avgjordAv: Hans-Gunnar Axberger

title: Anmälan mot Kristianstads kommun

text: AA har till JO anmält att Kristianstads kommun bryter mot

text: språklagen (2009:600)

text: genom att kommunen har valt ett engelskt uttryck – Spirit of food – som varumärke.

text: Språklagen

text: trädde i kraft den 1 juli 2009. Den innehåller bl.a. bestämmelser som syftar till att ange svenskans och andra språks ställning i det svenska samhället samt till att värna svenskan och den språkliga mångfalden i Sverige. Lagen fastslår bl.a. att svenska är huvudspråket i Sverige samt att det allmänna har ett särskilt ansvar för att svenskan används och utvecklas.

text: Språklagens

text: bestämmelser innebär sålunda inte ett generellt förbud för det allmänna att utanför kärnområdet använda sig av andra språk än svenska, även om avsikten är att svenska ska användas i stället för andra språk när det är möjligt med hänsyn till verksamheten. I förarbetena anges att behovet av insatser för att värna svenskan som huvudspråk skiftar mellan olika sektorer av samhället och att det därför inte är möjligt att i lagen närmare precisera vad ansvaret innebär. Myndigheter och andra offentliga organ, där behov av åtgärder kan finnas, bör dock analysera den egna verksamheten och komma fram till hur de i det löpande arbetet ska leva upp till sitt ansvar att värna svenskan som vårt huvudspråk (se

text: prop. 2008/09:153 s. 19

text: f).

text: Det som nu anmälts faller utanför det s.k. kärnområdet och kan vara föremål för skiftande lämplighetsbedömningar. Mot den bakgrunden och med beaktande av att det inte varit lagstiftarens ambition att i detalj reglera myndigheternas språkanvändning anser jag inte att det finns tillräckliga skäl att kritisera Kristianstads kommun för att den använt sig av ett engelskt uttryck i det sammanhang som anmälaren uppmärksammat.

text: Anmälan föranleder därför ingen annan åtgärd från JO:s sida än att detta beslut tillställs Kristianstads kommun med en erinran om att

text: språklagen

text: ålägger det allmänna ett särskilt ansvar för att svenskan används och utvecklas.


publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Södermalms stadsdelsnämnd i Stockholms kommun för handläggningen av ett ärende enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM)

org: jo

sammanfattning: I en ansökan till förvaltningsdomstol om att en ung kvinna skulle beredas vård med stöd av 4 § LVM saknades ett yrkande om omedelbar verkställighet. Domstolen biföll ansökan om vård. Inget förordnande om omedelbar verkställighet av beslutet meddelades i domen. Samma dag som domen inkom till Södermalms stadsdelsförvaltning i Stockholm sändes en begäran om handräckning till polisen för att kvinnan skulle föras till ett LVM-hem. Till följd av denna begäran fördes kvinnan till LVMhemmet där hon några dagar senare togs in. Den enhetschef vid förvaltningen som, trots att hon undertecknade ansökan om vård och förde nämndens talan i domstolen, inte uppmärksammade att det saknades ett yrkande om omedelbar verkställighet kan, med hänsyn till att det rörde en så viktig fråga, inte undgå kritik för sin försumlighet. Den tf enhetschef som skickade handräckningsbegäran till polisen och som därvid tog del av domen, men inte uppmärksammade att det saknades ett förordnande om omedelbar verkställighet, kritiseras för att han förbisåg en så viktig förutsättning för verkställighet av domen. I två andra beslut denna dag uttalar sig JO om dels Statens institutionsstyrelses och LVM-hemmets handläggning av ärendet rörande kvinnan (dnr 6484-2010), dels Kammarrätten i Stockholms handläggning av kvinnans överklagande av förvaltningsdomstolens dom (dnr 6485-2010).

text: Bakgrund

type: rubrik

text: Under en inspektion av Södermalms stadsdelsnämnd i Stockholms kommun den 17–20 november 2009 (JO:s dnr 6383-2009) granskade JO bl.a. akten i ett ärende rörande AA angående vård enligt LVM. Vid granskningen framkom bl.a. följande.

type: stycke

text: Nämnden ansökte den 26 februari 2009 hos dåvarande Länsrätten i Stockholms län, numera Förvaltningsrätten i Stockholm, om att AA skulle beredas vård med stöd av

text: 4 §

text: LVM. I en dom den 19 mars 2009 biföll länsrätten nämndens ansökan. Länsrätten förordnade inte att beslutet om tvångsvård skulle gälla omedelbart. Domen var således inte verkställbar i denna del.

text: Domen kom in till stadsdelsförvaltningen den 24 mars 2009. Samma dag begärde t.f. enhetschefen BB med stöd av

text: 45 §

text: LVM biträde av polis för att föra AA till

text: LVM-hemmet Rebecka. Den 27 mars 2009 fördes AA av polis till LVM-hemmet där hon togs in.

text: AA överklagade länsrättens dom till Kammarrätten i Stockholm, som i dom den 20 maj 2009 fastställde beslutet om tvångsvård. Domen vann laga kraft den 16 juni 2009.

text: Initiativet

text: Mot bakgrund av vad som kommit fram om verkställigheten av länsrättens beslut om tvångsvård beslutade dåvarande JO Kerstin André att ta upp saken till utredning i ett särskilt ärende (JO:s dnr 6513-2009).

text: Utredning

text: Akterna rörande AA inhämtades från stadsdelsnämnden, Statens institutionsstyrelse (SiS) och Kammarrätten i Stockholm.

text: Det som kom fram vid granskningen av akterna gav anledning att anta att befattningshavare som stod under JO:s tillsyn hade gjort sig skyldig till tjänstefel enligt

text: 20 kap. 1 § brottsbalken

text: . JO beslutade därför den 16 december 2009 att inleda förundersökning angående sådant brott. Förundersökningen omfattade inledningsvis befattningshavare vid stadsdelsförvaltningen och SiS. Den 28 april 2010 utvidgades förundersökningen till att avse även tre ledamöter vid Kammarrätten i Stockholm som hade prövat överklagandet av länsrättens dom om vård enligt LVM.

text: Under förundersökningen hölls förhör med flera befattningshavare vid stadsdelsförvaltningen, SiS och kammarrätten. När det gäller misstankarna mot befattningshavare vid stadsdelsförvaltningen hölls förhör med socialsekreteraren BB och enhetschefen CC som båda delgavs misstanke om ansvar för tjänstefel. Under förundersökningen hölls även förhör enligt

text: 23 kap. 6 § rättegångsbalken

text: med AA, bitr. juristen DD och socialsekreteraren EE.

text: Genom ett beslut den 3 juni 2010 avfördes CC som misstänkt från förundersökningen. Sedan förundersökningen avslutats fann JO André i ett beslut den 2 november 2010 inte skäl att väcka åtal mot BB. JO André fann inte heller skäl att väcka åtal mot någon befattningshavare vid SiS eller kammarrätten. Den fortsatta granskningen ägde rum inom ramen för tre tillsynsärenden som gällde stadsdelsförvaltningen (dnr 6513-2009), SiS (dnr 6484-2010) och kammarrätten (dnr 6485-2010).

text: Stadsdelsnämnden anmodades att inkomma med yttrande över nämndens handläggning av ärendet rörande AA.

text: Nämnden anförde bl.a. följande (bilagorna här uteslutna).

text: Av de utredningar som genomförs inom enheten för vuxna leder ett ytterligt fåtal till en ansökan om vård enligt LVM. Det tjänsteutlåtande som förvaltningen förelägger nämndens sociala delegation med förslag om vård enligt LVM följer en mall som

text: finns i verksamhetsstödet (paraplyet). Se bilaga 2. De tre punkterna i ”Förslag till beslut” är avsedda att täcka olika alternativ som kan förekomma i ett beslut. Om någon punkt inte är tillämplig tas den helt enkelt bort. Det är mycket, mycket ovanligt att punkten 2 (vården ska gälla omedelbart) inte är tillämplig. I det aktuella fallet fanns ingen tvekan hos vare sig handläggare eller arbetsledning om att punkten skulle gälla. Förvaltningen kan inte finna någon förklaring till att den saknas annat än att den måste ha raderats av misstag när uppgifterna i mallen fylldes i. Förvaltningen fick kännedom om misstaget först i november 2009 genom JO:s granskning av ärendet. Misstaget hade inte heller upptäckts av AA själv eller hennes advokat, inte av placeringsenheten vid SiS (statens institutionsstyrelse) eller LVMhemmet Rebeckahemmet. Rebecka-hemmet hade till och med begärt och fått handräckning för att återföra AA till hemmet vid ett tillfälle då hon avvikit. AA:s tid under tvångsvård blev inte längre på grund av det aktuella misstaget men den påbörjades tidigare än vad det fanns beslut om. Förvaltningen beklagar givetvis djupt det inträffade. Förutom den ”lathund” som används vid handläggningen finns nu även en checklista att följa för att ett liknande misstag inte ska upprepas.

text: Bedömning

text: Vård inom socialtjänsten ges missbrukare i samförstånd med honom eller henne enligt reglerna i

text: socialtjänstlagen (2001:453)

text: . En person med missbruksproblem ska dock beredas vård oberoende av eget samtycke under de förutsättningar som anges i LVM. Bestämmelserna om när tvångsvård ska beslutas finns i

text: 4 §

text: LVM.

text: Om socialnämnden efter utredning anser att det finns skäl att bereda någon tvångsvård ska nämnden ansöka om sådan vård hos förvaltningsrätten. Har rätten beslutat om tvångsvård ska socialnämnden se till att beslutet verkställs genom att den enskilde bereds vård i ett LVM-hem eller på sjukhus.

text: Enligt

text: 43 §

text: LVM får rätten förordna att beslut som rätten meddelat ska gälla omedelbart. För det fall rätten inte meddelar ett sådant förordnande får beslutet om vård inte verkställas innan avgörandet har vunnit laga kraft.

text: Det ligger i sakens natur att beslut om vård enligt LVM i normalfallet bör verkställas omedelbart. Normalt torde också socialnämnderna begära hos rätten att ett sådant förordnande ska meddelas. I det nu aktuella fallet har så inte skett. Enligt remissvaret har detta berott på ett misstag i samband med att ansökan om vård upprättats.

