princip regleras primärt i

text: 23 kap. 4 §

text: RB och innebär att en förundersökning skall genomföras på sådant sätt att inte någon i onödan utsätts för brottsmisstanke eller får vidkännas kostnad eller olägenhet. Vid verkställighet av tvångsmedel innebär den bl.a. att diskretion bör iakttas, och beträffande kroppsbesiktning har principen kommit till direkt uttryck i lagtexten genom reglerna i

text: 28 kap. 13 §

text: RB. I bestämmelsen föreskrivs bl.a. att en förrättning, som är av mera väsentlig omfattning, skall verkställas inomhus och i avskilt rum. Verkställs den av någon annan än en läkare, skall såvitt möjligt ett av förrättningsmannen anmodat trovärdigt vittne närvara. Kroppsbesiktning av en

text: kvinna får inte verkställas eller bevittnas av någon annan än en kvinna, läkare eller legitimerad sjuksköterska. – Exempel på förfaringssätt som kan strida mot hänsynsprincipen är att sprida onödig uppmärksamhet eller kännedom om ett ingripande och att vålla en person olägenhet i hans eller hennes arbete (jfr JO 1968 s. 174).

text: Som framgått skall alltså, enligt

text: 28 kap. 13 § andra stycket

text: RB, en kroppsbesiktning som är av mera väsentlig omfattning verkställas inomhus och i avskilt rum. Bakgrunden till bestämmelsen är självfallet den att en sådan förrättning är särskilt känslig från integritetssynpunkt. Är då en urinprovstagning att bedöma som en kroppsbesiktning av mera väsentlig omfattning?

text: Länskriminalpolisen har framfört uppfattningen att så inte kan anses vara fallet medan polismyndigheten å sin sida har gett uttryck för en något mer nyanserad ståndpunkt och anfört att en urinprovstagning i normalfallet skall verkställas inomhus men kan få äga rum utomhus om förutsättningar finns för att provtagningen kan ske utan att den enskildes integritet onödigt kränks.

text: Det kan emellertid konstateras att i förarbeten och doktrin anses såväl urin- som blodprovstagning vara en förrättning av mera väsentlig omfattning (se

text: SOU 1996:125 s. 74

text: , jfr Gunnel Lindberg, a.a. s. 597). Jag delar uppfattningen att även urinprovstagning är att anse som en förrättning av det slaget. En sådan åtgärd fordrar att den misstänkte i större eller mindre utsträckning tvingas blotta sig. Åtgärden är därför av sådan integritetskränkande karaktär att den måste anses vara av väsentlig omfattning.

text: Några praktiska hinder mot att tillgodose det krav på avskildhet som lagen ställer kan knappast heller ha förelegat i det nu aktuella fallet. Ingripandet gjordes i en park i centrala Stockholm. Det var alltså inte särskilt långt till närmaste polisstation. Jag inser emellertid att det undantagsvis kan finnas situationer då en kroppsbesiktning av mera väsentlig omfattning av praktiska skäl svårligen låter sig genomföras inomhus men tillfredsställande avskildhet likväl kan åstadkommas. Jag överlämnar därför en kopia av detta beslut till Justitiedepartementet för kännedom.

text: Polismännen skulle således rätteligen ha tagit med AA till en polisstation för urinprovstagning. Detta gäller även om hon, som polismyndigheten påstått, hade godkänt att provtagningen ägde rum utomhus. Polismännen hade gjort bedömningen att AA var skäligen misstänkt för brott och ville genomföra en kroppsbesiktning för att säkra bevisning om brottet. Under sådana omständigheter är risken särskilt stor att den enskilde, ställd inför polisens önskemål om att genomföra en viss åtgärd, inte upplever sig ha något egentligt val. Av anmälan hit framgår ju att AA uppenbarligen, i vart fall i efterhand, upplevt att situationen var kränkande.

text: Polismyndigheten förtjänar följaktligen kritik för det sätt på vilket kroppsbesiktningen verkställdes.


avgjordAv: Hans-Gunnar Axberger

nyckelord:
Allmänna handlingar
Diarieföring

publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Tekniska nämnden i Falköpings kommun och en tjänsteman vid Valnämnden i Falköpings kommun för brister vid registrering av allmänna handlingar

org: jo

text: Anmälan

type: rubrik

text: AA anmälde i en skrivelse Valnämndens och Tekniska nämndens i Falköpings kommun hantering av allmänna handlingar. I anmälan begärde AA att JO skulle granska två händelser som omnämndes i artiklar publicerade i Falköpings Tidning, vilka bifogades anmälan, samt i övrigt vidta ett antal utredningsåtgärder avseende Falköpings kommuns hantering av allmänna handlingar.

type: stycke

text: Valnämnden Av artiklar publicerade i Falköpings Tidning den 10 juni och den 12 juli 2009 framgick att Valnämnden i Falköpings kommun hade beslutat om förkortade öppettider i några vallokaler under valet till EU-parlamentet, att detta beslut hade godkänts av länsstyrelsen, men att valnämnden inte underrättade Valmyndigheten om beslutet. På de röstkort som skickades till väljarna kom därför felaktiga öppettider att anges. Valmyndigheten erhöll i samband med detta ett e-postmeddelande från en person som undrade vilka öppettider som gällde. Meddelandet vidarebefordrades med ett meddelande från Valmyndigheten till valnämndens valsamordnare. I en artikel publicerad den 10 juni 2009 anges. När tidningen bad kommunens tjänsteman tillika valsamordnare BB att få ta del av skrivelsen nekade han först till att den fanns. – Jag har bara haft telefonkontakt med Valmyndigheten sa han. Valmyndigheten däremot bekräftade att det fanns mejl och lämnade raskt ut korrespondensen enligt offentlighetsprincipen. När FT åter tog kontakt med BB förklarade han att han inte sett mailen som en offentlig handling utan som ett personligt brev. Tekniska nämnden Av en artikel publicerad i Falköpings Tidning den 17 juni 2009 framgår att det den 18 maj 2009 till Tekniska nämnden i Falköpings kommun inkom en rapport från Anticimex angående omfattande problem med mögel i en gymnasieskolas lokaler. Rapporten diariefördes dock inte förrän efter tre veckor. Falköpings tidning

text: intervjuade bl.a. en tjänsteman vid tekniska nämnden om varför rapporten diariefördes så sent. Tjänstemannen citeras i artikeln enligt följande.

text: – Det var en diger lunta och vi ville först sätta oss in i materialet ordentligt med hjälp av Anticimex, läkare, skolpersonal med flera. Vi ville även informera lärare och övrig personal innan vi berättade om detta i media. Det kändes viktigt att personalen fick veta först, säger CC, fastighetsförvaltare på samhällsbyggnadsavdelningen på kommunen. – – – Han säger också att det var ett gemensamt beslut av tjänstemännen på samhällsbyggnadsförvaltningen att vänta med offentliggörandet.

text: Utredning

text: Valnämnden Valnämnden i Falköpings kommun anmodades att yttra sig över vilka rutiner nämnden tillämpar vad gäller registrering och utlämnande av e-postmeddelanden m.m.

text: I valnämndens remissvar angavs att nämnden tillämpar de rutiner som framgår av dokumentet Riktlinjer för ärenderegistrering och elektronisk post i Falköpings kommun med tillhörande bilaga ”hantering av e-post och Internetanvändning”. Riktlinjerna uppgavs vara föremål för revidering. Valnämnden uppgav även att det fanns ett ärende avseende de förkortade öppettiderna benämnt ”Samråd om begränsat öppethållanden i vallokal den 7 juni 2009”, dnr VN 2009/0002. Handlingarna i det ärendet registrerades i nämndens diarieföringssystem. Avseende det här aktuella e-postmeddelandet från Valmyndigheten uppgavs följande.

text: Det aktuella mailet skickades till valsamordnaren BB:s mailadress. Eftersom mailet inte var skickat till valnämndens myndighetsbrevlåda och på grund av att tonen i mailet inte var särskilt formell, enligt valsamordnarens uppfattning, uppfattade han det felaktigt som ett privat mail trots att det rörde hans tjänst. ... Valsamordnaren nekade Falköpings tidning tillgång till det aktuella mailet eftersom han gjorde det felaktiga övervägandet att det var av privat karaktär och att han därför inte behövde lämna ut det. Som allmän kommentar kan nämnas att kommunen regelmässigt utbildar sina tjänstemän och politiker i frågor kring offentlighet och sekretess samt om allmänna handlingar. Frågorna är ständigt aktuella för kommunen. Med anledning av det inträffade kommer dessa frågor på nytt tas upp med valnämnden och dess tjänstemän för att säkerställa att reglerna tillämpas på ett korrekt sätt.

text: Till sitt yttrande hade valnämnden fogat de ovan angivna riktlinjerna, kopior av handlingarna i ärende dnr. VN 2009/0002 samt en diarielista avseende det ärendet.

text: Av handlingarna framgår att det aktuella e-postmeddelandet skickades till BB.BB@falkoping.se den 27 maj 2009. I meddelandet uppgav Val-myndighetens tjänsteman följande.

text: Hej Jag skickar över ett mejl som undrar över era öppettider. Det är ju inte så bra om ni har ändrat öppettiderna efter att röstkorten är utskickade. Kommunen har inte heller meddelat några ändrade öppettider till Valmyndigheten vilket gör att det står 8-21 som öppettider på berörda vallokaler.

text: Att inskränka på öppettider efter att röstkorten skickats ut finner Valmyndigheten som högst olämpligt. Tekniska nämnden Tekniska nämnden i Falköpings kommun anmodades att yttra sig över nämndens rutiner vad gäller tillämpningen av 5 kap. 1 § offentlighets och sekretesslagen (2009:400, OSL), tidigare 15 kap. 1 § sekretesslagen, hur den aktuella rapporten från Anticimex hanterades vad gäller frågan om registrering och vilka rättsliga överväganden som härvid gjordes.

