publisher: Justitieombudsmannen

title: Initiativärende mot en länsstyrelse angående handläggningen av ärenden om villkorlig körkortsåterkallelse

org: jo

text: Initiativet

type: rubrik

text: Vid min inspektion av Länsstyrelsen i Blekinge län den 9–11 maj 2006 (JO:s dnr 1921-2006) framkom beträffande handläggningen av ärenden om villkorlig körkortsåterkallelse bl.a. följande.

type: stycke

text: Frågan om villkorlig körkortsåterkallelse aktualiseras normalt efter det att länsstyrelsen har beslutat om återkallelse tills vidare av ett omhändertaget körkort. Sedan ansökan om deltagande i försöksverksamhet med villkorlig återkallelse har kommit in och länsstyrelsen bedömt att sökanden uppfyller kraven beviljar länsstyrelsen ansökan. Detta sker regelmässigt innan frågan om ansvar för det misstänkta trafiknykterhetsbrottet har prövats i tingsrätten. Enligt företrädare för länsstyrelsen skulle det förta syftet med lagstiftningen om en lagakraftvunnen dom behövde inväntas.

text: När en ansökan om deltagande i försöksverksamheten kommer in läggs ett nytt ärende upp. Båda ärendena är sedan öppna till dess att den tvååriga villkorstiden har gått ut. Enligt företrädare för länsstyrelsen måste styrelsen då fatta beslut om slutlig återkallelse i det ursprungliga ärendet om körkortsingripande samt besluta om återkallelse av det villkorliga körkortet.

text: Jag beslutade att i ett särskilt ärende utreda handläggningen av ärenden om villkorlig körkortsåterkallelse.

text: Utredning

text: I en remiss anmodade jag länsstyrelsen att mot bakgrund av en redogörelse över författningsföreskrifter och motivuttalanden angående villkorlig körkortsåterkallelse yttra sig beträffande myndighetens handläggning.

text: Länsstyrelsen, länsrådet AA, anförde i ett yttrande den 13 november 2006 följande. Länsstyrelsen återkallar ett körkort tills vidare om det på sannolika skäl kan antas att körkortet kommer att återkallas slutligt på grund av trafiknykterhetsbrottet. Om körkortshavaren ansökt om och beviljats deltagande i försöksverksamhet med villkorlig återkallelse lägger länsstyrelsen upp ett nytt ärende. Båda ärendena är

text: sedan öppna tills villkorstiden gått ut då avskrivning sker eller då försöksverksamheten avbryts och beslut om upphävande fattas. När försöksverksamheten utvidgades till att gälla alla länsstyrelser i landet fanns det län som redan bedrivit verksamhet under några år. Vi har delvis anammat hur handläggningen skett vid andra län av effektivitetsskäl. Länsstyrelsen kommer framöver att avsluta ärendet om återkallelse tills vidare med ett slutligt beslut om körkortsåterkallelse eller slutligt beslut om villkorlig återkallelse.

text: Vägverket anmodades att yttra sig över vad som framkommit om länsstyrelsens handläggning av ärenden om villkorlig körkortsåterkallelse.

text: Vägverket, generaldirektören BB, anförde i ett yttrande den 6 februari 2007 bl.a. följande.

text: Gällande bestämmelser

text: I

text: 5 kap. 3 § l körkortslagen (1998:488)

text: stadgas att ett körkort skall återkallas om körkortshavaren har brutit bl.a. mot 4 eller

text: 4 a § lagen (1951:649)

text: om straff för vissa trafikbrott. Enligt

text: 5 kap. 5 § körkortslagen

text: skall ett körkort återkallas tills vidare i avvaktan på ett slutligt avgörande av återkallelsefrågan om det på sannolika skäl kan antas att körkortet kommer att återkallas villkorligt enligt 12 § på grund av 3 § 1 eller slutligt på någon av de grunder som avses i 3 § 1–7. Enligt

text: 5 kap. 12 § körkortslagen

text: får en återkallelse enligt 3 § 1 ske villkorligt om körkortshavaren efter alkoholförtäring har brutit mot 4 eller 4 a § lagen om straff för vissa trafikbrott. Närmare bestämmelser om förutsättningar m.m. för att meddela villkorlig återkallelse finns i lagen (

text: ) om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse. Av

text: 1 § andra stycket

text: lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse framgår att lagen är tillämplig för sådana körkortshavare med förarbehörighet B, BE, C, CE, D eller DE som är folkbokförda i Sverige och vilkas körkort skall återkallas med stöd av

text: 5 kap. 3 § 1 körkortslagen

text: på grund av brott mot 4 eller

text: 4 a §

text: lagen om straff för vissa trafikbrott till följd av alkoholförtäring.

text: Vägverkets bedömning

text: Tanken bakom lagstiftningen om villkorlig körkortsåterkallelse är att en ansökan om att få delta i försöksverksamheten skall beviljas efter det att körkortet har återkallats tills vidare men innan slutlig återkallelse av körkortet. När lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse trädde i kraft den 1 februari 1999 ingick tre län, Västerbotten, Stockholm och Östergötland, i försöksverksamheten. Före ikraftträdandet av lagen skedde samråd mellan Vägverket och de tre länsstyrelserna om tillämpningen av lagen. Vägverkets uppfattning har varit att 1 § andra stycket i lagen skall tolkas så att en ansökan om deltagande i försöksverksamheten kan beviljas när körkortet har återkallats tills vidare, och länsstyrelserna har tillämpat lagen på detta sätt. Den 1 oktober 2003 utvidgades försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse till att omfatta hela landet. Även länsstyrelserna i de län som tidigare inte omfattades av denna lagstiftning tillämpar 1 § andra stycket på samma sätt som de tre länsstyrelser som ursprungligen omfattades av lagen. Om sökanden uppfyller kraven för att få delta i försöksverksamheten beviljar länsstyrelsen således ansökan innan lagakraftvunnen dom föreligger. Vägverkets uppfattning, att ansökan om deltagande i försöksverksamheten kan beviljas redan när körkortet har återkallats tills vidare, grundar sig på att det är viktigt att ett deltagande i försöksverksamheten kan påbörjas i så nära anslutning till det misstänkta trafiknykterhetsbrottet som möjligt. I försöksverksamheten ingår