text: Av länsrättens dom framgår enligt min mening tydligt att AA omgående behövde beredas vård. Länsrätten meddelade dock inte något förordnande om omedelbar verkställighet av beslutet om vård. Det är inte klarlagt varför något sådant förordnande inte meddelades. En bidragande orsak torde emellertid ha varit att det saknades ett yrkande i saken från stadsdelsnämnden. Den som beslutar om att ansöka om vård, i detta fall stadsdelsnämndens sociala delegation, har givetvis ett ansvar för att ansökan utformas på ett korrekt sätt. När det gäller den formella handläggningen av olika ärenden måste dock nämndens ledamöter, som ofta är lekmän, kunna förlita sig på tjänstemännen vid nämndens förvaltning (jfr

text: 3 kap. 3 § andra stycket socialtjänstlagen

text: CC undertecknade den ansökan om vård som presenterades för nämnden och som sedan gavs in till domstolen. Vidare var det hon som förde nämndens talan i länsrätten. Att CC, trots att hon tagit så aktiv del i handläggningen av ärendet, inte uppmärksammade att det saknades ett yrkande om omedelbar verkställighet framstår som anmärkningsvärt. Inget tyder visserligen på annat än att det var fråga om ett enstaka misstag. Med hänsyn till att det rörde en så viktig fråga kan hon likväl inte undgå kritik för sin försumlighet.

text: Att det inte fanns ett förordnande om omedelbar verkställighet i länsrättens dom innebar att beslutet om vård inte fick verkställas. Trots detta skickade BB en begäran om handräckning till polisen för att AA skulle föras till ett LVM-hem. Till följd av denna begäran om handräckning fördes AA till LVM-hemmet Rebecka där hon togs in.

text: Som nämnts inledningsvis uppkom fråga om BB gjort sig skyldig till tjänstefel enligt

text: 20 kap. 1 § brottsbalken

text: genom att begära polishandräckning trots att det inte fanns en verkställbar dom. Enligt bestämmelsen om tjänstefel kan den som uppsåtligen eller av oaktsamhet vid myndighetsutövning genom handling eller underlåtenhet åsidosätter vad som gäller för uppgiften dömas för tjänstefel. Om gärningen med hänsyn till gärningsmannens befogenheter eller uppgiftens samband med myndighetsutövningen i övrigt eller till andra omständigheter är att anse som ringa, ska inte dömas till ansvar.

text: Efter det att förundersökningen hade avslutats beslutade JO André att inte väcka åtal mot BB. Jag finner inte anledning att nu göra någon annan bedömning i åtalsfrågan. Det förhållandet att frågan om straffrättsligt ansvar inte längre är aktuell innebär dock inte att BB:s agerande varit invändningsfritt.

text: BB var t.f. enhetschef när länsrättens beslut om vård kom in till stadsdelsnämnden. Det ankom på honom att ta ställning till frågan om verkställighet av domen. BB tog del av domen men uppmärksammade inte att beslutet saknade ett förordnande om omedelbar verkställighet och begärde därför polishandräckning av AA för att hon skulle föras till LVM-hemmet Rebecka. Att förbise en så viktig förutsättning för verkställigheten av domen måste anses klandervärt. BB förtjänar kritik för den bristfälliga handläggningen.

text: Jag har i ett särskilt beslut denna dag uttalat mig om SiS:s och LVM-hemmets handläggning av ärendet avseende AA (dnr 6484-2010). Vidare har JO Lars Lindström i ett beslut denna dag uttalat sig om handläggningen vid Kammarrätten i Stockholm av AA:s överklagande (dnr 6485-2010).

text: Med den kritik som uttalats ovan avslutas ärendet 6513-2009.

type: avgorande


avgjordAv: Hans Ragnemalm

nyckelord: Bistånd Hembesök Integritet

title: Fråga om förutsättningarna för att göra s.k. hembesök inom ramen för en utredning om rätt till försörjningsstöd

text: 1 Initiativet

text: I en anonym anmälan till JO klagade AA på Östermalms stadsdelsförvaltning i Stockholms kommun. AA åberopade därvid en skrivelse från en tjänsteman vid Östermalms stadsdelsförvaltning. I skrivelsen, som var daterad den 17 november 2009, anfördes bl.a. följande. Hej! Vi på enheten för försörjningsstöd vid Östermalms/Norrmalms och Kungsholmens stadsdelsförvaltning kommer som ett led i vår utredningsskyldighet att genomföra hembesök hos alla våra klienter som uppbär försörjningsstöd. Vi kommer därför att göra ett hembesök hos dig inom snar framtid. – – – Medverkar du ej till att vi kan genomföra hembesök hos dig, kan detta påverka din rätt till fortsatt ekonomiskt bistånd. Vi kommer även att meddela din socialsekreterare om du ej svarar på detta brev. AA anförde i sin anmälan bl.a. följande. I här bifogat brev […] hotar de även med indraget ekonomiskt bistånd om man inte släpper in dem … Men mitt hem är just det; MITT hem, och inte något ställe dit jag har minsta lust att släppa in folk från Socialförvaltningen – detta är ju ett grovt ingrepp i min integritet! JO brukar inte utreda anmälningar som har gjorts anonymt. I det förevarande fallet beslutade dock JO att ta upp s.k. initiativärenden som gällde Kungsholmens, Östermalms och Norrmalms stadsdelsnämnder i Stockholms kommun.

text: 2 Utredning

text: 2.1 Utredningsåtgärder JO inhämtade yttrande från Kungsholmens stadsdelsnämnd, Östermalms stadsdelsnämnd och Norrmalms stadsdelsnämnd i frågan om de rättsliga förutsättningarna för att göra ett s.k. hembesök inom ramen för en utredning om rätten till försörjningsstöd. I JO:s begäran om yttrande angavs att yttrandet skulle avges med beaktande av innehållet i

text: 2 kap. 6 § regeringsformen

text: samt artikel 8 i Europeiska konventionen d. 4 nov. 1950 om skydd för de mänskliga rättigheterna

text: och de grundläggande friheterna om den enskildes rätt till respekt för sitt hem. Av remissvaret skulle framgå hur ett hembesök genomförs och hur bedömningen av den enskildes rätt till försörjningsstöd påverkas om den enskilde motsätter sig besöket.

text: Stadsdelsnämnderna kom in med yttranden till JO. De yttranden som Norrmalms och Kungsholmens stadsdelsnämnder gav in var i princip likalydande.

text: Efter genomgång av nämndernas remissvar inhämtade JO ett yttrande från Socialstyrelsen beträffande den principiella frågan om de rättsliga förutsättningarna för socialtjänsten att göra hembesök inom ramen för en utredning om rätt till försörjningsstöd. JO beredde även Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) tillfälle att komma in med synpunkter.

text: Socialstyrelsen kom in med ett yttrande som hade beslutats av chefsjuristen BB.

text: SKL kom in med synpunkter. SKL:s skrivelse var undertecknad av CC och DD vid SKL:s avdelning för juridik.

text: Socialstyrelsens yttrande och SKL:s synpunkter översändes till stadsdelsförvaltningarna för kännedom.

text: 2.2 Yttrandet från Östermalms stadsdelsnämnd

text: De rättsliga förutsättningarna för hembesök

text: Rätten till alla former av socialt bistånd från kommunen inkl. försörjningsstöd villkoras redan i inledningen av

text: socialtjänstlagens

text: biståndskapitel (

text: 4 kap. 1 §

text: SoL): Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av socialnämnden för sin försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. För att få försörjningsstöd eller någon annan form av bistånd gäller alltså att det både ska finnas ett behov och att man inte kan tillgodose detta själv. Dessutom åligger det kommunen att utreda detta enligt

text: 11 kap. 1 §

text: SoL: Socialnämnden skall utan dröjsmål inleda utredning av vad som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. Vid ett tillfälligt behov av försörjningsstöd behöver det inte vara nödvändigt med hembesök, om det inte direkt framkommer allvarliga sociala missförhållanden eller om den sökande inte alls kan styrka boende/vistelse i kommunen. Det refererade brevet från en socialsekreterare är alltför kategoriskt när det står att hembesök kommer att göras hos alla. Det sker inte och denna formulering kommer inte att användas i fortsättningen. De generella kraven vid utredning av försörjningsstöd är att handläggningen ska ske på ett korrekt, rättssäkert och med ett förhållningssätt som ger likvärdig bedömning. Vid prövning av rätt till försörjningsstöd ska frågeställningarna utredas enligt följande: Är förutsättningarna för biståndet uppfyllda? Kan behovet tillgodoses på annat sätt? Vilket bistånd ska beviljas? För att nå fram till rätt beslut ska handläggningen präglas av tydlighet, noggranna kontroller och korrekt registrering i datasystemet. Reglerna i

text: socialtjänstlagen

text: innebär att var och en i första hand är skyldig att själv försöka tillgodose sitt behov och att det ekonomiska biståndet i första hand ska vara

text: en tillfällig hjälp. Genom försörjningsstödet ska den sökande tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Vad som är skäliga kostnader när det gäller de dagliga levnadsomkostnaderna inom ramen för riksnorm finns angivet i lagen. Vad som anses som skälig levnadsnivå utöver riksnormen anges också i lagen och i riktlinjer beslutade av kommunfullmäktige Stockholms stad 2007-10-01. Normalt kritiseras kommunernas socialtjänst för att alltför sällan göra hembesök. Stadsdelsförvaltningen har försökt att förbättra detta. Om det inte är fråga om endast tillfällig hjälp så ingår det i kommunens utredningsskyldighet att försäkra sig om att klienten har en skälig levnadsnivå även när det gäller boendet. Utan hembesök är det svårt att bedöma om det finns behov knutet till själva boendet t.ex. bidrag till möbler och hemutrustning, handikappanpassning av bostaden, hemtjänst eller t.o.m. hjälp till en bättre bostad. Kommunen har även skyldighet att bedriva viss uppsökande verksamhet enligt

text: 3 kap. 1 §

text: SoL: Till socialnämndens uppgifter hör att – göra sig väl förtrogen med levnadsförhållandena i kommunen – – – – genom uppsökande verksamhet och på annat sätt främja förutsättningarna för goda levnadsförhållanden. Det kan även finnas behov av att med ett hembesök kontrollera att en person verkligen bor/vistas i kommunen i enlighet med