text: I sitt remissvar anförde Tekniska nämnden följande. Samhällsbyggnadsförvaltningen följer den lagstiftning som finns för hantering av allmänna handlingar enligt

text: 5 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen

text: . De handlingar som inkommer till förvaltningen datumstämplas och lämnas till ansvarig handläggare. Handläggaren som arbetar med ärendet avgör sedan när och om detta ska diarieföras i enlighet med

text: . Handlingar som inte omfattas av sekretess behöver inte registreras om de hålls ordnade så att det utan svårighet kan fastställas om de har kommit in eller upprättats. Om någon frågar efter handlingar i ärendet hänvisas till den ansvarige handläggaren som då kan visa de handlingar som finns i ärendet. Den aktuella rapporten bedömdes av ansvarig handläggare som ett material för de åtgärder som skulle bli aktuella i fastigheten och förvarades i en pärm för detta pågående arbete. Handlingen var också av sådan art att det inte råder sekretess i denna fråga. Efter en tid bedömde handläggaren att detta var en fråga som kunde vara intressant för allmänheten och därför beslutades att diarieföra rapporten. AA kommenterade remissvaren.

text: Bedömning

text: Valnämnden Det aktuella e-postmeddelandet till valsamordnaren BB behandlade frågeställningar i ett ärende hos valnämnden. I meddelandet redovisades även Valmyndighetens syn på den uppkomna situationen. Det är således uppenbart att det inte var fråga om ett sådant personligt meddelande som enligt

text: 2 kap. 4 §

text: TF inte utgör en allmän handling. E-postmeddelandet var därför en till valnämnden inkommen allmän handling som nämnden skulle ha registrerat.

text: Av utredningen framgår att det vid nämnden har funnits fastställda rutiner för hantering av e-postmeddelanden, men att BB underlåtit att följa dessa. Den underlåtna registreringen har medfört att offentlighetsprincipen i praktiken försatts ur spel. För detta måste BB kritiseras.

text: Tekniska nämnden Tekniska nämnden har i sitt remissvar uppgett att ärendehandläggarna själva har att avgöra vilka handlingar i ett ärende som ska registreras och när detta i sådana fall ska ske. Det är dock inte godtagbart att allmänna handlingar ömsom registreras, ömsom ”bara” hålls förvarade i viss ordning (se JO 1995/96 s. 485). Nämnden måste bestämma sig för vilket system den ska tillämpa och därefter tillämpa detta konsekvent. Av

text: 4 kap.

text: OSL framgår att nämnden härvid är skyldig att underlätta för medborgarna att söka efter allmänna handlingar. Nämnden ska även upprätta en

text: beskrivning med information om hur allmänna handlingar är organiserade m.m., se närmare

text: 4 kap. 2 §

text: OSL.

text: I fallet med Anticimex-rapporten, som enligt remissvaret inte omfattades av sekretess, synes denna att döma av de uttalanden företrädare för nämnden gjort i massmedia ha hanterats i direkt syfte att hindra allmänhet och massmedia från att inledningsvis få kännedom om rapportens existens. Saken har i nämndens yttrande formulerats så, att rapporten registrerades när handläggaren bedömde att frågan kunde vara intressant för allmänheten. Registrering av handlingar ska emellertid följa på förhand fastlagda rutiner och inte ske från fall till fall beroende på myndighetens bedömning av vilket intresse allmänheten kan ha av en viss handling.

text: Sammantaget måste nämndens sätt att tillämpa reglerna om allmänna handlingar kritiseras.

text: De här påtalade bristerna tyder på att kunskaperna om den rättsliga regleringen inte är tillräckliga. Det åligger nämnden att säkerställa att offentlighetsprincipen fortsättningsvis efterlevs.

type: avgorande


title: Viss kritik mot Region Stockholm för hanteringen av vaccinationer mot covid-19 av persongruppen 65 år eller äldre. Även anmälan mot Folkhälsomyndigheten

sammanfattning: I april 2021 publicerade Region Stockholm information om vaccination mot covid-19 som riktade sig till persongruppen 65 år eller äldre. Av informationen framgick bl.a. att om en person tackade nej till Astra Zenecas vaccin skulle han eller hon inte kunna erbjudas ett annat vaccin. Regleringen i hälso- och sjukvårdslagen och patientlagen ger en möjlighet för en patient att, när det finns flera behandlingsalternativ som står i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet, välja det alternativ som han eller hon föredrar. ChefsJO uttalar att enligt hans mening bör vaccination omfattas av begreppet behandlingsalternativ i detta avseende. Enligt chefsJO visar utredningen att regionen inte i tillräcklig utsträckning har beaktat den aktuella regleringen i patientlagen och hälso- och sjukvårdslagen eller de grundläggande principerna på området vid vaccinationsinriktningen för den aktuella persongruppen. Inte minst den information som regionen publicerade ger uttryck för detta förhållande. Regionen kan därför inte undgå viss kritik. ChefsJO har tidigare framfört att det kan finnas anledning att överväga behovet av särskilda bestämmelser för att hantera vaccinationer under en pandemi. Det som har kommit fram genom JO:s utredning ger en ytterligare belysning av problematiken. Beslutet överlämnas därför till regeringen och den särskilda utredning som har fått uppdraget att se över smittskyddslagen och analysera behovet av nya bestämmelser inför framtida pandemier.

text: Bakgrund och anmälningar

text: Den 27 april 2021 publicerade Region Stockholm följande information på sin webbplats:

text: Personer födda 1956 eller tidigare erbjuds AstraZeneca

text: Region Stockholms inriktning är att AstraZenecas vaccin ska användas i den grupp där vaccinet är rekommenderat för användning av Folkhälsomyndigheten, alltså personer födda 1956 och tidigare. De som är 18 till 59 år i riskgrupp eller

text: 60 till 64 år – med eller utan riskfaktorer – erbjuds de vacciner som är godkända för de åldrarna. På så vis kan så många som möjligt snabbt erbjudas vaccin utifrån åldersrekommendationerna.

text: • Den som är född 1956 eller tidigare och tar sin första dos nu kan räkna med att få AstraZeneca som vaccin. Det följer Folkhälsomyndighetens noggranna bedömning i frågan. • Det innebär att de personer födda 1956 eller tidigare som vid bokat besök hos en vårdgivare tackar nej till AstraZeneca inte kommer att kunna erbjudas ett annat vaccin. • Den som har tagit dos 1 med ett annat vaccin, erbjuds vid dos 2 samma vaccin som i första dosen. • Det är inte möjligt att välja vaccin enligt de nationella och regionala rekommendationerna. Dnr 3527-2021 JO tog därefter emot drygt 20 anmälningar mot Region Stockholm med klagomål över det aktuella ställningstagandet. I en av anmälningarna som kom in till JO den 27 april 2021 anförde AA följande:

text: Regionen har tillkännagett att personer som är 65 år eller äldre inte ska erbjudas något alternativ till Astra Zenecas vaccin mot covid-19 och att de vid ett annat val blir utan behandling. Regionen har sedan tidigare meddelat vaccinatörerna att de inte i förväg får upplysa patienterna om vilket vaccin som kan komma att ges. Det är högst tveksamt om regionen har beaktat hälso- och sjukvårdslagstiftningens tvingande regler om val av behandlingsalternativ.

text: Astra Zenecas vaccin mot covid-19, som erbjuds en utpekad åldersgrupp, medför risk för biverkningar. Företrädare för Folkhälsomyndigheten har i medierna angett att anledningen till att åldersgränsen om just 65 år valdes var att det är en ålder som används som riktmärke i andra sammanhang, såsom pensionering. Han ifrågasätter om Folkhälsomyndigheten har grundat sitt beslut utifrån vetenskap och fakta.

text: Utredning

text: AA:s och BB:s anmälningar remitterades till Hälso- och sjukvårdsnämnden i Region Stockholm respektive Folkhälsomyndigheten för yttrande, varvid JO ställde vissa frågor till myndigheterna. Remissvar

text: Region Stockholm

text: I sitt remissvar den 25 augusti 2021 anförde hälso- och sjukvårdsnämnden bl.a. följande (bilagor har här utelämnats):

text: Redogörelse för Region Stockholms inriktning för Astra Zenecas vaccin mot covid-19

text: Hälso- och sjukvårdsförvaltningen har med anledning av JO:s begäran om yttrande inhämtat upplysningar och synpunkter från berörda befattningshavare, som också fått ta del av remissvaret. Av förvaltningens utredning framgår följande.

text: Regionfullmäktige har i reglemente närmare angett respektive nämnds ansvarsområde. Enligt reglementet är det hälso- och sjukvårdsnämnden som utövar ledning av hälso- och sjukvårdsverksamheten i Region Stockholm i enlighet med hälso- och

text: sjukvårdslagen (2017:30)

text: samt ansvarar för all hälsooch sjukvård som bedrivs eller finansieras av Region Stockholm. Programledning Vaccin är ett regionövergripande samarbetsorgan där tjänstemännen i regionen leder och samordnar olika frågor kring vaccinhantering mot covid-19. Organet har tillkommit med hänsyn till samordningsbehovet i de här frågorna för att vaccination mot covid-19 ska kunna ges så effektivt som möjligt utifrån givna förutsättningar. Förutom företrädare för hälso- och sjukvårdsförvaltningen finns även företrädare från andra förvaltningar inom regionen, bl.a. Karolinska Universitetssjukhuset och Stockholms läns sjukvårdsområde. Region Stockholms inriktning för Astra Zenecas vaccin mot covid-19 bestämdes på ett möte den 23 april 2021 i Programledning Vaccin. Inriktningen innebär att vaccinet ska användas i den grupp där vaccinet är rekommenderat för användning av Folkhälsomyndigheten. Den bestämda inriktningen har dokumenterats i protokoll för programledningsmöte vaccination covid-19 daterat den 23 april 2021. Av protokollet framgår följande gällande inriktningen: ”Inriktningen är att Astra Zenecas vaccin ska användas i den grupp där vaccinet är rekommenderat för användning av Folkhälsomyndigheten, dvs. personer över 65 år. På det sättet kan så många som möjligt snabbt erbjudas vaccin utifrån åldersrekommendationerna.” Det ska noteras att inriktningen inte nämner något om förbud mot att personer över 65 år vaccineras med andra vaccin än Astra Zenecas. Protokollet bilägges, bilaga 1. Inriktningen för Astra Zenecas vaccin bestämdes alltså av Programledning Vaccin på mötet den 23 april 2021. Inriktningen grundar sig på de rekommendationer som Folkhälsomyndigheten tagit fram gällande användningen av Astra Zenecas vaccin i olika åldersgrupper, se närmare på Folkhälsomyndighetens webbsida. Vid bedömningen har Programledning Vaccin även tagit i beaktande att så många som möjligt snabbt ska kunna erbjudas vaccin utifrån Folkhälsomyndighetens rekommendationer. Den 27 april 2021 publicerades en nyhetsartikel på Region Stockholms webbsida, www.sll.se, med information om inriktningen för Astra Zenecas vaccin. I nyhetsartikeln redogörs för inriktningen för vaccinet, och samtidigt riktas vissa förtydliganden till allmänheten med anledning av den bestämda inriktningen. Bl.a. förtydligas det att den som är över 65 år (född 1956 eller tidigare) och tar sin första dos kan räkna med att få Astra Zeneca som vaccin, samt att personer födda 1956 eller tidigare som vid bokat besök tackar nej till Astra Zeneca inte kommer att erbjudas ett annat vaccin. I nyhetsartikeln finns också länkar till information om riskbedömningar av vaccin från Astra Zeneca. Nyhetsartikeln från Region Stockholms webbsida bilägges, bilaga 2.