text: nämligen att körkortshavaren skall genomgå regelbundna läkarundersökningar och då även lämna blod- och urinprover för att styrka sin nykterhet. Vägverket har ansett att det är viktigt att dessa läkarkontroller kan påbörjas så snart som möjligt efter ett trafiknykterhetsbrott med tanke på att en övervägande del av de personer som är misstänkta för trafiknykterhetsbrott har alkoholproblem. I 1 § andra stycket lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse anges bl.a. att lagen är tillämplig för sådana körkortshavare vilkas körkort skall återkallas på grund av brott mot 4 eller 4 a § trafikbrottslagen. Såsom bestämmelsen är utformad kan, enligt Vägverkets uppfattning, en ansökan om deltagande i försöksverksamheten beviljas först när det föreligger en lagakraftvunnen dom. Att bevilja en ansökan om deltagande i verksamheten innan frågan om ansvar för det misstänkta trafiknykterhetsbrottet har prövats och avgjorts genom lagakraftvunnen dom strider således enligt Vägverket mot lagen. Med hänsyn till vad som framförts ovan om att det är angeläget att ett deltagande i försöksverksamheten kan påbörjas i så nära anslutning som möjligt anser Vägverket att en ändring bör göras i lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse så att en ansökan om deltagande kan beviljas efter det att körkortet har återkallats tills vidare. Härutöver upplyser Vägverket om att det är den enskilde som själv initierar deltagandet och, såvitt Vägverket känner till, har det aldrig förekommit någon frikännande dom i tingsrätt beträffande en person som deltar i försöksverksamheten.

text: Rättslig reglering

text: I 1 § andra stycket lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse anges att lagen är tillämplig för sådana körkortshavare med förarbehörighet B, BE, C, CE, D eller DE som är folkbokförda i Sverige och vilkas körkort skall återkallas med stöd av

text: 5 kap. 3 § 1 körkortslagen (1998:488)

text: på grund av brott mot 4 eller

text: 4 a § lagen (1951:649)

text: I det lagförslag som remitterades till Lagrådet angavs i 1 § lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse att lagen skulle vara tilllämplig beträffande körkortshavare ”vars körkort kan återkallas” (JO:s kursivering). I denna del anförde Lagrådet (

text: prop. 1997/98:124 s. 162

text: ) bl.a. följande.

text: En förutsättning för att lagen skall kunna tillämpas torde vara att körkortet faktiskt skall återkallas. Länsstyrelsen måste ta ställning till den frågan innan den går vidare till att pröva om det skall ske villkorligt eller inte. Därför bör orden ”kan återkallas” i andra stycket bytas ut mot ”skall återkallas”.

text: Bestämmelsen i 1 § lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse kom, som framgått av det nyss anförda, att få den lydelse som Lagrådet hade föreslagit.

text: Enligt

text: 5 kap. 12 § körkortslagen

text: får en återkallelse enligt 3 § 1 samma kapitel ske villkorligt om körkortshavaren efter alkoholförtäring har brutit mot 4 eller 4 a § lagen om straff för vissa trafikbrott.

text: Av

text: 5 kap. 3 § 1 körkortslagen

text: framgår att ett körkort skall återkallas om körkortshavaren har gjort sig skyldig till bl.a. rattfylleri eller grovt rattfylleri enligt

text: 4 eller 4 a § lagen om straff för vissa trafikbrott. Av

text: 5 kap. 1 § andra stycket körkortslagen

text: följer att ett körkortsingripande med anledning av brottslig gärning

text: när det gäller frågan om brott föreligger skall grunda sig på en lagakraftvunnen dom eller motsvarande.

text: Ett körkort skall enligt

text: 5 kap. 5 § körkortslagen

text: Med villkorlig körkortsåterkallelse förstås enligt 2 § lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse att rätten att köra ett körkortspliktigt fordon under viss angiven tid (villkorstid) är begränsad till att gälla inom svenskt territorium och att särskilda villkor skall gälla för förare och fordon. Begränsningarna skall anges på körkortet.

text: Av 3 § lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse framgår att deltagande i försöksverksamheten prövas efter ansökan av körkortshavaren i ett ärende om körkortsingripande.

text: Enligt 5 § lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse får en ansökan inte bifallas om körkortshavaren med hänsyn till sina personliga eller medicinska förhållanden bedöms olämplig att delta i försöksverksamheten. Det skall särskilt beaktas om sökanden har förmåga att rätta sig efter de bestämmelser som gäller trafiksäkerheten samt omfattningen av sökandens bruk av alkohol eller av andra droger.

text: Om en ansökan bifalls gäller enligt 6 § lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse en villkorstid om två år. I bestämmelsen anges vad körkortshavaren har att iaktta under denna tid. Ett av villkoren är att körkortshavaren endast får köra sådana körkortspliktiga fordon som är utrustade med godkänt alkolås (punkten 1).

text: När villkorstiden löper ut efter två år och körkortshavaren har uppfyllt de villkor och krav som ställts, upphör den villkorliga återkallelsen. Ett nytt körkort med de behörigheter som fanns på det återkallade körkortet skall då utfärdas genom Vägverkets försorg. Något beslut av länsstyrelsen om detta är inte nödvändigt (se

text: a. prop. s. 62

text: Om körkortshavaren bryter mot vad som sägs i 6 § lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse skall enligt

text: 8 § andra stycket samma lag

text: den villkorliga återkallelsen undanröjas och frågan om körkortsingripande tas upp till förnyad prövning. När spärrtid bestäms med anledning av ett körkortsingripande skall villkorstid då körkortet varit återkallat villkorligt inte räknas av. Detsamma gäller om körkortshavaren själv vill avbryta deltagandet i försöksverksamheten.