text: 2 kap. 2 §

text: SoL. Kommunen har det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver. Kommunen kan också behöva kontrollera hyresavtalets riktighet, särskilt vid andrahandsförhyrningar. Det kan även finnas behov av att kontrollera att bostaden inte har fler boende än vad som uppgivits vid ansökan om försörjningsstöd. Enligt Stockholms stads riktlinjer för handläggning av försörjningsstöd, antagna av fullmäktige 2007-10-01, ska hembesök göras i alla de ovannämnda situationerna. Stadsdelsförvaltningen gör hembesök får att få en helhetsbedömning. Hembesök görs sannolikt av alla kommuner då det är en självklar del av utredningsarbetet inom socialtjänsten. Dessutom kan en del felaktiga utbetalningar förhindras då det tyvärr inte är så ovanligt att felaktiga boendeförhållanden, oredovisad hushållsgemenskap och skenseparationer har uppgivits. Då

text: socialtjänstlagen

text: förutsätter individuell behovsbedömning är det nästan ofrånkomligt att kontakten med socialtjänsten ibland kan upplevas som påträngande och besvärande. Det för dock alldeles för långt att jämställa socialtjänstens hembesök med den typ av husrannsakan som t.ex. polisen gör med stöd av

text: polislagen

text: . Den avgörande skillnaden är naturligtvis att allt som har att göra med kommunalt bistånd enligt

text: socialtjänstlagen

text: är frivilligt. Det är frivilligt att ansöka om bistånd och att ta emot bistånd. Utredning och bedömning av en ansökan om bistånd görs i samråd med den enskilde som när som helst kan säga nej tack. Det finns extrema situationer då kommunens socialtjänst måste gå in med tvång i en bostad. Det görs i så fall i samverkan med polisen och kan t.ex. handla om misstänkt barnmisshandel eller vanvård, misstanke om att någon ligger svårt sjuk eller avliden i sin bostad och liknande extrema situationer. Vid en vanlig ansökan om försörjningsstöd finns dock inga tvångsinslag, vare sig när det gäller hembesök eller något annat. Däremot är kommunen beroende av att från den sökande få den information och de uppgifter som behövs för att kunna utreda och bedöma om det finns behov av bistånd.

text: Hur hembesök genomförs

text: Ett normalt hembesök görs alltid efter överenskommelse med den enskilde klienten. Många uppskattar hembesök då man får en närmare kontakt med handläggaren som

text: i och med hembesöket också ägnar mer tid och intresse åt den enskilde klientens förhållanden. Hembesöket kan även leda till bistånd som är knutet till själva boendet t.ex. bidrag till möbler och hemutrustning, handikappanpassning av bostaden, hemtjänst eller t.o.m. hjälp till en bättre bostad. Hembesök görs normalt alltid av två handläggare som legitimerar sig vid behov. Hembesöken sker normalt under s.k. kontorstid måndag–fredag 8:00–16:30. Man kommer överens om besöket via brev eller telefon. Om en person absolut inte vill ha hembesök görs inte detta. Handläggarna är observanta på att inte röja några sekretessbelagda uppgifter om andra än de direkt berörda vistas i bostaden, då avbokas hembesöket. Syftet med besöket ska vara klarlagt så att de berörda vet varför hembesöket görs. Hembesök är i många fall en viktig och nödvändig del av en social utredning, vare sig det gäller försörjningsstöd eller någon annan form av bistånd. Förvaltningen vinnlägger sig om ett förhållningssätt som säkerställer ett korrekt och rättssäkert beslut samt ett professionellt bemötande.

text: Hur rätt till försörjningsstöd påverkas om man inte medger hembesök

text: Kommunens utredningsskyldighet enligt

text: 11 kap. 1 §

text: SoL kan innehålla många olika delar som fordrar den enskildes medverkan. De mest grundläggande är att den enskilde måste kunna styrka identitet, familjeförhållanden samt att man bor/vistas i kommunen. Vid oklarheter kan det krävas ett hembesök för att styrka något eller några av dessa grundläggande uppgifter. Vägrar man i en sådan situation att godta ett hembesök kan fortsatt utredning omöjliggöras, vilket naturligtvis också kan påverka möjligheten att få försörjningsstöd från kommunen. Man kan inte kategoriskt säga hur en eventuell hembesöksvägran påverkar rätt till försörjningsstöd, det kan skilja avsevärt från fall till fall. Samma sak gäller om den enskilde vägrar medverka med uppgifter om arbete, inkomster, förmögenhet osv. Vidare är det naturligtvis inte möjligt att på ett bra sätt utreda behovet av ekonomiskt bistånd till möbler, hemutrustning, barnutrustning, kläder m.m. om inte hembesök medges. En vägran från en sökande att medverka med nödvändig information och nödvändiga uppgifter kan leda till ett avslag på ansökan eftersom behov av bistånd i enlighet med

text: 4 kap. 1 §

text: SoL inte kan utredas.

text: 2.3 Yttrandena från Kungsholmens och Norrmalms stadsdelsnämnder

text: Rättsliga förutsättningar för att göra hembesök inom ramen för utredning om rätten till försörjningsstöd

text: Socialstyrelsen anför i sin publikation ”Handläggning och dokumentation inom socialtjänsten” bl.a. att handläggaren för att kunna bedöma den enskildes behov och göra en korrekt helhetsbedömning i ett ärende kan behöva samla in uppgifter om den enskilde på många olika sätt. De vanligaste informationskällorna är samtal med i första hand den enskilde men även anhöriga och representanter för andra myndigheter kan bidra med viktig information. Vidare kan observationer vid hembesök eller i annan miljö där den enskilde vistas ge värdefull information. Hembesök är i många fall en naturlig del av utredningsarbetet inom socialtjänsten och kan ge viktig information om den enskildes behov. En grundläggande förutsättning för att göra hembesök som ett led i utredningen av ett ärende om bistånd är givetvis att den enskilde samtycker till besöket såvida det inte direkt framkommer att det finns misstanke om så allvarliga sociala missförhållanden att det kan bli fråga om att vidta tvångsåtgärder. Förvaltningen kan inte se att det finns något lagligt stöd för att inom ramen för utredning om rätten till försörjningsstöd, göra hembesök i de fall den enskilde inte lämnat sitt samtycke till detta.

text: Socialtjänsten kan däremot i vissa ärenden ha intresse av att få göra ett besök i en biståndssökandes bostad för att kunna bilda sig en närmare uppfattning om vilka hjälpbehov som föreligger och i vad mån den enskilde kan ha rätt till bistånd. Ett hembesök i samband med utredning av rätten till försörjningsstöd kan t.ex. visa att det finns behov knutna till själva boendet, t.ex. behov av bistånd till möbler eller annan hemutrustning, hemtjänst eller hjälp till en bättre bostad. Hembesök inom ramen för utredning om rätten till försörjningsstöd kan också vara värdefullt för att t.ex. klargöra att bostaden inte har fler boende än vad som uppgivits i ansökan. Den information ett hembesök ger kan således förhindra felaktiga utbetalningar grundade på exempelvis oriktiga uppgifter från den sökande vad gäller hushållsgemenskap. I de fall den sökande har andrahandskontrakt eller är inneboende kan ett hembesök ge viktig information och för utredningen nödvändiga uppgifter. I Stockholms stads riktlinjer för handläggning av ekonomiskt bistånd anges att hembesök som huvudregel ska göras om den sökande har ett andrahandskontrakt som inte är godkänt av fastighetsägaren eller är inneboende. Avsikten är att i samband med hembesöket kontrollera kontraktets/avtalets riktighet, antal boende i bostaden och att den sökande kan anses vistas i kommunen. Husrannsakan är en polisiär åtgärd och socialtjänsten kan under inga omständigheter tillgripa den typen av åtgärder. Det finns dock extrema situationer då socialtjänsten måste gå in med tvång i en bostad. Detta görs i så fall i samverkan med polisen och kan endast tillgripas vid misstanke om barnmisshandel eller vanvård och vid misstanke om att någon ligger svårt sjuk eller avliden i sin bostad.

text: Hur genomförs hembesök?

text: Östermalms stadsdelsnämnd har i sitt yttrande till JO bl.a. uppgivit att hembesök normalt alltid görs efter överenskommelse med den enskilde och att många uppskattar hembesök eftersom de får en närmare kontakt med handläggaren. Av yttrandet framgår vidare att hembesök normalt alltid görs av två handläggare som vid behov legitimerar sig. Hembesöken sker normalt under s.k. kontorstid måndag– fredag 8.00–16.30. Överenskommelse om hembesök görs via brev eller telefon. I yttrandet till JO anför Östermalms stadsdelsnämnd att handläggarna är observanta på att inte röja några sekretessbelagda uppgifter om andra än de direkt berörda vistas i bostaden och att syftet med besöket ska vara klarlagt så att de berörda vet varför hembesöket görs. Vidare anförs att förvaltningen vinnlägger sig om ett professionellt bemötande och ett förhållningssätt som säkerställer ett korrekt och rättssäkert beslut. Det brev anmälaren refererar till har, enligt försörjningsstödsenheten, använts under några månader hösten 2009. Likalydande brev skickades till ett sjuttiotal personer som ansökt om ekonomiskt bistånd och där man från försörjningsstödsenhetens sida ansåg att det fanns anledning att närmare utreda den sökandes boendesituation. Kungsholmens [Norrmalms] stadsdelsförvaltning anser att brevet fått en olycklig utformning. Det kan uppfattas som ett hot om avslag på ansökan eller sänkt ekonomiskt bistånd i fall den enskilde inte medverkar till att ett hembesök kan göras. Enligt uppgift från försörjningsstödsenheten används brevet inte längre och hembesök görs endast hos de personer/familjer som lämnat sitt samtycke.

text: Hur påverkas rätten till försörjningsstöd om den enskilde eventuellt motsätter sig hembesök?

text: Socialstyrelsen anför i sin publikation ”Ekonomiskt bistånd” bl.a. följande. För att socialnämnden skall kunna avgöra om en enskild har rätt till ekonomiskt bistånd behövs ett underlag för bedömning och beräkning. Om en enskild trots särskild begäran inte förser nämnden med det underlag som behövs eller motsätter sig att handläggaren tar nödvändiga kontakter, bör nämnden i regel kunna avslå ansökan. Konsekvenserna av en ofullständig utredning kan också bli att den enskilde inte får den hjälp som han eller hon behöver.