text: Överväganden

text: Rättsliga utgångspunkter Enligt

text: 5 kap. 1 § patientlagen (2014:821)

text: ska hälso- och sjukvården så långt som möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. Av 10 kap. 1 § hälsooch

text: sjukvårdslagen (2017:30)

text: framgår att regionen ska ge patienten möjlighet att välja behandlingsalternativ enligt vad som anges i

text: 7 kap. 1 § patientlagen

text: 1 https://www.folkhalsomyndigheten.se/smittskydd-beredskap/utbrott/aktuellautbrott /covid-19/vaccination-motcovid-19/rekommendationer-for-vaccination-motcovid-19/

text: Enligt

text: 7 kap. 1 § patientlagen

text: ska patienten, när det finns flera behandlingsalternativ som står i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet, få möjlighet att välja det alternativ som han eller hon föredrar. Patienten ska få den valda behandlingen, om det med hänsyn till den aktuella sjukdomen eller skadan och till kostnaderna för behandlingen framstår som befogat. Vidare ska patienten, enligt

text: 3 kap. 1 § 2 patientlagen

text: , få information om de metoder som finns för undersökning, vård och behandling. Patienten ska också få information om möjligheten att välja behandlingsalternativ, fast läkarkontakt samt vårdgivare och utförare av offentligt finansierad hälso- och sjukvård (

text: 3 kap. 2 § 1 patientlagen

text: Bedömning Anmälaren har, som det får förstås, ifrågasatt om Region Stockholms inriktning för Astra Zenecas vaccin mot covid-19 är förenlig med gällande lagstiftning utifrån krav på patienters möjlighet att välja behandlingsalternativ. Vad gäller möjligheten att välja vaccin mot covid-19 konstaterar hälso- och sjukvårdsförvaltningen följande. Vaccinationer mot covid-19 pågår i den takt som är möjlig utifrån tillgången på vaccin, med målet att så många som möjligt snabbt ska kunna erbjudas vaccin utifrån Folkhälsomyndighetens rekommendationer. Enligt de bestämmelser som redovisats ovan har patienten vissa möjligheter att välja behandlingsalternativ, men det förutsätter att det i den aktuella behandlingssituationen finns behandlingsalternativ att välja bland. Tillgången till vaccin mot covid-19 är begränsad, varför Folkhälsomyndigheten tagit fram en rekommendation om prioriteringsordning för vaccination mot covid-19. Folkhälsomyndigheten fördelar vaccin till regionerna utifrån prioriteringsordningen och fördelningen bygger på befolkningsstrukturen i respektive region. Tillgång till de olika vaccinerna i respektive region utgår i första hand från prioriteringsfaserna och varierar över tid varför även vaccinutbudet över tid varierar. Till det kommer att vaccinerna också har olika egenskaper, rekommendationer och i viss mån begränsningar som påverkar hur vaccinerna i praktiken kan användas. Så länge tillgången till vaccin mot covid-19 är begränsad fördelas och används vaccinet enligt prioritering och rekommendationer från Folkhälsomyndigheten. I dagsläget finns det därmed inte någon fri tillgång till vaccin mot covid-19, och därmed finns det inte heller möjlighet för patienter att fritt välja vilket vaccin de ska få vid boknings- eller vaccinationstillfället. Detta är en bedömning som enligt hälso- och sjukvårdsförvaltningen har stöd i gällande lagstiftning. Det kan också tilläggas att Sveriges Kommuner och Regioner, SKR, delar förvaltningens bedömning, se bilaga 3. När det gäller Astra Zenecas vaccin är Folkhälsomyndighetens rekommendation att vaccinet används för att skydda personer som är 65 år och äldre. Personer som är 64 år (födda 1957) och yngre ska enligt Folkhälsomyndighetens rekommendation inte vaccineras med Astra Zenecas vaccin. För att nå en så hög vaccinationstäckning som möjligt, och så snabbt som möjligt, är det helt avgörande att Region Stockholm använder samtliga vacciner som finns tillgängliga för regionen på det sätt som vaccinerna är rekommenderade för användning av Folkhälsomyndigheten. Avsikten är att vaccinerna ska användas på effektivast möjliga sätt för att upprätthålla en hög vaccinationstakt. Mot bakgrund av detta,

text: 2 https://www.folkhalsomyndigheten.se/smittskydd-beredskap/utbrott/aktuellautbrott/ covid-19/vaccination-motcovid-19/rekommendationer-for-vaccination-motcovid-19/ 3 https://www.folkhalsomyndigheten.se/smittskydd-beredskap/utbrott/aktuellautbrott/ covid-19/vaccination-motcovid-19/om-vaccinerna-mot-covid-19/informationom-fortsatt-vaccination-av-astra-zenecas-vaccin-till-personersom-ar-65-ar-och-aldre/

text: och med beaktande av vad som ovan anförts gällande möjligheterna att välja vaccin mot covid-19, bedömer hälso- och sjukvårdsförvaltningen att det har funnits fog för Region Stockholms inriktning för Astra Zenecas vaccin. Inriktningen, liksom de förtydliganden som riktats till allmänheten i nyhetsartikeln den 27 april 2021, har enligt hälso- och sjukvårdsförvaltningen stöd i gällande lagstiftning. Vad gäller frågan om överklagbarhet är hälso- och sjukvårdsförvaltningens bedömning att inriktningen för Astra Zenecas vaccin, som bestämdes på mötet den 23 april 2021 i Programledning Vaccin, är en löpande förvaltningsåtgärd som inte grundas på beslutanderättsdelegation från någon sådan församling som avses i

text: 13 kap. 2 § kommunallagen

text: . Således kan överklagande inte ske genom s.k. kommunalbesvär, dvs. i den ordning som föreskrivs i

text: 13 kap.

text: kommunallagen

text: . Bedömningen i frågan kan inte heller överklagas enligt bestämmelserna i

text: förvaltningslagen

text: . Val av vaccin bör enligt hälso- och sjukvårdsförvaltningen ses som ett val av behandlingsalternativ som hälso- och sjukvården ska informera om enligt

text: patientlagen

text: . Den bedömningen delas av SKR, se bilaga 3. Vaccinatörerna i Region Stockholm vet inte alltid på förhand vilket vaccin de har tillgängligt vid alla tidpunkter. Vid själva vaccinationen ska det emellertid alltid tydligt framgå vilket vaccin som erbjuds. Hos 1177 Vårdguiden finns bl.a. information om mottagningar för vaccinering mot covid-19, och även utförlig information om vilka grupper som vaccineras för närvarande och vilka prioriteringar som gäller. Vilka vaccin som finns tillgängliga vid varje vaccinationstillfälle kan variera och är beroende på leveranser som oftast har mycket kort framförhållning varför den informationen inte kan ges med säkerhet förrän vid vaccinationstillfället.

text: Folkhälsomyndigheten

text: I sitt remissvar den 12 januari 2022 anförde Folkhälsomyndigheten bl.a. följande:

text: Inledning Folkhälsomyndigheten – styrning samt ansvar för smittskyddet

text: Generellt om myndighetens styrning Folkhälsomyndigheten är förvaltningsmyndighet för verksamhet som rör folkhälsa och ska verka för god och jämlik hälsa i hela befolkningen. Myndigheten ska i sin verksamhet fästa särskild vikt vid de grupper som löper störst risk att drabbas av ohälsa. Verksamheten ska stå på vetenskaplig grund. Folkhälsomyndigheten är en enrådsmyndighet som leds av en myndighetschef tillika myndighetens generaldirektör. På myndigheten finns en ledningsgrupp. Ledningsgruppen leder och följer upp verksamhetens resultat och driver utvecklings- och förändringsarbete, men hanterar också operativa frågor. I ledningsgruppen ingår generaldirektören, avdelningschefer och ledningsgruppens sekreterare/samordnare. Beslutsfattandet styrs av myndighetens arbetsordning som bl.a. berör myndighetens organisation, delegering och beslutanderätt inom myndigheten, handläggningen av ärenden och formerna i övrigt för verksamheten.

text: Särskilt om Folkhälsomyndighetens ansvar för smittskyddet Folkhälsomyndighetens ansvar för smittskyddet framgår av

text: smittskyddslagen (2004:168)

text: , SmL. Av

text: 1 kap. 7 §

text: SmL framgår att Folkhälsomyndigheten

text: 1 § förordning (2021:248)

text: med instruktion för Folkhälsomyndigheten.

text: ansvarar för samordning av smittskyddet på nationell nivå och ska ta de initiativ som krävs för att upprätthålla ett effektivt smittskydd. Folkhälsomyndigheten ska vidare enligt instruktionen samordna, följa och utveckla smittskyddet på nationell nivå. Myndigheten har också en bred föreskriftsrätt samt ger ut allmänna råd. Folkhälsomyndigheten ska ansvara för kunskapsutveckling inom sitt verksamhetsområde samt inom detta identifiera, analysera och förmedla relevant kunskap till kommuner, regioner och andra berörda aktörer. Vid myndigheten finns det en statsepidemiolog och biträdande statsepidemiologer, vilka utses av generaldirektören. I uppdraget ingår att samordna myndighetens arbete med att övergripande följa och analysera utvecklingen av smittsamma sjukdomar och skyddet mot dessa nationellt och internationellt, analysera konsekvenserna av denna utveckling för samhället, den enskilde och andra smittskyddsåtgärder inom hälso- och sjukvården och andra berörda samhällssektorer.