text: Bedömning

text: Vid min inspektion av Länsstyrelsen i Blekinge län framkom att myndigheten beviljade ansökningar om villkorlig körkortsåterkallelse innan det fanns ett

text: lagakraftvunnet avgörande varigenom sökanden befunnits skyldig till trafiknykterhetsbrott. Jag fann anledning att utreda myndighetens handläggning.

text: Min tveksamhet i frågan rör huvudsakligen det förhållandet att det i 1 § andra stycket lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse sägs att lagen är tillämplig för sådana fall då körkortet skall [JO:s kursivering] återkallas samt att bestämmelsen hänvisar till 5 kap. 3 § punkten 1

text: körkortslagen

text: som avser återkallelse på grund av ett begånget trafiknykterhetsbrott. Till detta kommer att det också i bestämmelserna i

text: 5 kap. 12 § körkortslagen

text: om villkorlig körkortsåterkallelse hänvisas till

text: 5 kap. 3 §

text: punkten 1 samma lag och anges att en återkallelse får ske villkorligt om körkortshavaren har [JO:s kursivering] brutit mot 4 eller 4 a § trafikbrottslagen. Bestämmelserna om återkallelse tills vidare av körkort återfinns i

text: 5 kap. 5 § körkortslagen

text: . Där omnämns i och för sig villkorlig körkortsåterkallelse genom att det anges att ett körkort skall återkallas tills vidare i avvaktan på ett slutligt avgörande av återkallelsefrågan om det på sannolika skäl kan antas att körkortet kommer att återkallas villkorligt enligt

text: 12 §

text: på grund av

text: 3 § 1

text: eller slutligt på någon av de grunder som anges i

text: 3 § 1

text: –7. Det framgår dock inte klart att den villkorliga återkallelsen kan ske innan det finns förutsättningar för en slutlig återkallelse av körkortet.

text: Vägverket har i sitt yttrande i ärendet upplyst att verkets uppfattning har varit att 1 § andra stycket lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse skall tolkas så att en ansökan om villkorlig körkortsåterkallelse kan bifallas när körkortet har återkallats tills vidare och att länsstyrelserna i allmänhet har tillämpat lagen på detta sätt. Vägverket har nu ändrat uppfattning i den aktuella rättsfrågan. I sitt yttrande har Vägverket dock pekat på betydelsen av att ett deltagande i försöksverksamheten kan påbörjas i så nära anslutning som möjligt till det misstänkta trafiknykterhetsbrottet. Från Länsstyrelsen i Blekinge län har framförts synpunkten att det skulle förta syftet med lagstiftningen om en lagakraftvunnen dom behövde inväntas.

text: Såväl Vägverket som länsstyrelserna, som i första hand ansvarat för tillämpningen av bestämmelserna om villkorlig körkortsåterkallelse, har tydligen uppfattat att avsikten med lagstiftningen varit att villkorlig körkortsåterkallelse skall kunna beviljas redan när ett körkort har återkallats tills vidare. En sådan ordning framstår enligt min mening också som naturlig.

text: Det är dock givetvis angeläget att det inte finns anledning till några tvivel om huruvida lagstiftningen ger länsstyrelserna möjlighet att fatta beslut om villkorlig körkortsåterkallelse redan innan det finns ett lagakraftvunnet avgörande varigenom sökanden befunnits skyldig till trafiknykterhetsbrott. Som framgått av det anförda anser jag att det kan ifrågasättas om det för närvarande finns tillräckligt sådant författningsstöd. Jag finner dock inte skäl att uttala någon kritik mot länsstyrelsen för det sätt på vilket myndigheten har tillämpat bestämmelserna.

text: Enligt min mening bör innebörden av regelverket i det nu diskuterade avseendet klargöras genom tydlig lagstiftning. Jag översänder därför detta beslut till Regeringskansliet, Näringsdepartementet, med hemställan enligt

text: 4 § lagen (1986:765)

text: med instruktion för Riksdagens ombudsmän om översyn av lagstiftningen. Jag har i denna fråga samrått med chefsjustitieombudsmannen Mats Melin.

text: Vad som har kommit fram i övrigt i ärendet ger inte tillräcklig anledning till något uttalande av mig.

text: Ärendet avslutas.

type: avgorande


avgjordAv: Cecilia Nordenfelt

nyckelord: Anstånd Dokumentation

title: Anmälan mot Försäkringskassan om att ett partsombud inte har beviljats anstånd för komplettering

text: Anmälan

text: I en anmälan, som kom in till JO den 7 augusti 2009, klagade AA på att Försäkringskassan inte hade gett honom anstånd med att komplettera den medicinska utredningen i ett ärende, där han var ombud för BB.

text: Utredning

text: Försäkringskassan anmodades att yttra sig över anmälan. I sitt remissvar anförde Försäkringskassan, genom försäkringsdirektören CC, följande.