text: Som Östermalms stadsdelsnämnd anför i sitt yttrande till JO kan man inte kategoriskt svara på hur en ”eventuell hembesöksvägran påverkar rätt till försörjningsstöd”. Formuleringen kan ge intryck av att den sökande är skyldig att medverka till att hembesök kan göras. Kungsholmens stadsdelsförvaltning vill framhålla att hembesök endast kan göras under förutsättning att den enskilde samtycker till detta. Utredning om ekonomiskt bistånd bygger helt på frivillighet men rätten till försörjningsstöd kan naturligtvis påverkas om den enskilde inte medverkar till att lämna de uppgifter som behövs för att utreda behovet av bistånd. Förvaltningen vill avslutningsvis framhålla att samarbetet med Norrmalms och Östermalms stadsdelsförvaltningar när det gäller försörjningsstöd fungerar bra. De tre förvaltningarna kommer att följa upp de arbetssätt och metoder i övrigt som tillämpas vid den gemensamma försörjningsstödsenheten i syfte att utveckla och på olika sätt höja kvaliteten i verksamheten.

text: 2.4 Socialstyrelsens yttrande

text: Socialstyrelsens yttrande

text: Hur omfattande en utredning om ekonomiskt bistånd ska göras beror på omständigheterna i det enskilda fallet. Det är endast sådana uppgifter som är relevanta för biståndsbedömningen i det enskilda fallet som behöver inhämtas. Socialnämnden kan i vissa ärenden ha ett befogat intresse av att göra ett hembesök för att bedöma förutsättningarna för ekonomiskt bistånd. Då en socialnämnd – som i det aktuella ärendet – generellt begär att få göra hembesök hos personer med ekonomiskt bistånd synes utgångspunkten dock inte längre vara en individuell bedömning av vilka utredningsinsatser som behövs i varje enskilt ärende. Brevet från socialnämnden i det aktuella ärendet är vidare formulerat på ett sådant sätt att det riskerar att uppfattas som ett hot om indraget ekonomiskt bistånd om den enskilde inte låter nämnden göra ett hembesök. Det kan inte anses vara förenligt med kraven på respekt för individens självbestämmande och integritet enligt

text: 1 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453)

text: , SoL.

text: Bakgrund

text: I en anonym anmälan till JO har AA klagat på en skrivelse som har gått ut från Östermalms stadsdelsförvaltning, i vilken det bl.a. anfördes att stadsdelen som ett led i sin utredningsskyldighet skulle genomföra hembesök hos alla klienter som uppbär ekonomiskt bistånd. Vidare anfördes att om den enskilde inte medverkade till att hembesök kunde genomföras så kunde detta påverka den enskildes rätt till fortsatt ekonomiskt bistånd.

text: Gällande rätt

text: Lagtext m.m. Enligt 1 kap.

text: 1 § tredje stycket

text: SoL ska socialtjänstens verksamhet bygga på respekt för människornas självbestämmanderätt och integritet. Av

text: 2 kap. 2 §

text: SoL framgår att kommunen har det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver. Detta ansvar innebär ingen inskränkning i det ansvar som vilar på andra huvudmän. Enligt

text: 3 kap. 3 § första stycket

text: SoL första stycket ska insatser inom socialtjänsten vara av god kvalitet. Enligt

text: 3 kap. 5 § första stycket

text: SoL ska socialnämndens insatser för den enskilde utformas och genomföras tillsammans med honom eller henne och vid behov i samverkan med andra samhällsorgan och med organisationer och andra föreningar. Enligt

text: 4 kap. 1 §

text: SoL har den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt rätt till bistånd för sin försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Den enskilde ska genom biståndet tillförsäkras en

text: skälig levnadsnivå. Biståndet ska utformas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. Enligt

text: 11 kap. 1 §

text: SoL ska socialnämnden utan dröjsmål inleda utredning av vad som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. Vad som har kommit fram vid utredning och som har betydelse för ett ärendes avgörande ska tillvaratas på ett betryggande sätt. Enligt

text: 7 § förvaltningslagen (1986:223)

text: , FL, ska varje ärende där någon enskild är part handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. Av

text: 2 kap. 6 § regeringsformen

text: , RF, följer att varje medborgare gentemot det allmänna är skyddad mot husrannsakan och liknande intrång. Enligt artikel 8 i den europeiska konventionen den 4 november 1950 om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen) har var och en har rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. Offentlig myndighet får inte inskränka åtnjutande av denna rättighet annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets ekonomiska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter.

text: Förarbeten I

text: prop. 1979/80:1

text: Om socialtjänsten uttalas beträffande utredning bl.a. följande. Socialutredningen konstaterar inledningsvis att det för den enskildes rättssäkerhet är viktigt att myndigheterna grundar sina avgöranden på en tillförlitlig utredning. När regler om utredning utformas, måste man väga det intrång i den personliga integriteten som långt gående befogenheter för myndigheten medför mot de intressen som myndigheten skall tillgodose genom sitt beslut. Ju mer ingripande de beslut är som nämnden får fatta, desto angelägnare framstår kravet på ett tillförlitligt beslutsunderlag. Förändras de sociala insatsernas karaktär så att de endast omfattar stöd- och hjälpåtgärder i samförstånd med den enskilde, finns det enligt socialutredningen inte längre behov av särskilda tvångsmedel för att säkerställa beslutsunderlaget. […] Socialutredningen framhåller bl.a. att en utredning skall begränsas till att avse omständigheter som har betydelse för bedömningen av sökandens behov av stöd eller hjälp. Ofta räcker det med ett samtal med sökanden. Ibland kan nämnden behöva vända sig till en annan myndighet, t.ex. för att få reda på vilka åtgärder myndigheten har vidtagit. Nämnden kan också behöva samordna sina hjälpinsatser med en annan myndighet. Samråd med en annan myndighet bör som regel inte ske utan klientens samtycke. Behöver nämnden under utredningen kontakta arbetsgivare eller annan enskild person förutsätter det att det görs i samförstånd med klienten. Motsätter sig klienten att hans uppgifter kontrolleras, får enligt utredningen denna omständighet bedömas tillsammans med andra när ärendet avgörs. Det nu sagda gäller när den enskilde själv har sökt hjälp (

text: prop. 1979/80:1 s. 398

text: f.).

text: JO 2009/10 s. 249

text: JO har uttalat i ett beslut av den 15 december 2008 (

text: JO 2009/10 s. 249

text: ) att socialtjänsten i vissa ärenden kan ha ett befogat intresse för att göra besök i en biståndssökandes bostad för att kunna bilda sig en uppfattning om vilka biståndsbehov som föreligger. Ett hembesök får inte genomföras så att det kränker den enskildes skydd enligt bestämmelserna i

text: 2 kap. 6 § regeringsformen

text: och

text: artikel 8 i Europakonventionen

text: . En grundläggande förutsättning för att socialnämnden ska få göra ett hembesök är att den enskilde samtycker till besöket.

text: Socialstyrelsens bedömning

text: Enligt

text: 4 kap. 1 §

text: SoL har den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt rätt till bistånd för sin försörjning och för sin livsföring i övrigt. Ett beslut om ekonomiskt bistånd bygger således på en individuell biståndsbedömning. Utredningar som rör ekonomiskt bistånd görs med stöd av

text: 11 kap. 1 §

text: SoL. Varje ärende ska enligt

text: 7 §

text: FL handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. Utredningen ska ges den omfattningen att den kan leda till ett sakligt korrekt beslut (

text: prop. 1979/80:1 s. 562

text: ). En utredning ska begränsas till att avse omständigheter som har betydelse för bedömningen av sökandens behov av stöd eller hjälp (a.prop. s. 398). Grunden för en utredning om ekonomiskt bistånd är att ta reda på orsakerna till att den enskilde inte kan försörja sig själv eller behöver bistånd för sin livsföring i övrigt. Utredningen syftar till att klarlägga vilka behov som finns och vilka möjligheter och resurser den enskilde har att själv tillgodose sina eller familjens behov. Socialnämnden måste skaffa sig en helhetsbild av försörjningshinder, resurser och behov. En utredning om ekonomiskt bistånd efter ansökan av en enskild är frivillig för den enskilde. Utredningen kan inte genomföras om den biståndssökande motsätter sig det. En naturlig följd av detta är att den enskilde ges ett reellt inflytande i utredningsprocessen och att utredningsarbetet görs tillsammans med honom eller henne. I Socialstyrelsens handbok om ekonomiskt bistånd anges att konsekvenserna av en ofullständig utredning kan bli att den enskilde inte får den hjälp som han eller hon behöver. Handläggaren eller beslutsfattaren är den som avgör om underlaget är tillräckligt för att ligga till grund för ett beslut. Det är endast sådana uppgifter som är relevanta för biståndsbedömningen som ska inhämtas (Ekonomiskt bistånd, Stöd till rättstillämpning och handläggningen i den kommunala socialtjänsten, Socialstyrelsen 2003, s. 144). Av Socialstyrelsens allmänna råd (

text: SOSFS 2003:14

text: ) om ekonomiskt bistånd framgår att om en enskild trots särskild begäran inte förser nämnden med det underlag som behövs eller motsätter sig att handläggaren tar nödvändiga kontakter, bör nämnden i regel kunna avslå ansökan. Socialnämnden kan i vissa ärenden ha ett befogat intresse av att göra ett hembesök för att bedöma förutsättningarna för ekonomiskt bistånd. Det kan t.ex. gälla frågan om en person bor på uppgiven adress eller om personen är sammanboende eller inte. Enligt

text: 2 kap. 6 §

text: RF är varje medborgare gentemot det allmänna skyddad mot husrannsakan och liknande intrång. Med husrannsakan förstås varje av myndighet företagen undersökning av hus, rum eller slutet förvaringsställe oavsett syftet med undersökningen (

text: prop. 1975/76:209 s. 147

text: ). En begränsning av det skyddet får enligt

text: 2 kap. 12 §

text: RF ske endast genom lag och endast för att tillgodose ett ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle. Enligt

text: artikel 8 i Europakonventionen

text: har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. Denna rättighet får inte inskränkas av det allmänna annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till vissa närmare angivna ändamål. En grundläggande förutsättning för att socialnämnden ska få göra ett hembesök som ett led i utredningen av ett ärende om bistånd är således att den enskilde samtycker till besöket (jfr

text: JO 2009/10 s. 249

text: ). Socialstyrelsen ser inget hinder för att socialtjänsten erbjuder alla biståndssökande hembesök. Ett hembesök kan ge värdefull information till socialtjänstens utredning. Det kan även vara en åtgärd som den biståndssökande uppskattar. Då en socialnämnd – som i det aktuella ärendet – generellt begär att få göra hembesök hos personer med ekonomiskt bistånd synes utgångspunkten dock inte längre vara en individuell bedömning av vilka utredningsinsatser som behövs i varje enskilt ärende. Brevet från socialnämnden i det aktuella ärendet är vidare formulerat på ett sådant sätt att det riskerar att uppfattas som ett hot om indraget ekonomiskt bistånd om den enskilde inte låter nämnden göra ett hembesök, vilket inte kan anses vara förenligt med kraven på respekt för individens självbestämmande och integritet enligt

text: 1 kap. 1 §

text: SoL.