text: 1 Redogörelse av beslutsunderlag och förändringarna av vaccinationsrekommendationerna över tid

text: Fråga 1: Underlag till beslut Folkhälsomyndigheten har vid olika tidpunkter under pandemin fattat ett antal beslut gällande rekommendationer av användningen av AstraZenecas vaccin (härefter ”Vaccin A”). Myndighetens beslut grundar sig på de av riksdagen fastställda nationella riktlinjerna för prioriteringar inom hälso- och sjukvården (

text: prop. 1996/97:60

text: bet. 1996/97:SoU14

text: rskr. 1996/97:186

text: ) samt Europeiska läkemedelsmyndighetens (EMA) slutsatser som i sin tur grundar sig på de bedömningar som EMA utför inom ramen för sin verksamhet. Om de ovan nämnda prioriteringsriktlinjerna kan kortfattat nämnas att de omfattar allt från övergripande politisk resursprioritering till de beslut som fortlöpande tas i den kliniska vardagen. Riktlinjerna, som omfattar fyra prioriteringsgrupper, grundar sig på tre principer: - människovärdesprincipen, alla människor har lika värde och samma rätt oberoende av personliga egenskaper och funktioner i samhället, - behovs- och solidaritetsprincipen, resurserna bör fördelas efter behov, - kostnadseffektivitetsprincipen, vid val mellan olika verksamheter eller åtgärder bör en rimlig relation mellan kostnader och effekt, mätt i förbättrad hälsa och förhöjd livskvalitet, eftersträvas. Människovärdes- och behovs- och solidaritetsprinciperna återspeglas i

text: 3 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30)

text: , HSL och kostnadseffektivitetsprincipen i

text: 4 kap. 1 § samma lag

text: . Riktlinjerna för prioritering är ett stöd för huvudmännen och de kliniskt verksamma och tillämpas efter en bedömning från fall till fall. Prioriteringar inom vården är av flera slag och sker på olika nivåer. Det kan gälla prioriteringar på statlig nivå, på regions/primärkommunal- och sjukvårds-

text: 17 § förordning (2021:248)

text: 4 § förordning (2021:248)

text: med instruktion för Folkhälsomyndigheten. 7 7 § Folkhälsomyndighetens arbetsordning från den 1 januari 2021, dnr 1752-2014, arbetsordningen. 8 Se regeringens proposition Prioriteringar inom hälso- och sjukvården (

text: prop. 1996/97:60

text: ), s. 11 f.

text: områdesnivå eller på individnivå. Det går att dela in prioriteringarna i en politisk/administrativ nivå och i en klinisk nivå. Preventiva insatser är viktiga både för att förebygga sjukdomar och skador i befolkningen och för att förhindra komplikationer hos den som redan har en skada eller sjukdom. Insatserna kan syfta till att förhindra uppkomst av sjukdomar, skador eller problem, så kallad primärprevention. De kan även syfta till att i tidigt skede förhindra negativ utveckling av en sjukdom, återinsjuknande eller att ett latent sjukdomstillstånd utvecklas till klinisk sjukdom, så kallad sekundärprevention. Befolkningsinriktad prevention riktar sig mot hela befolkningsgrupper. Vid individinriktad prevention vänder man sig till enskilda personer. Den befolkningsinriktade preventionen kräver samordnade nationella, regionala eller lokala resurser. Här ingår insatser på bl.a. nationell nivå och hit hör bl.a. smittskyddsarbete och vaccinationsprogram.

text: Folkhälsomyndighetens roll inom vård- och omsorgsområdet

text: Folkhälsomyndighetens arbete liksom andra myndigheters som verkar inom vård- och omsorgsområdet utgör en del av statens styrning av bl.a. hälso- och sjukvården. Folkhälsomyndigheten ansvarar för kunskapsutveckling inom myndighetens verksamhetsområde samt att inom detta identifiera, analysera och förmedla relevant kunskap till kommuner, regioner och andra berörda aktörer. Denna kunskapsförmedling utgör en del av den statliga styrningen och stödet inför de prioriteringar som t.ex. regionerna och personal inom hälso- och sjukvården behöver göra. Fler myndigheter bidrar med sådan kunskap. Socialstyrelsen tar t.ex. fram nationella riktlinjer som är ett stöd vid prioriteringar och ger vägledning om vilka behandlingar och metoder som olika verksamheter i vård och omsorg bör satsa resurser på. Ett annat exempel är Läkemedelsverket som tar fram behandlingsrekommendationer som är avsedda som kunskapsstöd och vägledning till hur läkemedel bör användas i den kliniska vardagen och riktar sig främst till hälso- och sjukvården och djursjukvården. Rekommendationerna baseras på bästa tillgängliga kunskap, dokumentation som utgjort grunden för läkemedlets godkännande, säkerhetsuppföljningar efter godkännande samt på beprövad klinisk erfarenhet.

text: Fråga 2: Om förändringarna i vaccinationsrekommendationerna

text: Regeringsuppdrag

text: Den 20 maj 2020 gav regeringen Folkhälsomyndigheten i uppdrag att ta fram en nationell plan för vaccination mot covid-19 (S2020/04550/FS [delvis]). Uppdraget innebär att myndigheten ska ta fram en nationell operativ plan för vaccination mot sjukdomen covid-19. Vidare innebär uppdraget att myndigheten ska ta fram en vaccinationsplan som bland annat innefattar en prioritetsordning samt en plan på distribution och hantering av vaccin. Folkhälsomyndigheten ska samarbeta med Socialstyrelsen, Läkemedelsverket, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) samt andra myndigheter, regioner, den nationella samordnaren för covid-19-vaccin och relevanta aktörer för genomförandet av uppdraget. Vidare ska uppdraget genomföras i dialog med Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) för att säkerställa att planen är genomförbar givet olika

text: 9 Se

text: prop. 1996/97:60 s. 29

text: f. 10 Se

text: prop. 1996/97:60 s. 34

text: f. 11

text: 4 § förordning (2021:248)

text: med instruktion för Folkhälsomyndigheten. 12 https://www.regeringen.se/4a525d/contentassets/dd0bd68f4eb04569a235efe7edf9d404/uppdrag-att-ta-framen-nationell-plan-for-vaccination-mot-covid-19-s2020_04550_fs-delvis-002.pdf

text: regioners kapacitet och förutsättningar samt att informationen är tydlig och användbar för regionerna.

text: Nationell plan för vaccination mot covid-19

text: Folkhälsomyndigheten har i enlighet med regeringsuppdraget tagit fram Nationell plan för vaccination mot covid-19 ”Rekommendation för prioritering av vaccination mot covid-19 med syfte att ge tidigt skydd till personer som har störst risk att bli allvarligt sjuka eller avlida i covid-19”. Myndigheten har 13 14 15 skickat in delredovisningar till regeringen. Det övergripande målet med vaccinationerna är att förhindra död och allvarlig sjukdom orsakade av covid-19. Folkhälsomyndighetens rekommendation var att vaccineringen mot covid-19 skulle genomföras i fyra olika faser, med en prioriteringsordning. Prioriteringsordningen, som tagits fram i flera steg, syftar till att prioritera de grupper som har hög risk för allvarlig covid-19. De grupper som prioriteras för vaccination kan komma att påverkas av vaccinernas egenskaper när de godkänns, tillgången till vacciner och möjligheten att administrera dem. Nya data som påverkar prioriteringsordningarna kan också tillkomma efter godkännandet. Även planerna för hur mycket vaccin som levereras och när kommer att behöva justeras löpande. Flera justeringar har gjorts i prioriteringsordningen, t.ex. avseende gravida och ålder. Dessa justeringar har baserats på uppföljningen av den nationella planens genomförande och förändringar i kunskapsläget. Prioriteringsordningen är ett ramverk för regionerna att utgå ifrån i planering och genomförande av vaccinationsinsatsen. I arbetet med att ta fram den nationella planen fanns det flera faktorer att ta hänsyn till såsom bristen på vaccin, tidsfaktorn och att effektivt kunna prioritera resurserna inom den redan belastade hälso- och sjukvården. Syftet med prioriteringsordningen var, och är fortfarande, att tidigt erbjuda vaccination till dem som har störst risk att bli allvarligt sjuka eller avlida i covid- 19. Det har varit viktigt att kunna vaccinera så många som möjligt och så snabbt som möjligt varför det har bedömts nödvändigt att hålla prioriteringarna på en så enkel nivå som möjligt. Den enskilt tydligaste riskfaktorn för att bli allvarligt sjuk i covid-19 är hög ålder och bedömningen var att det var viktigt att snabbt få igång en vaccination av gruppen 65+. En särskild insats gjordes för att snabbt nå boende och personal på SÄBO.

text: Rekommendationer om vaccination mot covid-19

text: Folkhälsomyndigheten kan vid sidan av de nationella vaccinationsprogrammen även ge ut rekommendationer om vaccinationer (för ett utförligare resonemang kring uppdrag i fråga om vaccinationer se fråga 4). Den 23 december 2020 beslutade Folkhälsomyndigheten om ”Rekommendationer om vaccination mot covid-19”. Rekommendationerna är övergripande och vänder sig till regionerna med inriktning på hälso- och sjukvården och smittskyddsenheterna, och är framför allt ett underlag för regionernas planering. Av rekommendationerna framgår att de kommer att uppdateras och anpassas i enlighet med aktuell kunskap och underlag om sjukdomsbörda, epidemiologiskt läge och tillgången till, och möjlig användning av, godkända vacciner. Rekommenda-

text: 13 https://www.folkhalsomyndigheten.se/publicerat-material/publikationsarkiv/n/nationell-plan-for-vaccinationmot-covid-19/ 14 https://www.folkhalsomyndigheten.se/publicerat-material/publikationsarkiv/n/nationell-plan-for-vaccinationmot-covid-delrapport-2/ 15 https://www.folkhalsomyndigheten.se/publicerat-material/publikationsarkiv/n/nationell-plan-for-vaccinationmot-covid-19-delrapportering-3/ 16 https://www.folkhalsomyndigheten.se/publicerat-material/publikationsarkiv/r/rekommendation-om-vaccinationmot-covid-19/