text: Bakgrund

text: Enligt

text: 17 § förvaltningslagen

text: får ett ärende inte avgöras utan att parten (den försäkrade) har underrättats om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än honom själv och han har fått tillfälle att yttra sig över den. Det är från rättssäkerhetssynpunkt viktigt att den försäkrade får tillräckligt lång tid på sig att lämna synpunkter. Försäkringskassan ger normalt den försäkrade 14 dagar på sig att yttra sig efter det att hon eller han fått ta del av handlingarna. I detta ligger också att Försäkringskassan, i de fall den försäkrade begär anstånd med att yttra sig, bör tillmötesgå en sådan begäran så länge denna ligger inom det rimligas gräns. I vägledning 2004:2, version 11 ”Sjukpenning och rehabilitering”, i dess lydelse före den 1 juli 2009, angavs ”Att till exempel vänta på underlag från en läkare som har lång väntetid är oftast ingen anledning till att förlänga kommuniceringstiden om det redan finns ett fullgott underlag för ställningstagande om rätten till sjukpenning”. I version 12 av nämnda vägledning, beslutad 1 juli 2009, har denna skrivning tagits bort och istället ersatts av ”Försäkringskassan bör i de fall den försäkrade begär anstånd med att yttra sig, tillmötesgå en sådan begäran så länge denna ligger inom det rimligas gräns”. Sannolikt är denna förändring föranledd av de yttrande som JO lämnat i ett antal ärende rörande begäran om anstånd.

text: Utredning

text: I skrivelse daterad den 29 maj 2009 meddelades BB att Försäkringskassan övervägde att inte betala sjukpenning för sjukdomsfallen anmälda den 12, 15, 18 och 30 mars 2009. Hon meddelades också att hon hade möjlighet att lämna synpunkter på Försäkringskassans övervägande senast den 18 juni 2009. Den 11 juni 2009 kontaktade BB:s far och tillika hennes ombud, AA, Försäkringskassan och meddelade att de behövde längre kommuniceringstid. I skri-

text: velse daterad samma dag, d.v.s. den 11 juni 2009 (sändes från Försäkringskassan den 12 juni 2009), meddelade Försäkringskassan att anstånd med att inkomma med synpunkter lämnades till och med den 1 juli 2009. I detta sammanhang kan nämnas att det inte går att utläsa av anteckningar som gjordes då AA begärde längre kommuniceringstid, om han angivit av vilket skäl han ville ha längre kommuniceringstid eller hur lång tid han önskade. Då några kompletterande uppgifter inte inkom beslutade Försäkringskassan den 7 juli 2009 att inte betala sjukpenning till BB för de anmälda sjukdomsfallen. Den 9 juli 2009 inkom en skrivelse till NFC Gårda, daterad av AA den 28 juni 2009. I denna skrivelse angav han bl.a. att han överklagade beslutet att inte förlänga kommuniceringstiden längre än till den 1 juli 2009 trots hans tidigare begäran per telefon om att förlänga tiden till efter semesterperioden, 31 augusti 2009. Vid denna tidpunkt, d.v.s. den 9 juli 2009, saknades det anledning att ta ställning till eventuell ytterligare förlängning av kommuniceringstiden då beslut i ärendet redan hade fattats. Istället meddelades AA i skrivelse, daterad den 13 juli 2009, att enligt Försäkringskassans vägledning och JO-avgörande är läkares semester inget skäl att bevilja anstånd samt att handläggaren i aktuellt ärende bedömt att det fanns ett fullgott beslutsunderlag.

text: Försäkringskassans slutsatser

text: Handläggaren som hade att bedöma begäran om anstånd, tillämpade det regelverk (Vägledning 2004:2, version 11) som fanns tillgängligt vid tidpunkten då anståndet beviljades, d.v.s. den 11 juni 2009. Det svar som sedan lämnades till AA, med anledning av hans skrivelse daterad den 28 juni 2009, var avsett att belysa det regelverk som var gällande när beslutet om anstånd fattades. Försäkringskassan kan också konstatera att aktuell anmälan till JO riktas direkt mot ansvarig chef på kontoret och inte mot den enskilda handläggaren som fattade beslutet. Beslut om anstånd är ett s.k. tjänstemannabeslut, vilket innebär att det fattas självständigt av handläggaren. – – –

text: AA kommenterade remissvaret. Han hänvisade också till handlingar som han hade gett in i ett annat ärende hos JO (dnr 4380-2009).

text: Bedömning

text: Försäkringskassan har ett ansvar för att ärenden drivs framåt. Om en part eller i förekommande fall partens ombud begär anstånd med att inkomma med en komplettering bör begäran vara motiverad. Försäkringskassan bör i annat fall vara restriktiv med att bevilja anstånd och generellt sett också vara restriktiv med att bevilja alltför långa anstånd. En enskild måste emellertid alltid få tillfälle att yttra sig över material som tillförts ärendet av någon annan. I detta ligger också att Försäkringskassan, i de fall en part eller ett partsombud begär anstånd med att yttra sig över sådant material, bör tillmötesgå begäran om anståndstiden framstår som rimlig.

text: Av utredningen i ärendet framgår att Försäkringskassan i en skrivelse daterad den

text: 29 maj 2009 meddelade BB att kassan övervägde att inte betala ut sjukpenning till henne. BB gavs tillfälle att senast den 18 juni 2009 inkomma med synpunkter på övervägandet. Försäkringskassan beviljade därefter anstånd med yttrande t.o.m. den 1 juli 2009. Ärendet avgjordes genom ett beslut den 7 juli 2009. I en skrivelse den 28 juni 2009 ”överklagade” AA beslutet att ”inte förlänga

text: kommuniceringstiden längre [.] trots min begäran per telefon om att förlänga tiden till efter semesterperioden, 2009-08-31”.

text: Sett mot bakgrund av samtliga kända omständigheter hade det enligt min mening varit rimligt att medge AA längre anstånd än det han beviljades (jfr

text: JO 2006/07 s. 357

text: och 2008/09 s. 352).

text: Om en part eller ett partsombud begär anstånd per telefon bör den som tar emot samtalet dokumentera eventuella skäl till begäran och hur långt anstånd som begärs. Av remissvaret framgår att dokumentationen av AA:s begäran om anstånd inte innehöll dessa uppgifter. Det är jag kritisk till.