text: 2.5 SKL:s synpunkter

text: Rättslig reglering

text: Rätten till försörjningsstöd Enligt

text: 4 kap. 1 §

text: SoL har den som inte själv kan tillgodose sina behov eller få dem tillgodosedda på annat sätt rätt till bistånd för sin försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Den enskilde ska genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Enligt

text: 4 kap. 3 §

text: SoL lämnas försörjningsstöd för skäliga kostnader för 1. livsmedel, kläder och skor, lek och fritid, förbrukningsvaror, hälsa och hygien samt dagstidning, telefon och radio- och TV-avgift, 2. boende, hushållsel, arbetsresor, hemförsäkring samt medlemskap i fackförening och arbetslöshetskassa. Skäliga kostnader enligt 1 beräknas enligt en för hela riket gällande norm (riksnorm). Om det i ett enskilt fall finns särskilda skäl, ska socialnämnden dock beräkna dessa kostnader till en högre nivå. Nämnden får också i ett enskilt fall beräkna kostnaderna till en lägre nivå, om det finns särskilda skäl för detta. Vad som ska anses som skäliga kostnader enligt 2 måste avgöras efter en individuell bedömning av vad som är skäligt för just den personen eller det hushållet. Vid bedömning av rätten till försörjningsstöd ska socialtjänsten inte bara ta hänsyn till den enskildes egna inkomster och tillgångar. I vissa fall kan även andra personers inkomster och tillgångar påverka rätten till bistånd och beloppets storlek (se bl.a. RÅ 85 2:1 och

text: RÅ 1995 ref. 48

text: ). Socialstyrelsen rekommenderar att bl.a. makars inkomster bör räknas som gemensamma vid prövningen av rätten till ekonomiskt bistånd. I regel bör detta enligt Socialstyrelsen även gälla för dem som lever i sådana samboförhållanden som avses i lagen om sambors gemensamma hem och lagen om homosexuella sambor. För sambor bör socialnämnden räkna med båda parters sammanlagda inkomster och tillgångar från sammanflyttningsdagen (

text: SOSFS 2003:5

text: , ändrad genom

text: SOSFS 2009:23

text: ). Även i andra fall kan hushållsgemenskap påverka rätten till försörjningsstöd. Socialstyrelsen har uttalat att hushållsgemenskap mellan t.ex. syskon eller vänner kan påverka försörjningsstödets nivå eftersom en person som ingår i en hushållsgemenskap med en eller flera personer har lägre kostnader än om han eller hon skulle leva ensam (Ekonomiskt bistånd – Stöd för rättstillämpning och handläggning, Socialstyrelsen 2003, s. 102). Rätten till försörjningsstöd kan också påverkas av huruvida den enskilde kan anses vara bosatt i kommunen. Enligt

text: 2 kap. 1 §

text: SoL svarar varje kommun för socialtjänsten inom sitt område. Enligt

text: 2 kap. 2 §

text: SoL har kommunen det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver. Socialstyrelsen har, i fråga om ekonomiskt bistånd, uttalat att vistelsekommunens ansvar då en person endast tillfälligt vistas i en kommun i princip torde vara begränsat till bistånd till en hemresa om behovet kan tillgodoses genom att vederbörande reser hem (Ekonomiskt bistånd – Stöd för rättstillämpning och handläggning, Socialstyrelsen 2003, s. 122).

text: Utredningen Enligt

text: 11 kap. 1 §

text: SoL ska socialnämnden utan dröjsmål inleda utredning av vad som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. Begreppet utredning omfattar all den verksamhet som syftar till att göra det möjligt för socialnämnden att fatta beslut i ett ärende hos nämnden. Utredningen ska ges den omfattningen att den kan leda till ett sakligt korrekt beslut.

text: Av

text: 7 § förvaltningslagen (1986:223)

text: , FL, följer att varje ärende där någon enskild är part ska handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. Vidare ska myndigheten beakta möjligheten att själv inhämta upplysningar och yttranden från andra myndigheter om sådant behövs. Även på andra sätt ska myndigheten underlätta för den enskilde att ha med den att göra. En grundläggande utgångspunkt för verksamhet inom ramen för socialtjänsten är rätten för den enskilde att bestämma över sin situation. I

text: 1 kap. 1 § tredje stycket

text: SoL slås fast att verksamheten ska bygga på respekten för människors självbestämmanderätt och integritet. Av

text: 3 kap. 5 §

text: SoL framgår vidare att socialnämndens insatser för den enskilde ska utformas och genomformas tillsammans med honom eller henne. Bestämmelsen markerar att insatser inte får vidtas ”över huvudet” på den enskilde.

text: Det finns inget utrymme att, för handläggningen av ett ärende om försörjningsstöd, vidta utredningsåtgärder utan den enskildes samtycke. Vid bedrivande av en utredning måste alltid vägas det integritetsintrång som en viss utredningsåtgärd kan innebära för den enskilde mot vikten av att viss information tillförs utredningen. En utredning ska vidare alltid begränsas till att endast avse de omständigheter som har betydelse för bedömningen av sökandens behov av stöd eller hjälp. Vad gäller socialnämndens inhämtande av uppgifter under en utredning har Socialstyrelsen (Handläggning och dokumentation inom socialtjänsten, Socialstyrelsen 2010, s. 105) uttalat bl.a. följande av intresse. För att kunna bedöma den enskildes behov och göra en korrekt helhetsbedömning i ett ärende kan handläggaren behöva samla in uppgifter om den enskilde på många olika sätt. Hur omfattande informationsinsamlingen behöver bli styrs av ärendets komplexitet. De vanligaste informationskällorna är personliga samtal med i första hand den enskilde men även anhöriga och representanter för andra myndigheter (t.ex. skola, hälso- och sjukvård och arbetsmarknadsmyndigheter) kan bidra med viktig information. Vidare kan observationer vid hembesök eller i annan miljö där den enskilde vistas, t.ex. i ett korttidsboende, ge värdefull information liksom utdrag ur register och genomgång av handlingar i akten. Enligt

text: 11 kap. 5 §

text: SoL ska handläggning av ärenden som rör enskilda samt genomförande av beslut om stödinsatser, vård och behandling dokumenteras. Dokumentationen ska utvisa beslut och åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiska omständigheter av betydelse. Med handläggning av ärenden avses alla åtgärder från det att ett ärende anhängiggörs till dess att det avslutas genom ett beslut.

text: Grundläggande fri- och rättigheter I ett beslut från 2008 (

text: JO 2009/10 s. 249

text: ) konstaterar JO att socialnämnden i vissa ärenden kan ha ett befogat intresse av att få göra ett besök i den biståndssökandes bostad för att kunna bilda sig en uppfattning om vilka hjälpbehov som föreligger och i vad mån den enskilde har rätt till bistånd från socialnämnden. JO framhåller att en grundläggande förutsättning för att socialnämnden ska få göra ett hembesök som ett led i utredningen av ett ärende om bistånd är att den enskilde samtycker till besöket. I beslutet erinrar JO även om bestämmelserna i

text: 2 kap. 6 § regeringsformen

text: (RF) och artikel 8 i den europeiska konventionen den 4 november 1950 om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, Europakonventionen, (se vidare nedan). JO understryker att ett besök i den enskildes hem måste genomföras på ett sådant sätt, att det inte kränker den enskildes skydd enligt

text: regeringsformen

text: och Europakonventionen. Enligt

text: 2 kap. 6 §

text: RF är varje medborgare gentemot det allmänna skyddad mot bl.a. husrannsakan och liknande intrång. Med husrannsakan ska härvid förstås varje av myndighet företagen undersökning av hus, rum eller slutet förvaringsställe oavsett syftet med undersökningen (

text: prop. 1975/76:209 s. 147

text: ). Av

text: 2 kap. 12 §

text: RF framgår att skyddet mot husrannsakan får begränsas endast genom lag och endast för att tillgodose ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle.

text: Enligt

text: artikel 8 i Europakonventionen

text: har var och en rätt till respekt för bl.a. sitt privat- och familjeliv samt sitt hem. En myndighet får enligt nämnda artikel inte inskränka åtnjutandet av denna rättighet annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till vissa i artikeln särskilt angivna ändamål. Någon bestämmelse i lag som begränsar de ovan nämnda fri- och rättigheterna finns inte såvitt gäller utredningsåtgärder i samband med handläggning av ett ärende om försörjningsstöd.