text: tionerna har även reviderats vid ett par tillfällen. Vad gäller prioriteringsordning så hänvisas i rekommendationerna till den nationella planen. Justeringar i vaccinationsinsatsen mot covid-19 avseende ”Vaccin A” Från början bedömdes det att kunskapsunderlaget om effekten av ”Vaccin A” för äldre personer över 65 år var för litet för att kunna grunda en rekommendation på. Relativt få äldre personer hade ingått i de tidiga studierna av vaccinet. Därför rekommenderades vaccinet endast till personer som var 64 år och yngre. När aktuell kunskap tillkom gällande äldre personer utökades kunskapsunderlaget med rekommendationen att vaccinet, vid den då givna tidpunkten, kunde rekommenderas till alla över 18 år. Rekommendationen ändrades ånyo, efter ny kunskap, till att inte rekommendera vaccination med ”Vaccin A” för personer yngre än 65 år. Detta baserades på rapporter om ovanliga men allvarliga biverkningar i form av blodpropp i ovanlig lokalisation kombinerat med blödningstendens efter vaccination. Det innebar att risk-nytta-balansen förändrades för den yngre gruppen då det tillkom en ovanlig men allvarlig risk samtidigt som risken för allvarlig sjukdom kvarstod som låg. För äldre kvarstod en övervägande nytta då risken för allvarlig sjukdom är hög samtidigt som den nya biverkan var mycket ovanlig i denna grupp. Beslut om den rekommendationen, fattades den 25 mars 2021, och kvarstår vid dags dato. Den 4 oktober 2021 beslutade Folkhälsomyndigheten även att inleveransen av ”Vaccin A” skulle pausas då behovet av detta vaccin hade upphört. Covid-19 är en ny sjukdom varför kunskapsläget förändras ständigt och i snabb takt. Folkhälsomyndigheten såväl följer kunskapsläget som tar fram egna vetenskapliga rapporter. Givet detta kan, och bör, alltså en rekommendation komma att ändras flera gånger med anledning av det utvecklade kunskapsläget. Utöver det finns ytterligare faktorer som påverkar val av vaccin. Detta är inget som är unikt för covid-19, bortsett från den internationella initiala underkapacitet som fanns på tillgängligt covid-19 vaccin, utan vilket vaccin ett land har tillgång till styrs genom upphandling och i viss mån kravställning på vaccinegenskaper. Sammanfattning av beslut rörande ”Vaccin A”. Den 2 februari 2021 rekommenderade Folkhälsomyndigheten att ”Vaccin A” i första hand skulle erbjudas till personer mellan 18 och 64 år eftersom den europeiska läkemedelsmyndigheten EMA bedömde att ”Vaccin A” vid ovan angivna tidpunkt var säkert att använda, och att det gav ett gott immunsvar. Men det saknades ännu data om hur effektivt vaccinet var när det gällde att skydda mot svår covid-19-sjukdom i de äldre åldersgrupperna. Vid denna tidpunkt rekommenderades att personer över 65 år i första hand skulle erbjudas mRNAvaccin. Detta var alltså avhängigt av tillgång till vaccin och den stora grupp personer som skulle vaccineras utifrån då rådande kunskap om såväl riskgrupper som kunskap om vaccinet. Den 4 mars 2021 upphörde rekommendationen om att inte ordinera ”Vaccin A” till personer över 65 år eftersom studier visade att ”Vaccin A” gav en god skyddseffekt även för äldre personer. Detta innebar således en utökning av den åldersgrupp som kunde rekommenderas ”Vaccin A”. Det är i sammanhanget värt att notera att kunskapsläget förändras mycket snabbt varvid det emellanåt kan skilja bara några dagar mellan de olika rekommendationerna. Den 16 mars 2021 beslutade Folkhälsomyndigheten att tillfälligt stoppa vaccinationerna med ”Vaccin A”. Grunden för beslutet var rapporter om att det

text: 17 https://www.folkhalsomyndigheten.se/nyheter-och-press/nyhetsarkiv/2021/februari/astra-zenecas-vaccinrekommenderas-till-personer-under-65-ar/ 18 https://www.folkhalsomyndigheten.se/nyheter-och-press/nyhetsarkiv/2021/mars/astrazenecas-vaccinrekommenderas-for-alla-over-18-ar/

text: fanns ett misstänkt samband mellan vaccination och händelser av kombinationen blodpropp och blödning hos ett fåtal individer. Folkhälsomyndigheten följer Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA) och Läkemedelsverkets utredningar av händelserna och stoppet av vaccinationerna gäller tills vidare besked erhållits. Den 25 mars 2021 beslutade Folkhälsomyndigheten att rekommendera vaccination med ”Vaccin A” endast till personer 65 år och äldre. Personer 64 år och yngre rekommenderas fortsatt inte vaccination med ”Vaccin A”. Rekommendationen gäller från 25 mars 2021. Den 19 april 2021 beslutade Folkhälsomyndigheten att rekommendationen om vaccination med ”Vaccin A” till personer 65 år och äldre skulle kvarstå. Individer 64 år och yngre som fått en dos ”Vaccin A” rekommenderas en dos mRNA-vaccin, 12-15 veckor efter ”Vaccin A”.

text: Särskilt om risk-nytta-avvägningen i gruppen

text: Risk-nytta-avvägningen förändrades för den yngre gruppen då det tillkom en ovanlig men allvarlig risk samtidigt som risken för allvarlig sjukdom kvarstod som låg. För äldre kvarstod en övervägande nytta då risken för svår sjukdom och död är hög samtidigt som den nya biverkan var mycket ovanlig i denna grupp. Detta var avhängigt av tillgång till vaccin och den omfattande befolkningen som skulle vaccineras utifrån då rådande kunskap om såväl riskgrupper som kunskap om vaccinet. Det fanns relativt sett en stor tillgång till ”Vaccin A” och ett val att inte använda detta vaccin hade väsentligen försenat vaccinationen av gruppen. Under en tid av hög smittspridning bedömdes ett sådant beslut ha lett till fortsatta höga risker för svår sjukdom och död i covid-19 för åldersgruppen. Den 21 juli 2021 beslutade Folkhälsomyndigheten att inte längre distribuera ”Vaccin A” för användning i regionerna.

text: Fråga 3: Information om vacciner och vaccinationsprogram

text: Myndighetens informations- och kommunikationsarbete

text: I regeringsuppdrag till myndigheten att ta fram nationell plan för vaccination mot covid-19 (S2020/04550/FS [delvis]) ingår också att stötta regionerna och ta fram samordnad information och budskap om vaccination mot covid-19. Kommunikationsarbetet som har pågått sedan augusti 2020 har löpt på i två huvudspår: 1. En omfattande samverkan med i huvudsak regioner, Sveriges kommuner och regioner (SKR) och 1177/Inera för att stödja dem i deras arbete att nå ut till olika målgrupper. I den löpande samverkan och avstämning som skett har ny kunskap som påverkar kommunikationsarbetet delats och förtydligats. 2. Ett kontinuerligt arbete med att målgruppsanpassa information utifrån det aktuella kunskapsläget och att producera relevant innehåll och material, exempelvis webbtexter, frågor och svar, faktablad, webbinarier, affischer, inlägg i sociala medier och underlag till presskonferenser. En viktig del i arbetet har varit att samordna de olika aktörernas kommunikation om vaccination mot covid-19 för att skapa en tydlighet och för att kommunikationen ska bli så effektiv som möjligt. Folkhälsomyndighetens samlade kunskap och erfarenhet om bl.a. information till riskgrupper och förändringar i kunskapsläget, har utgjort en grund i all kommunikation. Det innebär att nya bedömningar som gjorts i frågor kopplade till vaccinationsplaner och prioriteringar, skyndsamt har kommunicerats samordnat och brett, utifrån alla de kanaler som kontinuerligt används under pandemin. Hälso- och sjukvårdens ansvar definieras av att regionen, och under regionen smittskyddsläkaren, ska se till att allmänheten har tillgång till den information och de råd som behövs för att var och en ska kunna skydda sig mot smitta som kan hota liv eller hälsa. Det innebär att läkare och sjuksköterskor som erbjuder

text: vaccination ska upplysa patienterna om vaccinationens betydelse för att förebygga den aktuella sjukdomen. När det gäller det nationella vaccinationsprogrammet för barn berörs framför allt personal inom barnhälsovård och elevhälsa av denna uppgift. I fråga om rekommenderade vaccinationer för vuxna omfattas även andra delar av vården, som vårdcentraler, företagshälsovård och vaccinationsmottagningar. Information om vaccinationer är på så sätt en del av den hälso- och sjukvårdsverksamhet som regionerna ansvarar för och ska ha resurser för. Ytterligare inramning ges i

text: 3 kap.

text: patientlagen (2014:821)

text: som beskriver att den som har ansvaret för hälso- och sjukvården (där vaccination erbjuds) också ska se till att patienten och dennes närstående ges information som främjar patientens integritet, självbestämmande och delaktighet.

text: 3.1.3 Information rörande ”Vaccin A”

text: Läkemedelsverket godkänner att vacciner får säljas och följer upp effekt och säkerhet efter godkännandet. De flesta vacciner godkänns gemensamt inom EU och Läkemedelsverkets utredningsarbete sker oftast i samverkan med den europeiska läkemedelsmyndigheten EMA. Folkhälsomyndigheten rekommenderar vilka vaccinationer som ska ingå i de olika vaccinationsprogrammen (regeringen fattar sedan beslut) samt övervakar förekomst och eventuella sjukdomsutbrott både i Sverige och globalt.

text: Läkemedelsverkets ansvar: • utreder och godkänner läkemedel och vacciner • tillsyn över tillverkning, distribution och försäljning av läkemedel

text: • bedömer och beslutar om licensansökningar och dispenser samt hanterar restsituationer för läkemedel • tillsynsansvar för att medicintekniska produkter, till exempel medicinsk skyddsutrustning, uppfyller gällande regler. Folkhälsomyndigheten samordnar smittskyddet i Sverige och tar bland annat fram rekommendationer och kunskapsunderlag kring hur en smitta ska hanteras. Det finns således gränser mellan myndigheternas uppdrag. Folkhälsomyndighetens explicita uppdrag är att samordna smittskyddet som inkluderar att ta fram rekommendationer om vaccinationsprogram och prioriteringar. Läkemedelsverkets uppdrag är bl.a. att godkänna vacciner och ta emot rapporter om bl.a. biverkningar. Folkhälsomyndighetens rekommendationer grundar sig bl.a. på den information och kunskap som finns hos t.ex. Läkemedelsverket. Detta gör att information till såväl regioner som allmänhet kan komma att ändras med anledning av kunskapsläget. Myndigheten redovisar öppet och transparent det som ligger till grund för myndighetens rekommendationer. Myndigheten har i sitt arbete informerat om respektive vaccin utifrån gällande kunskap. Detta innebär att myndigheten inte explicit fokuserat på ”Vaccin A” som vaccin, utan på samtliga tillgängliga och godkända vaccin som finns tillgängliga på marknaden och som kan användas för vaccinationsprogrammet. När de allvarliga men ovanliga biverkningarna kopplade till ”Vaccin A” blev kända inkluderades denna information i kommunikationen till regionerna och till allmänheten.