text: Det har i övrigt inte framkommit något som föranleder ett uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Katarina Påhlsson

title: Kritik mot Kulturnämnden i Göteborgs stad för att ett inlägg på ett biblioteks Instagramkonto inte uppfyllde regeringsformens krav på saklighet och opartiskhet

sammanfattning: Efter att en författare skrivit en uppmärksammad tidningsartikel publicerade ett bibliotek ett inlägg på Instagram med information om att böcker av författaren gallrats ut och skänktes bort. Enligt JO var informationen som inlägget förmedlade inte korrekt och det riskerade att uppfattas som att biblioteket gallrade böckerna på grund av de åsikter författaren gett uttryck för. Publiceringen av inlägget uppfyllde därför inte regeringsformens krav på saklighet och opartiskhet. En kulturnämnd kritiseras för det inträffade. I beslutet uttalar JO sig också mer allmänt om bibliotekens deltagande på sociala medier och framhåller behovet av en ordning som minimerar risken för obetänksamma eller förhastade inlägg.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 25 maj 2023 förde AA fram klagomål mot ett inlägg som publicerats på Högsbo biblioteks Instagramkonto. I inlägget informerades om att böcker av författaren BB hade gallrats av biblioteket. Enligt anmälaren skadar det förtroendet för biblioteksverksamheten och kommunen om de anställdas personliga politiska värderingar får forma verksamheten. Anmälan riktades förutom mot Högsbo bibliotek även mot en enhetschef där och mot Göteborgs stad.

text: I anmälan hänvisades till en tidningsartikel. Enligt artikeln publicerades inlägget efter att BB hade skrivit en artikel om hungriga barn i Sverige i en dagstidning, vilken följdes av en samhällsdebatt i media.

text: Utredning

text: Kulturnämnden i Göteborgs stad uppmanades att yttra sig över anmälan. Efter att den berörda befattningshavaren fått möjlighet att lämna synpunkter, lämnade nämnden i september 2023 huvudsakligen följande redogörelse:

text: Beskrivning av Instagrampubliceringen

text: Folkbiblioteken i Göteborg publicerar flera gånger i veckan inlägg i sociala medier där verksamheten lyfts på olika sätt. Det finns ingen samordnad kommunikation utan inläggen publiceras av respektive biblioteks medarbetare utifrån vad som är aktuellt. På Högsbo bibliotek är samtliga medarbetare inblandade i publiceringar på sociala medier och arbetsgruppen för samtal kring vad som är relevant att lyfta framåt. Under våren bestämde arbetsgruppen på Högsbo bibliotek att göra några inlägg om ekonomiskt tuffa tider och att biblioteksverksamhet är kostnadsfri. […] Den 23 maj 2023 publicerade några medarbetare tillsammans ett inlägg om att biblioteket är avgiftsfritt och att det fanns gallrade böcker att hämta. Böckerna på bilden var samtliga av författaren BB, ett exemplar av totalt fyra titlar. Till bilden skrevs ”Sista veckan innan löning! Vi har fyllt på skåpet i entréhallen med utgallrade böcker. Ta hem en, läs den och lämna den vidare. (Böckerna INNE i biblioteket är också gratis, men måste lämnas tillbaka). Välkomnast!” Texten avslutas med tre emojis föreställande en sol, en skål med sked och en bok. Kontext till publiceringen av Instagraminlägget är en krönika av BB där författaren argumenterar för att även föräldrar med låg inkomst kan mätta sina barn exempelvis genom spannmål såsom gröt. Krönikan publicerades i Svenska Dagbladet 20 maj [2023, JO:s anmärkning] och blev under efterföljande tid föremål för en nationell samhällsdebatt.

text: När det gällde den gallring som biblioteket hade utfört i anslutning till Instagrampubliceringen förklarade kulturnämnden att Högsbo bibliotek under våren 2023 hade gjort en större genomgång av skönlitteraturen och som en del av detta gallrat böcker. Kulturnämnden anförde vidare sammanfattningsvis följande. Genomgången var ett förberedande steg i att biblioteken i Göteborg under hösten 2023 införde ett nytt logistiksystem. Två av de fyra böcker av författaren BB som visades på bilden i Instagraminlägget hade ingått i vårens gallring. Dessa böcker gallrades för att det fanns tillräckligt många exemplar på biblioteken i Göteborg. En av böckerna gallrades också på grund av sitt skick. Två av böckerna på bilden är inte gallrade utan togs med i bilden för att göra inlägget tydligare i relation till samhällsdebatten. Dessa exemplar ingår alltså fortfarande i bibliotekets mediesamling och finns till utlån.

text: Kulturnämnden lämnade huvudsakligen följande beskrivning av gällande styrande dokument:

text: Göteborgs stad har ett antal reglerande, styrande dokument som delvis är ett sätt att säkerställa att kommunens arbete bedrivs i enighet med gällande lag. De styrande dokumenten tydliggör även handlingsutrymme och ansvar inom den verksamheten kommunen bedriver. [– – –] Göteborgs stad har … en policy och riktlinje för kommunikation. Riktlinjen anger att stadens information och kommunikation ska kännetecknas av öppenhet och ett aktivt förhållningssätt samt alltid vara opartisk och saklig. Metoder för information och kommunikation som kan innebära att förtroendet för staden på något sätt minskas ska inte användas. Det framgår även att kommunikationsansvaret följer verksamhetsansvaret och därmed chefslinjen. Göteborgs Stads handbok i sociala medier är ett stödjande dokument. En avdelningsspecifik kommunikationsplan för folkbiblioteken i Göteborg gäller för bibliotekens externa kommunikation. Dock finns ingen lokal dokumentation för Högsbo biblioteks närvaro i sociala medier.