text: SKL:s bedömning

text: Möjligheten att göra hembesök inom ramen för utredning om rätt till försörjningsstöd Inledningsvis ska framhållas att ett hembesök ofta kan vara ett positivt led i kontakten mellan klient och handläggare och bidra till en mer förtroendefull relation. Ett möte i det egna hemmet kan för vissa också upplevas som mindre laddat än ett besök i myndighetens lokaler. Hembesök kan också fylla en viktig funktion genom att kasta ljus över behov som tidigare inte uppmärksammats. Ett erbjudande om hembesök som ett led i handläggningen av en ansökan om försörjningsstöd måste därför ses som något i grunden positivt. Så som JO konstaterat i ovan nämnda beslut från 2008 finns i vissa ärenden ett berättigat intresse för socialnämnden att som ett led i en utredning besöka den enskildes hem. Ett hembesök kan således vara en utredningsåtgärd som är nödvändig för att socialnämnden ska kunna fatta ett sakligt korrekt beslut om den enskildes rätt till försörjningsstöd. Detta kan t.ex. vara fallet när det inte på annat sätt kunnat fastställas om den enskilde lever i hushållsgemenskap med någon annan eller när det råder osäkerhet om den enskilde faktiskt är bosatt i kommunen. Som framgått av redogörelsen för den rättsliga regleringen kan dock ett hembesök, även om besöket är oundgängligen nödvändigt för att fastställa rätten till det sökta försörjningsstödet, endast genomföras om den enskilde samtycker till detta. Det är naturligtvis av största vikt att det inte råder några som helst oklarheter för den enskilde om detta förhållande. En annan sak är att nämnden på ett sakligt sätt bör informera den enskilde om de eventuella konsekvenserna av att en tillfredsställande utredning om hans eller hennes boendeförhållanden inte kunnat genomföras. Huruvida det finns fog för ett hembesök är en fråga som måste avgöras från fall till fall. Om ett besök i den enskildes hem genomförs måste det självfallet ske på ett sätt som inte kränker den enskildes grundläggande fri- och rättigheter. Det är härvid av stor vikt att syftet med besöket, den enskildes samtycke till åtgärderna samt omständigheter av betydelse vid besöket dokumenteras på ett fullgott sätt. Det är vidare viktigt att besöket inte genomförs på ett sådant sätt att sekretesskyddade uppgifter röjs.

text: Konsekvenser av att den enskilde inte samtycker till hembesök I Socialstyrelsens allmänna råd om ekonomiskt bistånd (

text: SOSFS 2003:5

text: , ändrad genom

text: SOSFS 2009:23

text: ) uttalas under rubriken Bedömnings- och beräkningsunderlag att socialnämnden i regel bör kunna avslå en ansökan om den enskilde, trots särskild begäran, inte förser nämnden med det underlag som behövs eller motsätter sig att handläggaren tar nödvändiga kontakter. Även om en utredningsåtgärd vid handläggning av en ansökan om försörjningsstöd inte kan vidtas utan den enskildes samtycke, kan rätten till insatsen således påverkas av att den enskilde inte medverkar till att nämnden får tillgång till sådan information som behövs för att bedöma behovet av insatsen. Vilka konsekvenser avsaknaden av information i form av ett hembesök ska få måste avgöras vid den samlade bedömningen av utredningsmaterialet i det enskilda ärendet.

text: I ett beslut den 15 december 2010 anförde stf JO Ragnemalm följande.

text: 3 Bedömning

text: Villkoren för försörjningsstöd Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har enligt

text: 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453)

text: , SoL, rätt till bistånd av socialnämnden för sin försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Försörjningsstöd lämnas enligt

text: 4 kap. 3 §

text: SoL för skäliga kostnader för bl.a. livsmedel, kläder och boende.

text: Försörjningsstödet har karaktär av ett yttersta skyddsnät för den som inte själv kan tillgodose sina behov. I uttrycket ”inte själv kan tillgodose sina behov eller få dem tillgodosedda på annat sätt” ligger bl.a. att den enskilde måste utnyttja alla de möjligheter som normalt står honom eller henne till buds. Den som kan arbeta är således skyldig att söka arbete. Den enskilde har också en skyldighet att delta i verksamheter som anordnas för arbetslösa, kompetenshöjande verksamhet etc. liksom att söka andra former av bidrag som finns, såsom bostadsbidrag, studiebidrag, a-kasseersättning. Den som har ekonomiska tillgångar måste först använda sig av dem innan försörjningsstöd kan komma i fråga. Det är dock viktigt att betona att det alltid måste göras en individuell bedömning vid prövning av rätt till bistånd (se bl.a.

text: prop. 2000/01:80 s. 93

text: f.). Allmänt om utredningen Socialnämnden ska utan dröjsmål inleda utredning av vad som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden (

text: 11 kap. 1 §

text: SoL). När det gäller att utreda om socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd eller stöd, en s.k. barnavårdsutredning, finns det i

text: 11 kap. 2 §

text: SoL en särskild bestämmelse om hur en sådan utredning ska bedrivas. Enligt bestämmelsen får nämnden, för bedömningen av behovet av insatser, konsultera sakkunniga samt i övrigt ta de kontakter som behövs. Utredningen skall bedrivas så att inte någon onödigt utsätts för skada eller olägenhet.

text: Någon motsvarande bestämmelse finns inte när det gäller en utredning om rätten till försörjningsstöd. Detta innebär inte att socialnämnden helt fritt kan bestämma hur utredningen ska bedrivas i ett sådant ärende. Härvid kan jag erinra om bl.a. den s.k. portalparagrafen i

text: 1 kap. 1 §

text: SoL, enligt vars tredje stycke socialtjänstens verksamhet ska bygga på respekt för människornas självbestämmanderätt och integritet.

text: En person som söker försörjningsstöd bör inte beviljas den sökta hjälpen enbart därför att han eller hon ansökt om bistånd och på ett ytligt plan kan sägas befinna sig i en sådan situation som bestämmelsen om rätt till bistånd tar sikte på. Endast om de faktiska förhållandena i det enskilda ärendet konstateras vara sådana, att de uppfyller kriterierna i 4 kap. 1 och 3 §§ SoL, kan ett gynnande beslut meddelas (jfr

text: SOU 2010:29 s. 416

text: En utredning i ett ärende om rätt till försörjningsstöd ska syfta till att bl.a. klarlägga vilka behov som den enskilde har och om han eller hon kan få behovet tillgodosett på annat sätt än genom bistånd från socialnämnden. Socialnämndens utredning i ärendet ska ges den omfattningen att den kan leda till ett sakligt och korrekt beslut. Om den enskilde själv söker bistånd, bör uppgifter till grund för beslutet främst inhämtas från honom eller henne själv. Uppgifter från utomstående, en enskild eller en myndighet, bör primärt inte inhämtas om inte sökanden själv har gått med på det (

text: prop. 1979/80:1

text: Del A s. 400 och s. 562).

text: När det gäller en utredning om rätten till försörjningsstöd anför Socialstyrelsen i sin publikation Ekonomiskt bistånd (2003) bl.a. följande (s.144). En utredning om ekonomiskt bistånd är frivillig och sker helt på den enskildes eget initiativ. Utredningen kan inte genomföras om den biståndssökande motsätter sig det. En naturlig följd av detta är att den enskilde ges ett reellt inflytande i utredningsprocessen och att utredningsarbetet görs tillsammans med honom eller henne. Detta innebär t.ex. att den enskilde själv bestämmer vilka kontakter som ska tas med andra instanser. Socialnämnden har, liksom andra myndigheter inom sina verksamhetsområden, det övergripande ansvaret för att utredningen i ett ärende blir så fullständig att ett materiellt riktigt beslut kan fattas. Denna s.k. officialprincip innebär att myndigheten ska leda utredningen och se till att erforderligt material kommer in, däremot inte att myndigheten själv måste ombesörja utredningen. När en enskild ansöker om en förmån, ankommer det helt naturligt i främsta rummet på honom eller henne själv att styrka sitt anspråk, men vid behov bör myndigheten ge den enskilde anvisningar om hur detta bör ske (Strömberg, Allmän förvaltningsrätt, 23 uppl. 2006, s. 101). Särskilt i ärenden rörande sociala förmåner – där sökanden ofta befinner sig i ett utsatt läge och kan ha svårt att tillvarata sina intressen – är det angeläget att myndigheten aktivt ger vägledning om vad som krävs för ett bifall till ansökningen (se Ragnemalm, Förvaltningsprocessrättens grunder, 8 uppl. 2006, s. 78 ff; jfr s. 107 f.).

text: Särskilt om hembesök Socialnämnden – dess förvaltning och tjänstemän – kan i vissa ärenden ha ett befogat intresse av att få göra ett besök i en biståndssökandes bostad för att kunna bilda sig en uppfattning om vilka hjälpbehov som föreligger och i vad mån den enskilde har rätt till bistånd från socialnämnden. Det kan t.ex. vara svårt för beslutsfattaren att avgöra om den biståndssökande verkligen bor på en uppgiven adress eller om han eller hon är sammanboende med annan. Den enskilde kan också sakna möjlighet att förebringa egentlig bevisning, som stöder de uppgifter han eller hon lämnat om sina förhållanden och stödbehov. Ett verksamt sätt att bringa klarhet om de faktiska förhållandena kan uppenbarligen vara att tjänstemän vid socialnämndens förvaltning gör iakttagelser i samband med ett hembesök.

text: Hembesök är emellertid ett utredningsmedel som inte får tillgripas utan vidare och som måste hanteras med stor försiktighet. Det bör omedelbart slås fast, att det aldrig kan bli fråga om att socialnämnden mot den enskildes vilja bereder sig

text: tillträde till dennes bostad. Ett sådant intrång kan nämligen strida mot

text: regeringsformens

text: och Europakonventionens bestämmelser om grundläggande frioch rättigheter.

text: Enligt

text: 2 kap. 6 § regeringsformen

text: är varje medborgare skyddad mot bl.a. husrannsakan och liknande intrång. Med husrannsakan förstås varje av myndighet företagen undersökning av hus, rum eller slutet förvaringsställe oavsett syftet med undersökningen (

text: prop. 1975/76:209 s. 147

text: ). Bestämmelsen har genom 2010 års grundlagsrevision tillförts ett andra stycke, som i sammanhanget också kan förtjäna att uppmärksammas. Utöver vad som föreskrivs i första stycket är var och en gentemot det allmänna skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden.

text: Lag eller annan föreskrift får enligt

text: 2 kap. 23 § regeringsformen

text: inte meddelas i strid med Sveriges åtaganden på grund av den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. I förevarande sammanhang aktualiseras främst artikel 8 i konventionen, som garanterar var och en respekt för bl.a. sitt hem.

text: De aktuella grundlagsfästa fri- och rättigheterna kan enligt

text: 2 kap. 12 § regeringsformen

text: endast begränsas genom lag. En sådan begränsning får göras endast för att tillgodose ett ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle och under förutsättning att vissa ytterligare villkor – bl.a. krav på proportionalitet mellan rättighetsinskränkningen och det ändamål som föranlett den – är uppfyllda.