text: Fråga 4: Hur ser Folkhälsomyndigheten på sin roll och sitt uppdrag när d et gäller vilket vaccin som ska ges till enskilda patienter? Av 1 kap. 7 § SmL framgår att Folkhälsomyndigheten ansvarar för samordning av smittskyddet på nationell nivå och ska ta de initiativ som krävs för att upprätthålla ett effektivt smittskydd. Folkhälsomyndigheten ska följa och vidareutveckla smittskyddet och ska följa och analysera det epidemiologiska läget nationellt och internationellt. Myndighetens uppdrag ligger på en nationell övergripande nivå.

text: Av förarbetena till bestämmelserna om vaccinationsprogram framgår att i det nationella ansvaret även ingår att ge ut föreskrifter som är nödvändiga för ett ändamålsenligt smittskydd, samt rekommendationer eller annan vägledning. Det konstateras i förarbetena att detta särskilt aktualiseras vid större utbrott av enskilda sjukdomar då det ofta finns behov av att snabbt ge vägledning för att effektivt styra smittskyddsarbetet. Regeringen har bedömt att det inom detta ramverk finns tillräcklig möjlighet för ansvarig myndighet att genom rekommendationer hantera de vaccinationer av nationellt intresse som inte regleras i nationella vaccinationsprogram. Vidare framgår att hanteringen av särskilda smittskyddshändelser präglas av ett behov av flexibilitet avseende vägledning från ansvariga myndigheter till hälso- och sjukvården. Regelverket för nationella vaccinationsprogram hanterar ett mer långsiktigt perspektiv än vad som är möjligt att ta hänsyn till vid enskilda utbrott. Det innebär att det uppstår en tydlig skiljelinje mellan nationella vaccinationsprogram, som ska bedömas och beslutas i särskild ordning, och övriga vaccinationer som kan rekommenderas av myndigheter, arbetsgivare och andra aktörer. Därför valde regeringen att inte ställa upp några särskilda författningsreglerade förutsättningar för att den ansvariga myndigheten ska kunna rekommendera vaccination. Detta gäller således vaccination överlag och inte att x-grupp ska ta y-vaccinet. Regionerna ansvarar för att erbjuda vaccinet till befolkningen, utifrån den prioriteringsordning som Folkhälsomyndigheten rekommenderar, vilken i sin tur grundar sina bedömningar utifrån prioriteringsriktlinjerna för hälso- och sjukvården. Socialstyrelsen ansvarar bland annat för föreskrifter inom hälso- och sjukvården där regler återfinns kring hur vaccinationer ska genomföras. Hälsooch sjukvårdsverksamhet ska bedrivas så att kraven på en god vård uppfylls och vårdgivaren ska säkerställa att det finns personal med den kompetens och kunskap som behövs för att god vård ska kunna ges. För de flesta arbetsuppgifter i hälso- och sjukvården finns inga särskilda bestämmelser i författning som anger vem som får utföra dem. För vissa arbetsuppgifter till exempel ordination, iordningställande och administrering av läkemedel finns särskilda bestämmelser som kräver en viss behörighet för att få utföra dessa. Folkhälsomyndighetens ansvar i förhållande till uppdraget vad gäller det vaccin som ska ges till enskilda patienter ligger på en övergripande nivå. Myndighetens rekommendationer riktar sig till regionerna. Det är i sin tur regionerna och ytterst vårdgivaren som ska göra den explicita medicinska bedömningen av vilket vaccin en enskild patient ska ordineras utifrån den enskilde patientens medicinska behov och indikationer. I myndighetens arbete med att ta fram rekommendationer för vaccinationer utgår myndigheten från den etiska plattformen och de nationella riktlinjerna för prioritering. Principerna uttrycks i

text: prop. 1996/97:60

text: och i

text: , HSL. Vad gäller vaccination mot covid-19 har Folkhälsomyndigheten dels fått särskilda uppdrag av regeringen och dels möjlighet att, precis som för andra smittsamma sjukdomar, rekommendera vaccination och ge vägledning till hälsooch sjukvården för att styra smittskyddsarbetet i enlighet med myndighetens ansvar enligt 1 kap. 7 § SmL (

text: ) samt

text: och

text: 17 §§

text: förordning (

text: ) med instruktion för Folkhälsomyndigheten.

text: 19 Se även 9 kap. 4 § SmL och 12 § smittskyddsförordningen. 20 Se

text: prop. 2011/12:123, s. 41

text: f.

text: Anmälarnas kommentarer AA kommenterade Region Stockholms remissvar och anförde bl.a. att det även under en pandemi är viktigt att grundläggande värderingar beaktas när det gäller förhållandet mellan vårdgivare och patient samt att respekten för patienternas integritet och rätt till delaktighet inte glöms bort.

text: BB kommenterade Folkhälsomyndighetens remissvar.

text: Rättslig reglering m.m.

text: Med hälso- och sjukvård avses i hälso- och

text: sjukvårdslagen (2017:30)

text: , HSL, bl.a. åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador (

text: 2 kap. 1 §

text: ). Vaccinering omfattas alltså av begreppet hälso- och sjukvård i den lagen (se t.ex.

text: prop. 1981/82:97 s. 111

text: Målet med hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen (3 kap. l § HSL). Vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ges företräde till vården. En liknande bestämmelse finns i

text: 1 kap. 6 § patientlagen (2014:821)

text: Av

text: 10 kap. 1 §

text: HSL framgår att regionen ska ge patienten möjlighet att välja behandlingsalternativ enligt vad som anges i

text: 7 kap. 1 § patientlagen

text: . I den bestämmelsen anges att när det finns flera behandlingsalternativ som står i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet ska patienten få möjlighet att välja det alternativ som han eller hon föredrar. Patienten ska få den valda behandlingen, om det med hänsyn till den aktuella sjukdomen eller skadan och till kostnaderna för behandlingen framstår som befogat. Bestämmelsen gäller endast hälso- och sjukvårdsverksamhet som bedrivs med en region eller en kommun som huvudman (

text: 1 kap. 2 § patientlagen

text: Av

text: patientlagen

text: följer vidare att patienten ska få information om bl.a. de metoder som finns för undersökning, vård och behandling samt om möjligheten att välja behandlingsalternativ (

text: 3 kap. 1 § 2

text: och

text: 2 § 1)

text: . Patientens självbestämmande och integritet ska respekteras (

text: 4 kap. 1 §

text: ). Hälso- och sjukvården ska så långt det är möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten (

text: 5 kap. 1 §

text: Under perioden den 2 februari 2020 till den 1 april 2022 var covid-19 definierad som en allmänfarlig och samhällsfarlig sjukdom (se bilagorna 1 och 2 till

text: smittskyddslagen

text: [2004:168] och den nu upphävda förordningen [2020:20] om att bestämmelserna i

text: smittskyddslagen

text: om allmänfarliga och samhällsfarliga sjukdomar ska tillämpas på infektion med 2019-nCoV).

text: I

text: smittskyddslagen

text: anges bl.a. att smittskyddsåtgärder ska bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet och inte får vara mer långtgående än vad som är försvarligt med hänsyn till faran för människors hälsa (

text: 1 kap. 4 §

text: ). Åtgärderna ska vidtas med respekt för alla människors lika värde och enskildas integritet.

text: Det är Folkhälsomyndigheten som ansvarar för bl.a. samordning av smittskyddet på nationell nivå och som ska ta de initiativ som krävs för att upprätthålla ett effektivt smittskydd (

text: 1 kap. 7 § smittskyddslagen

text: ). Därutöver ansvarar varje region för att behövliga smittskyddsåtgärder vidtas inom regionens område, i den utsträckning annat inte följer av

text: smittskyddslagen

text: 1 kap. 8 § smittskyddslagen

text: Den 8 december 2020 tecknade staten och Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) en överenskommelse om mål, ansvar, roller och finansiering vid genomförande av vaccinering mot covid-19 (se Protokoll vid regeringssammanträde den 8 december 2020, dnr S2020/09215 [delvis]). Där framgår bl.a. att regionerna åtar sig att följa Folkhälsomyndighetens rekommendationer om prioritering av grupper som ska erbjudas vaccination och vidta åtgärder i syfte att åstadkomma en så hög vaccinationstäckning som möjligt. Samma dag gick SKR ut med en rekommendation till regionerna om kostnadsfrihet av vaccinering mot covid-19 (se SKR, Meddelande från styrelsen nr 15/2020, dnr 20/01597).

text: Bedömning

text: Jag vill inledningsvis nämna att JO inte brukar uttala sig om medicinska bedömningar och behandlingar. Jag finner inte skäl att avvika från den principen i dessa ärenden.

text: Jag har valt att främst inrikta min granskning på hur regionens aktuella vaccinationshantering har förhållit sig till hälso- och sjukvårdslagstiftningen.

text: Region Stockholms inriktning och information om vaccination Region Stockholm beslutade den 23 april 2021 om en inriktning som innebar att Astra Zenecas vaccin mot covid-19 skulle användas i den grupp där det var rekommenderat för användning av Folkhälsomyndigheten, dvs. personer över 65 år. I samband med detta publicerades information på regionens webbplats om att den som är född 1956 eller tidigare och tog sin första dos vid tillfället kunde räkna med att få Astra Zenecas vaccin. Den som vid bokat besök hos en vårdgivare tackade nej till detta vaccin skulle inte kunna erbjudas ett annat vaccin. Av regionens remissvar framgår att syftet med inriktningen var att erbjuda så många personer som möjligt vaccin utifrån åldersrekommendationerna. Av protokollet från mötet där inriktningen beslutades framgår bl.a. följande:

text: Vidare diskuteras problematik kopplad till medborgare (65+) som vägrar att ta emot AstraZenecas vaccin vid inbokad vaccination. Kopplat till denna diskussion beslutar programledningen att uppdra åt kommunikationsansvarig att sätta samman ett vägledande underlag för hantering av dessa situationer för omgående kommunicering till vaccinatörer (”Patienter som erbjuds AstraZeneca men önskar annat vaccin”). Programledningens samlade inställning i frågan är: Inriktningen är att AstraZenecas vaccin ska användas i den grupp där vaccinet är rekommenderat för användning av Folkhälsomyndigheten, dvs. personer över 65 år. På det sättet kan så många som möjligt snabbt erbjudas vaccin utifrån åldersrekommendationerna.