text: I enlighet med

text: bibliotekslagen

text: erbjuder folkbiblioteken i Göteborg ett utbud av medier och tjänster som präglas av allsidighet och kvalitet. En förutsättning att kunna göra det är medieurval genom inköp och gallring. Till stöd i arbetet har kulturförvaltningen en riktlinje för medieurval vilken innehåller vägledning i tolkning av begreppen ”allsidighet” och ”kvalitet”. För biblioteksorganisationen finns även en mediehandbok som innehåller gallringskriterier och beskriver ansvar för gallringen i organisationen.

text: Kulturnämnden lämnade huvudsakligen följande bedömning av händelsen:

text: Granskningen av gallringen visar att den skett enligt vedertagen praxis och i enlighet med vad som framgår i styrande och stödjande dokument. De två böcker av BB som gallrats och finns med på bilden i Instagrampubliceringen ingick i ett större bestånd av utgallrade böcker. Därmed är kulturnämndens bedömning att gallringen är verkställd på saklig grund och inte heller kan betraktas som partisk. – – –

text: Intentionen med den aktuella publiceringen på Högsbo biblioteks Instagram var att kommunicera bibliotekets verksamhet. I utformningen av inlägget användes humor och en pågående samhällsdebatt för att nå ut med budskapet att biblioteket är avgiftsfritt och på så vis kan vara en tillgång i ekonomiska kristider. Information och kommunikation om kulturnämndens olika verksamheter är nödvändigt för att stadens invånare ska få kännedom om vad som händer och ta del av nämndens utbud, service och tjänster. Folkbibliotekens huvudsakliga verksamhet är utlån av böcker och det förekommer även att utgallrade böcker skänks bort. Instagrampubliceringen handlar just om denna verksamhet vilket är ändamålet med kommunikationen. Kulturnämnden kan dock konstatera att Högsbo bibliotek genom publiceringen av inlägget kan uppfattas som partiska i en pågående samhällsdebatt där biblioteken ska förhålla sig neutrala. Vidare kan det uppfattas som att utgallringen av böckerna inte skett på saklig grund. Bild tillsammans med text i Instagrampubliceringen framstår som ensidig då enbart en författares verk finns med. I det publicerade inlägget framgår inte skälet till att böckerna gallrats eller om böcker av fler författare gallrats. I kontexten av den, vid tillfället pågående, debatt som föranletts av författarens åsikter kan det uppfattas som att biblioteket tar ställning i debatten och/eller att böckerna har gallrats med anledning av författarens uttryckta åsikter. Två av böckerna på bilden i inlägget är inte gallrade utan ditsatta för att förstärka kopplingen till debatten. Därmed är informationen om att samtliga böcker på bilden är gallrade inte en korrekt återgivelse. Biblioteken i Göteborg fungerar som kunskapscentrum där invånare kan söka information och bjuder också in till samtal om olika samhällsfrågor. Genom att erbjuda media samt arrangemang som täcker olika ämnen och perspektiv främjar biblioteken åsiktsfrihet och demokratiska värden. Biblioteken ska alltid vara neutrala i politiska, ideologiska och religiösa frågor. För att biblioteken ska kunna inta den roll som

text: bibliotekslagen

text: föreskriver är det centralt att ett bibliotek och de tjänstepersoner som arbetar där agerar opartiskt och sakligt. Invånarnas tillit till biblioteken som neutral och demokratisk arena är avgörande. Det är av stor vikt att biblioteken i sin kommunikation förvaltar det förtroendet genom att bejaka objektivitetsprincipen och vara sanningsenliga. Kulturnämnden bedömer att Instagrampubliceringen och publiciteten som följde kan ha påverkat tilliten till bibliotekens verksamhet negativt. […] Ytterligare insatser planeras för att öka medvetenheten om och stärka förankringen av rådande lagstiftning, styrande och stödjande dokument, då främst inom biblioteksverksamheten, både hos chefer och medarbetare. Kulturnämnden ser också behov av att det i organisationen förs kunskapshöjande samtal kring ansvaret i tjänstepersonsrollen. Kulturnämnden ser mycket allvarligt på händelsen, men vill dock understryka att den bedöms som en avvikande

text: händelse i förhållande till ordinarie arbets- och förhållningsätt inom förvaltningen när det gäller publiceringar i sociala medier. Till remissvaret bifogades relevanta styrdokument.

text: AA fick tillfälle att yttra sig över remissvaret.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Enligt

text: 2 § första stycket bibliotekslagen (2013:801)

text: ska biblioteken i det allmänna biblioteksväsendet verka för det demokratiska samhällets utveckling genom att bidra till kunskapsförmedling och fri åsiktsbildning.

text: I förarbetena till bestämmelsen anges att grunden för det allmännas stöd till biblioteksväsendet finns i övertygelsen att demokratin fördjupas genom att välinformerade individer får bättre möjligheter till insyn, inflytande och deltagande i den demokratiska processen. I propositionen framhålls att uppgiften att bidra till fri åsiktsbildning understryker betydelsen av att biblioteken intar en neutral hållning i förhållande till den information som tillhandahålls. Vidare anges att bestämmelsen innebär att verksamheten ska präglas av öppenhet för olika perspektiv och stå fri från censur och andra hindrande åtgärder samt att yttrandefriheten är den grund som den fria åsiktsbildningen vilar på. (Se

text: prop. 2012/13:147 s. 13

text: Biblioteken i det allmänna biblioteksväsendet ska enligt 2 § andra stycket främja litteraturens ställning och intresset för bildning, upplysning, utbildning och forskning samt kulturell verksamhet i övrigt. Biblioteksverksamhet ska finnas tillgänglig för alla.

text: Varje kommun ska ha folkbibliotek. Folkbiblioteken ska vara tillgängliga för alla och anpassade till användarnas behov. Vidare ska folkbibliotekens utbud av medier och tjänster präglas av allsidighet och kvalitet. Detta framgår av 6 §.