text: Artikel 8 i Europakonventionen

text: innehåller liknande restriktioner.

text: Någon författningsbestämmelse som uttryckligen ger socialförvaltningen rätt att i ett ärende om bistånd undersöka en enskild persons bostad finns inte. Om socialförvaltningen vill göra ett besök i den enskildes hem inom ramen för ett ärende om försörjningsstöd måste besöket således genomföras på ett sådant sätt som inte omfattas av de nämnda bestämmelserna i

text: regeringsformen

text: och Europakonventionen. Det betyder i klartext att besöket inte får vara påtvingat utan måste äga rum med den enskildes samtycke. (Jag går här inte in på socialnämndens eventuella befogenheter i rena nödsituationer.)

text: Det bör understrykas att frivilligheten måste vara reell. Grundlagsskyddet får inte kringgås genom att myndigheten genom ett hotfullt uppträdande eller genom antydningar om att den enskilde är tvungen att öppna sitt hem för ett besök förmår vederbörande att hörsamma en sådan begäran. Gränsfall kan uppkomma, då nämnden – vilket den bör göra – försöker förklara för sökanden vilka konsekvenserna kan bli, om han eller hon inte vill medverka på det sätt som nämnden anser önskvärt för att utredningen ska bli fullödig. Även om i ett visst fall allt talar för att ansökningen kommer att avslås, om besöket inte kommer till stånd, är det enligt min mening olämpligt – för att inte säga direkt felaktigt – att lämna ett så kategoriskt förhandsbesked. Om nämnden ser brister i utredningen som svårligen kan avhjälpas på annat sätt än genom ett hembesök anser jag däremot att

text: man i klartext bör kunna upplysa den enskilde om risken för att ansökningen kan komma att avslås om hembesöket inte kan genomföras. Det ankommer sedan på den enskilde att själv ta ställning till om han eller hon vill samtycka till ett hembesök eller riskera ett avslag med hänsyn till bristerna i det befintliga utredningsmaterialet.

text: Av det sagda följer att en vägran att tillåta hembesök inte slentrianmässigt får leda till att en ansökan om försörjningsstöd avslås. Den enskildes rätt till bistånd ska prövas förutsättningslöst på grundval av vad som har kommit fram i ärendet. Det kan vid den slutliga prövningen visa sig att de uppgifter som den enskilde har lämnat är tillräckliga för att bevilja bistånd eller att myndigheten trots allt lyckats skaffa sig tillräcklig information på annat sätt. I ett sådant fall ska givetvis ansökan bifallas även om förvaltningen inte har fått göra ett hembesök.

text: Socialnämnden får inte ha som rutin att hembesök ska göras hos alla som ansöker om försörjningsstöd. En undersökning av den enskildes hem måste begränsas till sådana fall när ett hembesök framstår som nödvändigt för att nämnden ska få ett tillfredsställande underlag för prövningen av den enskildes ansökan om försörjningsstöd.

text: Mot bakgrund av det nu anförda är jag starkt kritisk till att den för Östermalms, Kungsholmens och Norrmalms stadsdelsförvaltningar gemensamma enheten för försörjningsstöd angav att hembesök skulle göras hos alla som uppbar försörjningsstöd och att bristande samarbetsvilja härvidlag kunde påverka rätten till bistånd. Kravet på hembesök baserades således inte på en bedömning i det enskilda fallet av nödvändigheten av ett hembesök för att utreda den enskildes rätt till bistånd. Den generella rutinen om hembesök stod i uppenbar strid med de principer om självbestämmande och integritet som gäller för hur socialtjänsten ska bedriva sin verksamhet.

text: Såvitt jag förstår användes inte längre den aktuella informationsblanketten. Hembesök synes göras endast i de fall där den enskilde har samtyckt till besöket. Jag anser mig därför kunna lämna saken med de nu gjorda uttalandena.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Cecilia Renfors

title: Kritik mot en tjänsteman vid samhällsbyggnadsförvaltningen i Vallentuna kommun för att han i en privat angelägenhet gav sken av att han agerade som anställd vid kommunen

sammanfattning: En tjänsteman vid samhällsbyggnadsförvaltningen i Vallentuna kommun företrädde en bekant i en rättslig angelägenhet gentemot ett bolag. I kontakterna med bolaget använde tjänstemannen sin mejladress vid kommunen och sin mejlsignatur. Vid ett tillfälle ringde han till bolaget och presenterade sig som anställd vid kommunen och förklarade att han höll på att jobba med det aktuella ärendet. Tjänstemannen får kritik för att han i en privat angelägenhet agerade på ett sätt som gav sken av att han uppträdde i sin egenskap av anställd vid kommunen.

text: Anmälan

text: AA förde i en anmälan till JO fram klagomål mot en tjänsteman vid samhällsbyggnadsförvaltningen i Vallentuna kommun för att han missbrukat sin tjänstetitel. Han anförde i huvudsak följande. BB, som var anställd vid Vallentuna kommun, kontaktade Kompetentum AB (bolaget) vid ett flertal tillfällen via mejl och vid ett tillfälle per telefon. Han presenterade sig som representant för Vallentuna kommun. Vid kontakterna hotade han med att vidta rättsliga åtgärder mot bolaget om det inte följde hans uppmaning att betala tillbaka viss ersättning till en av bolagets kunder. Bolaget upptäckte sedermera att BB agerat som privatperson och att den aktuella kunden var en vän till honom.

text: AA bifogade mejlkonversationen och en ljudfil med telefonsamtalet.

text: Utredning

text: JO begärde att Kommunstyrelsen i Vallentuna kommun skulle yttra sig. I sitt yttrande uppgav kommunstyrelsen att BB arbetade som projektledare på kommunens fastighetsavdelning och redogjorde för hans arbete där. Kommunstyrelsen framhöll att det inte funnits några möjligheter till personlig vinning för BB. Därutöver angavs följande. I detta fall har BB berättat att han hjälper en 80-årig granne som fått problem med det anmälande företaget i fråga. BB säger också att han på

text: ett tidigt stadium presenterat sig som granne. Utifrån det skriftliga materialet som bifogats anmälan bedömer kommunen att BB inte hänvisat till att han företräder Vallentuna kommun. BB har angivit en e-postadress som avslutas med @vallentuna.se, samt kommunens generella e-postsignatur med hänvisning till kommunen. Företrädaren för det anmälande företaget har gjort ljudinspelningen utan att informera BB. I det inspelade materialet presenterar sig BB initialt med att han ringer från Vallentuna kommun. Det är naturligtvis olämpligt när han, i detta fall, inte företräder kommunen. Kommunstyrelsen gjorde följande bedömning. Kommunstyrelsen bedömer att BB som tjänsteman i Vallentuna kommun inte haft några möjligheter till personlig vinning i ärendet. BB har dock uttryckt sig olämpligt initialt vid telefonkontakten med det anmälande företaget. [– – –]

text: Bedömning

text: Det får aldrig råda någon tvekan i frågan om en offentligt anställd tjänsteman uppträder i tjänsten eller som privatperson. Att detta är tydligt i alla situationer är viktigt för att upprätthålla förtroendet för myndigheterna. Det får självfallet inte förekomma att en tjänsteman i ett privat ärende, som ett påtryckningsmedel, ger sken av att han eller hon agerar i tjänsten (se t.ex. JO 2004/05 s. 54, dnr

text: BB:s kontakter med bolaget gällde en privat angelägenhet där han agerade som ombud för en bekant. Av utredningen framgår att han vid flera tillfällen skickade mejl till bolaget från sin mejladress vid kommunen och att den signatur som bl.a. anger kommunens adress och hans telefonnummer vid kommunen fanns kvar i meddelandena. Av utredningen framgår också att BB i ett telefonsamtal med en företrädare för bolaget presenterade sig som ”BB på Vallentuna kommun” och att han uppgav att han höll på att jobba med det aktuella ärendet. Han uppgav vidare att om saken inte löste sig ”får vi ju gå den juridiska biten bara”.

text: BB agerade som privatperson i sina kontakter med bolaget och borde inte ha använt sig av sin mejladress vid kommunen på det sätt han gjorde. Han borde inte heller ha presenterat sig som anställd vid kommunen i telefonsamtalet med bolaget. Det sätt som han uttryckte sig på vid telefonsamtalet ger dessutom intryck av att han ville ge sken av att han uppträdde i sin egenskap av anställd vid Vallentuna kommun, för att påverka handläggningen av ärendet. BB ska kritiseras för sitt agerande.


avgjordAv: Stf justitieombudsmannen Cecilia Nordenfelt

nyckelord: Barn/ungdom Beslut Umgänge Överklagande

title: Allvarlig kritik mot Myndighetsnämnden i Färgelanda kommun för handläggningen av två ärenden om umgängesreglering enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU

sammanfattning: Nämnden hade beslutat om en tidsbegränsad reglering av föräldrarnas umgänge med stöd av 14 § andra stycket LVU. Nämnden har därefter förlängt besluten om reglering av umgänget i s.k. överväganden enligt 14 § tredje stycket LVU. JO konstaterar att nämnden, genom att förlänga regleringen av umgänget i övervägandena i stället för att fatta nya formella beslut, har åsidosatt grundläggande bestämmelser om ärendehandläggningen. JO riktar allvarlig kritik mot nämnden. JO kritiserar också nämnden för att ett överklagande inte vidarebefordrades till förvaltningsrätten.

text: Initiativet

text: I en anmälan till JO framförde AA klagomål mot Myndighetsnämnden i Färgelanda kommun angående handläggningen av ärenden om omhändertagande enligt LVU som rörde hans barn BB och CC (JO:s dnr 4523-2012). JO hämtade in vissa handlingar från nämndens förvaltning. Efter genomgång av handlingarna fann JO Lilian Wiklund inte skäl att fortsätta utredningen med anledning av det som AA hade anfört (JO:s beslut den 8 november 2012).

text: Vid granskningen av förvaltningens akt gjordes vissa iakttagelser som rörde nämndens reglering av umgänget mellan föräldrarna AA och DD och barnen BB och CC, samt handläggningen av ett överklagande. Med anledning av de gjorda iakttagelserna beslutade JO Lilian Wiklund att, inom ramen för ett särskilt ärende (6524-2012), inleda en utredning beträffande nämndens handläggning i dessa delar.