text: Inriktningen verkar alltså även ha motiverats med att vissa personer vägrade att ta emot Astra Zenecas vaccin vid inbokad vaccination. Den information som publicerades på regionens webbplats får närmast uppfattas som ett förtydligande av inriktningen.

text: Regionen har anfört att inriktningen inte nämner något om ett förbud mot att personer över 65 år vaccineras med andra vacciner än Astra Zenecas. Av informationen framgår dock att det var just detta vaccin som skulle ges till personer i den åldern och att enskilda inte kunde räkna med att få annat vaccin. Enligt min mening kan informationen knappast tolkas på annat sätt än att den berörda persongruppen uteslutande skulle erbjudas Astra Zenecas vaccin. De klagomål som kommit in till JO i frågan visar också att många har tolkat informationen på detta sätt.

text: Folkhälsomyndighetens uppdrag Folkhälsomyndigheten har i sitt remissvar anfört att dess ansvar ligger på en övergripande nivå, i förhållande till uppdraget vad gäller det vaccin som ska ges till enskilda patienter. Myndighetens rekommendationer riktar sig till regionerna. Som Folkhälsomyndigheten vidare har anfört är det i sin tur regionerna, och ytterst vårdgivaren, som ska göra den medicinska bedömningen av vilket vaccin en enskild patient ska ordineras utifrån den enskilda patientens medicinska behov och indikationer. Region Stockholms hantering i förhållande till hälso- och sjukvårdslagstiftningen m.m. Frågan som uppkommer är hur regionens hantering av vaccinationer till den aktuella åldersgruppen har förhållit sig till hälso- och sjukvårdslagstiftningen.

text: Som framgått ovan innebär bestämmelserna i

text: 10 kap. 1 §

text: HSL och

text: 7 kap. 1 § patientlagen

text: Med behandlingsalternativ avses åtgärder med medicinskt innehåll som erbjuds av legitimerade yrkesutövare. Som exempel kan bl.a. nämnas kirurgiska ingrepp, läkemedelsbehandling, sjukgymnastisk behandling och psykoterapeutiska insatser. I begreppet behandlingsalternativ inkluderas inte olika tänkbara alternativ inom området undersökning och diagnostik eller hjälpmedel. (Se

text: prop. 2013/14:106 s. 123

text: samt

text: prop. 1998/99:4 s. 25

text: f. och 46 f.) Enligt Läkemedelsverket är vacciner läkemedel som ges för att förebygga infektionssjukdomar (se https://www.lakemedelsverket.se/sv/behandling-ochforskrivning/vaccin [hämtad den 25 mars 2022]). Vaccination bör alltså enligt min mening omfattas av begreppet behandlingsalternativ i hälso- och

text: sjukvårdslagen

text: respektive

text: patientlagen

text: Vid val mellan olika behandlingsalternativ måste dock en rimlighetsbedömning göras i fråga om kostnader och förväntad nytta av alternativen. Det är även den

text: som har ansvar för hälso- och sjukvården av patienten som avgör om och i så fall vilka behandlingsalternativ som kan erbjudas patienten. (Se

text: prop. 1998/99:4 s. 25

text: f.)

text: Vad som även är av relevans i sammanhanget är de grundläggande principerna på hälso- och sjukvårdens område, vilka kommer till uttryck i bl.a.

text: 3 kap. 1 §

text: HSL och

text: 1 kap. 6 § patientlagen

text: samt

text: 4 kap. 1 §

text: HSL. Genom den etiska plattform som lagts fram genom proposition 1996/97:60 anges nämligen tre principer som ligger till grund för prioriteringar inom hälso- och sjukvården: Människovärdesprincipen, alltså att alla människor har lika värde och samma rätt oberoende av personliga egenskaper och funktioner i samhället; behovsoch solidaritetsprincipen, som innebär att resurserna bör fördelas efter behov och att man bör särskilt värna om att svaga gruppers behov tillgodoses, samt kostnadseffektivitetsprincipen. Den sistnämnda principen är underordnad de förstnämnda. (Se

text: prop. 1996/97:60 s. 19

text: f.,

text: bet. 1996/97:SoU14

text: samt Johnsson, Hälso- och

text: sjukvårdslagen

text: [20 aug. 2021, Version 11, JUNO], kommentaren till

text: 3 kap. 1 §

text: Det har vidare framhållits att det är en form av diskriminering och oförenligt med de etiska principerna att generellt låta behoven stå tillbaka på grund av exempelvis ålder. Däremot är det förenligt med principerna att i det enskilda fallet ta hänsyn till omständigheter som begränsar nyttan av medicinska åtgärder. Ålder i sig ska alltså inte ha någon betydelse ur prioriteringssynpunkt. Det är den totala bedömningen av patientens behov och hur patienten kan tillgodogöra sig vården som ska avgöra insatserna. De etiska principerna bör gälla även om en enskild har utsatt sig själv för fara eller en risk. (Se samma proposition s. 24 f.)

text: Enligt den reglering som finns på området ska alltså hälso- och sjukvård ges på lika villkor, och den som är i störst behov av vård ska ges företräde.

text: Patientlagen

text: syftar till att främja patienters integritet, självbestämmande och delaktighet. Detta innebär i och för sig att det kan uppstå komplicerade situationer när en patient som med hänsyn till sin ålder anses vara i riskgrupp för svår sjukdom och därför ska prioriteras för vaccination önskar ett vaccin som är avsett att tilldelas en annan persongrupp som har mindre behov av detta. Det kan argumenteras för att trots att en patient nekar erbjudet vaccin är han eller hon – typiskt sett – likväl i större behov av ett vaccin än vissa andra. Det skulle å andra sidan – ur ett bredare perspektiv – kunna ifrågasättas om en person som tackar nej till en erbjuden behandling, när det endast finns en begränsad tillgång till behandlingsalternativ, fortfarande ska anses ha företräde i sammanhanget.

text: Folkhälsomyndigheten har visserligen anfört att myndigheten i sitt arbete med att ta fram rekommendationer för vaccinationer utgår från den etiska plattform och de nationella riktlinjer för prioritering som nämnts ovan. Rekommendationerna är dock av övergripande slag och medför inte att regionerna eller den

text: enskilda vårdgivaren kan bortse från de grundläggande principer eller bestämmelser som kommer till uttryck i bl.a. hälso- och

text: sjukvårdslagen

text: Det kan också noteras att det, såvitt jag känner till, inte finns några rekommendationer från Folkhälsomyndigheten om att personer över 65 år endast skulle tillhandahållas Astra Zenecas vaccin. I SKR:s pm daterat den 15 april 2021, som är bilagt regionens remissvar, anges även bl.a. följande:

text: Om någon avböjer vaccination med hänvisning till önskemål om ett annat vaccin än det som regionen för närvarande har tillgång till, bör patienten informeras om att det går bra att boka en ny tid för vaccination. Patienten bör också få information om att regionen inte kan garantera vilket vaccin som kommer att finnas tillgängligt vid den nya tidpunkten samt att det kan dröja lång tid innan det kommer att finnas så pass många vacciner av olika sorter samtidigt att det på individnivå kan vara möjligt att välja vaccin vid det enskilda boknings- eller vaccinationstillfället. Regleringen inom hälso- och sjukvårdsområdet innebär alltså att en patient vid vaccination ska ges möjlighet att välja behandlingsalternativ i enlighet med

text: 7 kap. 1 § patientlagen

text: och

text: 10 kap. 1 §

text: HSL. De grundläggande principerna på hälso- och sjukvårdens område måste också beaktas. Som framgått är rätten att få välja behandlingsalternativ dock inte undantagslös. Det kan exempelvis tänkas att en patient inte kan ges alternativ till behandling i form av vaccin eftersom det vid vaccinationstillfället helt enkelt inte finns tillgång till något annat, eller att alternativet av medicinska skäl inte kan tillhandahållas individen i fråga. Om det vid ett vaccinationstillfälle av aktuellt slag endast finns tillgång till en sorts vaccin, och den enskilda patienten inte vill ha detta, borde han eller hon enligt min uppfattning hänvisas till att boka en ny tid. Om tillgången till vaccin är osäker bör dock patienten även informeras om detta (jfr redovisat utdrag ur SKR:s pm daterat den 15 april 2021 ovan). Regionens information gav däremot i stället uttryck för att den berörda persongruppen – uteslutande och undantagslöst – skulle erbjudas Astra Zenecas vaccin. Jag noterar att det kan utläsas av regionens remissvar att det vid det aktuella tillfället även fanns tillgång till annat vaccin än Astra Zenecas, om än i en inte obegränsad omfattning. Enligt min mening visar utredningen att regionen inte i tillräcklig utsträckning har beaktat den aktuella regleringen i

text: patientlagen

text: och hälso- och

text: sjukvårdslagen

text: eller de grundläggande principerna på området vid vaccinationsinriktningen för den aktuella persongruppen. Regionen kan därför inte undgå viss kritik.

text: Jag kan dock konstatera att vaccinationerna mot covid-19 har inneburit stora utmaningar för regionerna. Jag har även förståelse för att det har rört sig om en extraordinär situation i form av en pandemi och att såväl kunskapsläget om den aktuella sjukdomen som tillgången till vaccin tidvis har varit begränsade. Lagstiftningen på området är inte heller utformad utifrån en sådan situation, men den gäller ändå och får inte bortses från.

text: Klagomålen mot Folkhälsomyndigheten Vad som kommit fram genom utredningen om klagomålen mot Folkhälsomyndigheten ger inte anledning till några uttalanden från min sida.

text: Avslutande synpunkter Jag har i ett tidigare beslut konstaterat att hälso- och sjukvårdslagstiftningen inte innehåller några särskilda bestämmelser som direkt tar sikte på frågor om hur en större nationell vaccinationsinsats ska hanteras (se mitt beslut den 13 januari 2022, dnr 3236-2021). Omständigheterna i det ärendet talade enligt min mening för att det kan finnas anledning att överväga behovet av särskilda bestämmelser för att hantera vaccinationer under en pandemi. Jag anförde även att det av rättssäkerhetsskäl är viktigt att lagstiftningen är klar och tydlig samt att undantag från allmänna grundläggande principer inte görs utan föregående grundlig utredning.