text: JO har i tidigare beslut framhållit att

text: bibliotekslagen

text: inte medger något utrymme för ett folkbibliotek att i det urval som måste göras vid bokinköp beakta värderingar och åsikter som kommer till uttryck i en bok, så länge det inte är fråga om ett brottsligt yttrande (se JO 2017/18 s. 560, dnr

text: Av

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: framgår att domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet.

text: JO har tidigare uttalat att den information som en myndighet tillhandahåller allmänheten – exempelvis på en webbplats – omfattas av

text: regeringsformens

text: krav på saklighet och opartiskhet. Detsamma gäller information som myndigheter publicerar på sociala medier. Det innebär bl.a. att uppgifter som lämnas ska vara korrekta till såväl innehåll som form, att de ska baseras på hållfast underlag och att det ska vara sakligt motiverat för myndigheten att ge spridning åt

text: uppgifterna. Kravet på opartiskhet innebär bl.a. att informationen ska vara allsidig och objektiv. I det avseendet ska det särskilt beaktas att bestämmelsen inte bara omfattar hur en sak rent faktiskt handläggs eller vilka verkliga skäl som ligger bakom ett handlande från myndigheten, utan även hur agerandet uppfattas är av betydelse. Redan risken för att andra kan uppfatta att saklighet och opartiskhet inte iakttas är tillräckligt för att agerandet kan anses strida mot grundlagens krav. (Se JO 2010/11 s. 616, dnr

text: , 2014/15 s. 137, dnr 5875-2012, och 2016/17 s. 367, dnr 300-2015, m.fl.)

text: Bedömning

text: Enligt min uppfattning är det självklart att en myndighets medverkan på sociala medier förutsätter att de inlägg som görs är relevanta för myndighetens verksamhet. Det följer av att det måste vara sakligt motiverat för myndigheten att ge spridning åt uppgifterna.

text: Det allmänna biblioteksväsendet har en särställning när det gäller främjandet av en fri åsiktsbildning. Bibliotekens uppdrag förutsätter ett neutralt förhållningssätt till åsikter som förs fram av författare. Detta gäller naturligtvis också när ett bibliotek närvarar på sociala medier.

text: I det aktuella inlägget på Instagram informerade Högsbo bibliotek om att utgallrade böcker kunde hämtas i ett skåp på biblioteket och att dess verksamhet är gratis. Texten i inlägget har en tydlig koppling till bibliotekets verksamhet och det framstår i och för sig som relevant att ett bibliotek informerar om gallring och bortskänkning av böcker samt påminner om att verksamheten där är gratis. Jag har alltså i och för sig inget att invända mot utformningen av själva texten i det aktuella publicerade inlägget.

text: Ovanför texten i det publicerade inlägget syntes emellertid ett fotografi av en bokhylla som innehöll fyra böcker av författaren BB och en skylt med texten ”Varsågod! Ta en begagnad bok! Läs den! Ge bort den!”. Texten och bilden i inlägget måste tillsammans förstås som att det vid tillfället endast var de böcker som syntes på bilden som var utgallrade och skänktes bort av biblioteket.

text: Av utredningen framgår det att bara två av dessa böcker gallrades och att det inte endast handlade om böcker av BB. Den information som texten och bilden tillsammans förmedlade var alltså inte korrekt. Vidare saknade inlägget information om varför gallringen skett. Vid det aktuella tillfället pågick en samhällsdebatt som bl.a. tog upp åsikter som författaren uttryckt i media. Mot den bakgrunden riskerade inlägget att uppfattas som att biblioteket gallrade böckerna på grund av att författaren hade uttryckt dessa åsikter. Jag ifrågasätter visserligen inte uppgiften att böckerna gallrades av andra skäl. Redan det intryck som inlägget ger innebär dock att publiceringen av inlägget inte uppfyllde

text: regeringsformens

text: krav på saklighet och opartiskhet och att den var ägnad att skada allmänhetens förtroende för biblioteksverksamheten. Eftersom inlägget fick stor spridning kan det antas att sådan skada också uppkom.

text: Kulturnämnden i Göteborgs stad, som ansvarar för bibliotekens verksamhet, ska kritiseras för det inträffade.

text: I sitt remissvar har nämnden fört fram att intentionen med publiceringen var att kommunicera bibliotekets verksamhet samt att använda humor och en pågående samhällsdebatt för att nå ut med sitt budskap. Jag har förståelse för att bibliotek vill kommunicera på ett mer lättsamt sätt och med en humoristisk ton nå ut till exempelvis yngre personer. Samtidigt är de möjligheter som en myndighets deltagande på sociala medier ger, bl.a. att snabbt sprida information och nå ut till grupper som kan vara svåra att nå på andra sätt, alltid förenade med ett ansvar för att informationen uppfyller

text: regeringsformens

text: krav på saklighet och opartiskhet.

text: När en myndighet använder ett socialt medium bör den därför noga överväga sin kommunikation och vilka risker den aktiviteten kan medföra i detta avseende. Det är viktigt att det finns en ordning för myndighetens deltagande på sociala medier som ger den goda förutsättningar att kontrollera hur inlägg kan komma att uppfattas och som minimerar risken för obetänksamma eller förhastade inlägg.

text: Nämnden har fört fram att det inträffade bedöms som en avvikande händelse i förhållande till det ordinarie arbets- och förhållningsättet inom förvaltningen och har gett in och redogjort för relevanta styrande och stödjande dokument, bl.a. Göteborgs Stads handbok i sociala medier och Kommunikationsplan för biblioteken i Göteborgs externa kommunikation. Några närmare anvisningar eller stöd som avser just bibliotekens deltagande på sociala medier tycks inte finnas i de bifogade dokumenten. Jag har inte anledning att betvivla att det inträffade är en avvikande händelse. Mot bakgrund av det inträffade kan det finnas anledning för nämnden att överväga om befintliga rutiner ger biblioteken tillräcklig vägledning i detta avseende.