text: Utredning

text: JO begärde att Myndighetsnämnden i Färgelanda kommun skulle yttra sig över ett antal specifika frågeställningar. De frågor som ställdes framgår av remissvaret nedan.

text: Nämnden anförde i sitt remissvar bl.a. följande (innehållet i den omnämnda bilagan har utelämnats).

text: Anledning till yttrande

text: Myndighetsnämnden i Färgelanda har på uppdrag av JO sammanställt ett yttrande i form av redogörelse för aktuell handläggning samt bedömning av densamma. I fet stil nedan redovisas frågorna från JO.

text: Innefattade övervägandena den 26 april, 21 juni och 30 augusti 2012 nya beslut om reglering av umgänget och fick besluten/övervägandena i så fall en korrekt utformning?

text: I samband med nämnda överväganden har ej nya beslut fattats. Myndighetsnämnden har dock uppmärksammat att formuleringen gällande övervägandet kan formuleras på ett bättre och mer korrekt vis. Myndighetsnämnden kommer därav att ändra denna formulering i kommande överväganden. Ny formulering kommer att lyda enligt följande: "Myndighetsnämnden överväger att beslutet enligt 14 kap. l § l pkt LVU gällande begränsning av umgänget mellan x och x fortfarande behövs."

text: Underrättades AA om vad nämnden hade beslutat vid sammanträdena?

text: Kommunicering av aktuella överväganden genomfördes i brev till AA 2012-04-27, 2012-06-26 respektive 2012-08-31.

text: Underrättades DD om vad som förevarit vid sammanträdet 2012-04-26?

text: Kommunicering av aktuellt övervägande genomfördes i brev till DD 2012-04-27.

text: Kunde "övervägandena" rörande umgänget ha överklagats till förvaltningsrätten (fick föräldrarna i så fall någon underrättelse om den möjligheten)?

text: Överväganden är ej beslut och kan ej överklagas. De beslut som övervägandena görs mot är möjliga att överklaga enligt gällande regler för överklagan och besvärshänvisning skickas med i samband med att beslut har fattas. Under pågående LVU-vård, och efter det att tid för överklagande av beslut har gått ut, kan när som helst begäras att besluten skall omprövas. Denna information lämnas till berörda i samband med att beslut fattas och i samband med att föräldrar uttrycker kritik gällande tidigare fattade beslut.

text: Kom överklagandet att handläggas på ett riktigt sätt?

text: 2012-05-23 inkom DD med en överklagan gällande överväganden gjorda av myndighetsnämnden 2012-04-27.1 Myndighetsnämnden 2012-04-27 gjordes överväganden gällande beslut fattade 2012-01-26. Dessa överväganden är inga nya beslut och därför ej överklagningsbara. Överklagan inkommen 2012-05-23 kommer att läggas till barnens respektive akter och inte skickas in till förvaltningsrätten. 2012-05-29 Skickar svar på överklagan till DD. Kopia skickas till hennes advokat EE samt till advokat FF. Se bilaga. 2012-06-11 Inkommer brev från DD:s advokat EE. I brevet står att EE anser att DD:s överklagan bör skickas till förvaltningsrätten. 2012-06-19 Svar på skrivelse.

text: Bedömning och förslag till beslut

text: Sammanfattningsvis görs bedömningen att handläggningen skötts på ett korrekt sätt och enligt gällande lagstiftning.

text: Rättslig reglering

text: Reglering av umgänge enligt LVU Enligt

text: 14 § första stycket

text: LVU har socialnämnden ett ansvar för att den unges behov av umgänge med föräldrar och vårdnadshavare så långt möjligt tillgodoses. Nämnden får, om det är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med vård enligt LVU, med stöd av 14 § andra stycket besluta bl.a. hur den unges umgänge med

text: vårdnadshavare och med förälder som har umgängesrätt reglerad genom dom eller beslut av domstol eller genom avtal ska utövas. Nämnden ska enligt

text: 14 § tredje stycket

text: LVU minst en gång var tredje månad överväga om ett sådant beslut fortfarande behövs.

text: Överklagande Socialnämndens beslut om reglering av umgänget med stöd av

text: 14 § andra stycket

text: LVU får, enligt

text: 41 §

text: LVU, överklagas hos förvaltningsrätten.

text: Av

text: och

text: 25 §§

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: , FL, framgår bl.a. följande. Den myndighet som har meddelat ett beslut som överklagas ska pröva om överklagandeskrivelsen har kommit in i rätt tid. Om myndigheten inte avvisar skrivelsen som för sent inkommen ska myndigheten överlämna skrivelsen och övriga handlingar i ärendet till den myndighet som ska pröva ärendet.

text: Bedömning

text: Reglering av umgänget BB och CC hade beretts vård enligt

text: 2 §

text: LVU. Myndighetsnämnden beslutade den 26 januari 2012 bl.a. att med stöd av

text: 14 § andra stycket

text: LVU begränsa föräldrarnas AA och DD umgänge med BB och CC under tidsperioden från den 1 februari till och med den 30 april 2012. Den 26 april 2012 övervägde myndighetsnämnden besluten om begränsning av umgänget mellan föräldrarna och barnen. Enligt protokollet gällde övervägandena för tidsperioden från den 1 maj till och med den 31 juli 2012.

text: Begränsningen av umgänget mellan DD och barnen upphörde den 22 juni 2012. När det gäller begränsningen av umgänget mellan AA och barnen övervägde nämnden den 21 juni 2012 umgängesbegränsning under perioden den 1 augusti till och med den 31 augusti 2012. Den 30 augusti 2012 övervägde nämnden umgängesbegränsning under perioden den 1 september till och med den 2 november 2012.

text: Nämndens handläggning av ärendena om umgänge mellan föräldrarna och barnen aktualiserar frågan om skillnaden mellan ett beslut om reglering av umgänget (

text: 14 § andra stycket

text: LVU) och ett övervägande av ett sådant beslut (

text: 14 § tredje stycket

text: LVU).

text: Om nämnden anser att det finns skäl att reglera umgänget mellan bl.a. vårdnadshavaren och ett barn, som vårdas med stöd av LVU, ska ett formellt beslut fattas enligt

text: 14 § andra stycket

text: LVU såvida nämnden och vårdnadshavaren inte kan komma överens om umgängets omfattning eller hur umgänget ska utövas. Ett sådant beslut om reglering av umgänget ska tydligt ange på vilket sätt umgänget ska vara reglerat, innehålla en motivering av beslutet och en underrättelse om att beslutet kan överklagas till förvaltningsrätten (se 20 och 21 §§ FL).

text: Enligt

text: 14 § tredje stycket

text: LVU ska socialnämnden minst en gång var tredje månad överväga om ett beslut om reglering av umgänget fortfarande behövs. I praktiken brukar den tjänsteman vid förvaltningen, som har den närmare uppsikten över vården av den unge, anmäla frågan till nämnden. Avsikten med anmälan till socialnämnden är inte att den alltid skall leda fram till ett formellt beslutsförfarande. Det är först när nämnden finner anledning att ifrågasätta behovet av en fortsatt reglering av umgänget som en prövning i nämnd skall ske. Om nämnden beslutar sig för att ändra ett beslut om umgänget ska nämnden ta initiativ till att behövliga kompletteringar av utredningen görs, varvid

text: förvaltningslagens

text: bestämmelser om bl.a. kommunikation och parts rätt att meddela sig muntligt ska iakttas. Det beslut som nämnden därefter fattar får överklagas. Finner däremot nämnden vid sina överväganden att anmälan om umgänget inte ger anledning till någon åtgärd av nämnden, kan nämnden lägga anmälan till handlingarna utan beslut i saken. Om nämnden beslutar att lägga tjänstemannens ”anmälan” till handlingarna utan att fatta något beslut kan ställningstagandet, det s.k. övervägandet, inte överklagas.

text: De beslut som nämnden fattade den 26 januari 2012 var emellertid tidsbegränsade och gällde endast under tiden från den 1 februari till och med den 30 april 2012. Efter den tidsperioden upphörde således besluten att gälla. Nämnden ansåg uppenbarligen att det fanns skäl för att umgänget skulle vara begränsat även efter den 30 april 2012. Eftersom beslutet den 26 januari 2012 då hade upphört att gälla skulle nämnden alltså ha fattat nya formella beslut enligt

text: 14 § andra stycket

text: LVU om reglering av umgänget.

text: Nämndens s.k. överväganden har i själva verket innefattat nya beslut om reglering av umgänget. Däremot har övervägandena inte utformats som nya beslut. Någon underrättelse om möjligheten att överklaga ”övervägandena” lämnades inte. Såvitt framgår av utredningen i ärendet har bestämmelsen i

text: 17 § förvaltningslagen

text: om kommunikation inte heller iakttagits. Genom att förlänga regleringen i överväganden i stället för att fatta nya formella beslut har således grundläggande bestämmelser om ärendehandläggningen åsidosatts. Bristerna är allvarliga och ger vid handen att det har funnits betydande okunskap om hur ett ärende om reglering av umgänget med stöd av

text: 14 §

text: LVU ska handläggas. Det är anmärkningsvärt att nämnden inte ens vid besvarandet av JO:s frågor i remissen har uppmärksammat bristerna.

text: Handläggning av överklagandet DD överklagade de överväganden som nämnden gjorde den 26 april 2012. Nämnden gjorde bedömningen att övervägandena inte kunde överklagas och meddelade DD sin bedömning samt att överklagandeskriften skulle läggas till handlingarna i barnens akter och inte skickas till förvaltningsrätten.

text: Den myndighet som har fattat det beslut som överklagas ska enbart pröva om skrivelsen med överklagandet har kommit in i rätt tid. Det är den högre instansen, i det här fallet förvaltningsrätten, som ska ta ställning till bl.a. om det aktuella

text: beslutet går att överklaga. Även om Myndighetsnämnden ansåg att de s.k. övervägandena inte kunde överklagas borde nämnden alltså ha överlämnat DD:s överklagande till förvaltningsrätten. Även i detta avseende förtjänar nämnden kritik.

text: Jag finner skäl att för kännedom sända en kopia av detta beslut till Inspektionen för vård och omsorg (IVO), avdelning sydväst.

text: Ärendet avslutas med den allvarliga kritik som har uttalats ovan.