text: Eftersom regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att se över

text: smittskyddslagen

text: och analysera behovet av nya bestämmelser inför framtida pandemier (S 2021:04 Författningsberedskap inför framtida pandemier,

text: dir. 2021:68

text: ) överlämnade jag nämnda beslut till regeringen och till utredningen för kännedom. Det som har kommit fram genom nu aktuella ärenden ger en ytterligare belysning av problematiken. Jag överlämnar därför även detta beslut till regeringen och till utredningen för kännedom.

text: Det kan även nämnas att Riksdagens justitieombudsman i Finland har fattat beslut i ett liknande ärende (beslut den 23 juli 2021, dnr 3432/2021).

text: Vad som i övrigt har kommit fram i ärendena ger inte anledning till några uttalanden från min sida.

text: Ärendena avslutas.


title: En länsstyrelses dröjsmål med att överlämna en överklagandeskrivelse till överinstansen

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO den 9 oktober 2002 anförde AA i huvudsak följande.

text: Den 17 juli 2002 beslutade Länsstyrelsen i Västmanlands län att återkalla min klients, BB:s körkort. I egenskap av ombud för BB överklagade jag beslutet till länsrätten och skickade i början av september överklagandeskriften till länsstyrelsen samt en kopia till länsrätten.

text: I ett meddelande från länsrätten daterat den 6 september meddelades jag att den besvärshandling som jag hade skickat till länsrätten nu hade skickats vidare till länsstyrelsen.

text: Den 1 oktober kontaktade jag länsrätten för att höra hur långt handläggningen kommit och fick då besked att någon akt eller överklagande inte inkommit till länsrätten. Jag skrev då bifogad skrivelse till länsstyrelsen. I dag kontaktade jag åter länsrätten och fick återigen besked om att något överklagande inte inkommit.

text: Uppenbarligen har länsstyrelsen underlåtit att vidarebefordra överklagandet jämte ärendeakten till länsrätten, trots att överklagandet inkom till länsstyrelsen för mer än en månad sedan.

text: Jag önskar få utrett om länsstyrelsens underlåtenhet att vidarebefordra överklagandet har stöd i lag.

text: I den omnämnda skrivelsen till länsstyrelsen, daterad den 2 oktober 2002, yrkades att överklagandet skyndsamt skulle överlämnas till länsrätten.

text: Utredning

text: Sedan länsstyrelsen anmodats att göra en utredning och yttra sig över vad som framförts i anmälan uttalade länsstyrelsen den 12 december 2002 följande.

text: Utredning

text: Av handlingarna i det aktuella ärendet och av uppgifter lämnade av beslutsfattaren i ärendet, CC, framgår följande.

text: Länsstyrelsen återkallade i beslut den 17 juli 2002, dnr 253-6891-02, BB:s körkort. Spärrtiden bestämdes till tre månader räknat från den dag BB fick del av beslutet. Beslutet skickades samma dag till BB i rekommenderat brev med mottagningsbevis. Den 19 augusti 2002 inkom till Länsstyrelsen en fullmakt, utställd av BB den 16 augusti 2002, för AA, Trafikjuristen, Västervik, att föra BB:s talan. Den 29 augusti 2002 inkom via Länsstyrelsen i Stockholms län en skrivelse från AA med önskemål om att få till sig faxat de handlingar i ärendet som Länsstyrelsen hade tillgång till. Efter överenskommelse på telefon samma dag med AA faxade CC till denne ett yttrande som BB sänt in inför Länsstyrelsens beslut. CC påpekade samtidigt för AA att Länsstyrelsens beslut måste delges BB personligen. Den 4 september 2002 inkom från AA ett överklagande med begäran om anstånd med att framställa yrkanden och utveckla talan till och med den 20 september 2002. Den 9 september 2002 inkom till Länsstyrelsen via länsrätten en skrivelse från AA med yrkanden och grunder för talan. Enligt meddelande från länsrätten överlämnade man handlingen för ”rättidsprövning och ev. omprövning”.

text: Den 4 september 2002 fick Länsstyrelsen den rekommenderade försändelsen med beslutet till BB i retur med anteckning om att försändelsen inte hade blivit utlöst/avhämtad inom föreskriven tid. Länsstyrelsen skickade den 5 september 2002 återigen beslutet till BB i rekommenderat brev med mottagningsbevis och förkortad liggetid (tio dagar). Den 19 september 2002 kom brevet med beslutet åter i retur eftersom det inte lösts ut/avhämtats inom föreskriven tid. Länsstyrelsen skickade den 23 september 2002 beslutet till polisen för delgivning genom stämningsman. BB delgavs beslutet genom stämningsman den 18 oktober 2002. Den 21 oktober 2002 inkom delgivningsbeviset till Länsstyrelsen. Dagen därefter överlämnade Länsstyrelsen överklagandet och handlingarna i det överklagade ärendet till länsrätten. Länsrätten har i dom den 15 november 2002 avslagit överklagandet. Länsrätten uttalar i domen att, ”oaktat att BB:s ombud den 4 september 2002 överklagat länsstyrelsens beslut skall spärrtiden inte börja löpa förrän den 18 oktober 2002 då BB personligen delgavs länsstyrelsens återkallelsebeslut”. (Länsrättens dom 2002- 11-15, mål nr 2046-02.)

text: Yttrande

text: Enligt

text: 7 kap 7 § körkortslagen (1998:488)

text: skall ett beslut om körkortsingripande delges den som beslutet rör. Av

text: 7 kap 8 § körkortslagen

text: framgår att spärrtid med anledning av återkallelse räknas från den dag då beslutet delges körkortshavaren eller från den tidigare dag när körkortshavaren överlämnar körkortet till länsstyrelsen. Regeringsrätten har fastslagit att ett beslut om körkortsingripande skall delges körkortshavaren personligen (RÅ ref 1977:105). Länsstyrelsen har väntat med att överlämna överklagandet till Länsrätten till dess att BB blev personligen delgiven. Detta för att göra det möjligt för Länsstyrelsen att pröva om överklagandet kommit in i rätt tid och om anledning till ändring av beslutet framkommit. Länsstyrelsen har därvid också beaktat det faktum att BB haft kvar sin behörighet att föra körkortspliktigt fordon under hela den tid som Länsstyrelsen försökt få BB delgiven beslutet. BB har således inte gjort någon rättsförlust eller lidit någon skada genom att Länsstyrelsen inte omedelbart överlämnade överklagandet till länsrätten. När väl BB blev delgiven överlämnades ärendet genast till länsrätten. Länsstyrelsen anser sammanfattningsvis att det aktuella ärendet handlagts korrekt.

text: AA kommenterade remissvaret. Han anförde bl.a. att han inte förstod på vilket sätt länsstyrelsen skulle ha hindrats att ompröva sitt beslut eller pröva om överklagandet kommit in i rätt tid, om överklagandeskriften hade lämnats vidare till länsrätten innan BB delgavs beslutet personligen.

text: I ett beslut den 14 januari 2003 anförde JO Berggren följande.

text: Bedömning

text: Enligt

text: 23 § andra stycket förvaltningslagen (1986:223)

text: , FL, skall en skrivelse med överklagande ha kommit in till den myndighet, som fattat det beslut som överklagas, inom tre veckor från den dag då klaganden fick del av beslutet. Beslutsmyndigheten prövar enligt

text: 24 §

text: FL om skrivelsen med överklagandet har kommit in i rätt tid, s.k. rättidsprövning, och skall, om detta är fallet, enligt

text: 25 §

text: FL överlämna skrivelsen och övriga handlingar i ärendet till den myndighet som skall pröva överklagandet. Har skrivelsen kommit in för sent, skall den som regel avvisas.

text: Frågan inom vilken tidsfrist en förvaltningsmyndighet skall överlämna en skrivelse med överklagande och övriga handlingar i ärendet till överinstansen är inte reglerad i någon författning. Det ligger emellertid i sakens natur att ett överlämnande – när sådant skall äga rum – måste ske utan dröjsmål. Den allmänna regeln i

text: 7 §

text: FL om snabb och enkel handläggning m.m. skall vara vägledande även i detta hänseende (

text: prop. 1985/86:80 s. 77

text: ). När omprövning inte företas, bör överlämnandet normalt ske inom en vecka efter det att överklagandet kom in till myndigheten.

text: Av utredningen framgår att skrivelsen från BB:s ombud med överklagande av beslutet den 17 juli 2002 kom in till länsstyrelsen den 4 september 2002. Vidare framgår att överklagandet jämte handlingarna i ärendet översändes till länsrätten den 22 oktober 2002.

text: Av länsstyrelsens remissvar framgår att anledningen till att överklagandet och övriga handlingar i ärendet inte omedelbart vidarebefordrades till länsrätten var att beslutet inte hade delgetts BB, vilket enligt länsstyrelsen var en förutsättning för bl.a. rättidsprövningen. Denna uppfattning saknar emellertid stöd i FL. Bestämmelsen i

text: 23 § andra stycket

text: FL att en överklagandeskrivelse skall ha kommit in inom tre veckor från den dag då klaganden fick del av beslutet innebär inte något krav på en formell delgivning. Utgångspunkten för beräkningen av tiden för överklagande kan således bli en annan än vid beräkningen av spärrtiden enligt

text: 7 kap.

text: och

text: 8 §§

text: körkortslagen

text: . I sistnämnda fall krävs att körkortshavaren personligen delges beslutet.

text: Förvaltningsrättens överklagandeinstitut bygger på den förutsättningen att klagoskrivelsen skall inges till beslutsmyndigheten och att denna, när så skall ske, överlämnar skrivelsen till den högre instansen. Länsstyrelsen borde därför redan när BB den 4 september 2002 genom ombud ingav ett överklagande ha prövat om anledning till ändring av beslutet kommit fram och i annat fall prövat om överklagandet kommit in i rätt tid. Länsstyrelsens handläggning har inneburit att överklagandeskrivelsen inte översändes till länsrätten med den skyndsamhet som föreskrivs i

text: 7 §

text: FL. Jag är mycket kritisk till det inträffade.

text: Ärendet avslutas.