text: Oavsett vad nämnden kommer fram till i den frågan ser jag positivt på att nämnden har planerat insatser för att öka medvetenheten om rådande lagstiftning samt styrande och stödjande dokument inom biblioteksverksamheten. Jag utgår från att dessa insatser har genomförts.

text: Avslutningsvis kan jag nämna att jag inte har några synpunkter på bibliotekets hantering av den gallring av böcker som genomförts i anslutning till den aktuella publiceringen.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Katarina Påhlsson. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.


avgjordAv: Kerstin André

title: Dröjsmål med att upprätta en individuell plan enligt 10 § LSS

text: I en anmälan, som inkom till JO den 6 december 1999, dnr 4591-1999, klagade AA bl.a. på att Farsta stadsdelsnämnd i Stockholms kommun inte hade upprättat en individuell plan enligt LSS beträffande hennes son BB. JO anförde i sitt beslut i det ärendet den 27 augusti 2001 beträffande denna fråga följande.

text: Utredningen i ärendet ger inte något entydigt svar på när AA hemställde att Farsta stadsdelsnämnd skulle upprätta en s.k. individuell plan enligt

text: 10 §

text: LSS beträffande BB. Klarlagt är dock att hon i varje fall i augusti 1998 begärde att en sådan plan skulle upprättas. Av remissvaret framgår att arbetet med att upprätta den individuella planen inleddes först i oktober 1999. Anledningen till denna fördröjning var enligt vad nämnden har anfört i remissvaret omorganisation och långtidssjukskrivningar inom handläggargruppen samt hög arbetsbelastning. Det har således dröjt drygt ett år innan arbetet med planen påbörjades, vilket är en oacceptabelt lång tid. Den förklaring som nämnden lämnat till fördröjningen medför ingen annan bedömning då det åligger den som ansvarar för verksamheten att se till att det vid varje tidpunkt finns resurser och kompetens så att kraven i lagstiftningen kan uppfyllas. Under våren 2001 inhämtades kompletterande upplysningar från stadsdelsförvaltningen. Det framkom då att den individuella planen ännu inte var upprättad. Detta är givetvis olyckligt bl.a. med hänsyn till det syfte planen har, att ge den enskilde inflytande över de åtgärder som planeras och en överblick över när olika insatser skall komma ifråga samt att underlätta samordningen mellan de olika organ som den enskilde får stöd av. Det finns till viss del förklaringar till dröjsmålet och jag finner med hänsyn till vad som därvid framkommit inte nu tillräcklig anledning att göra något ytterligare uttalande i denna del. Jag utgår därvid ifrån att nämnden, mot bakgrund av att frågan om en individuell plan gällande BB har varit aktuell sedan augusti 1998, om det inte redan har skett, vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att planen skall kunna färdigställas.

text: I en anmälan, som inkom till JO den 9 december 2002, framförde AA klagomål mot att Farsta stadsdelsnämnd i Stockholms kommun ännu inte hade upprättat en individuell plan enligt

text: 10 §

text: LSS för BB.

text: Inledningsvis inhämtades från stadsdelsnämnden kopior av vissa anteckningar, daterade den 28 augusti 2001, den 12 mars 2002 samt den 9 december 2002, i BB:s journal rörande frågan om individuell plan.

text: I anteckningen av den 9 december 2002 – innehållande uppgifter om vad som hade diskuterats vid ett möte på ”Hab Hornstull” den 2 december 2002 – angavs bl.a. följande.

text: AA önskar att dagens möte ska ingå som en del av en individuell plan enl LSS. För att det, med hänsyn till det stora antal personer som är inblandade för BB:s del, från en mängd olika instanser, ska vara möjligt att genomföra en individuell plan kommer undertecknad överens med AA om att undertecknad vid de möten som kommer att ske, gör tjänsteanteckningar vilka undertecknad sedan skickar till AA. AA läser igenom anteckningarna, lägger till ev ändringar och undertecknar.

text: Vidare inhämtade föredraganden hos JO vissa upplysningar per telefon från den tjänsteman vid förvaltningen som handlade ärendet.

text: Därefter anmodades stadsdelsnämnden att göra en utredning och yttra sig över vad som i anmälan hade anförts om att nämnden inte hade upprättat en individuell plan enligt

text: 10 §

text: LSS beträffande BB Stadsdelsnämnden överlämnade som sitt remissvar ett av stadsdelsdirektören CC och beställarchefen, socialtjänst, DD upprättat tjänsteutlåtande vari anfördes följande.

text: Sammanfattning

text: BB begärde genom sin vårdnadshavare AA individuell plan enligt LSS. Information angående upprättandet av sådan skickades per brev 990816. I sin anmälan anger AA genom ombud att hon förvägrats upprättande av individuell plan. Under den tid som förflutit, har AA då och då sagt sig vilja avvakta med upprättande av individuell plan, senast 010828 samt 020312. Då BB:s funktionshinder är av sådant slag att det professionella nätverket är omfattande, föreslog handläggaren i december 2002 att planen skulle utformas på det sättet att handläggaren deltar i de möten som vårdnadshavaren önskar och därmed tar på sig en samordnande roll. AA samtyckte till detta. – – –

text: Bakgrund

text: BB (– – –) omfattas av LSS personkrets

text: 1 § 3.

text: BB är av Försäkringskassan beviljad personlig assistans omfattande i genomsnitt 47 tim/vecka. BB har av Farsta stadsdelsförvaltning, biståndsenheten för funktionshindrade, beviljats korttidsvistelse i en helg i månaden samt sammanhängande under en vecka 2002. Kontakten med vårdnadshavare AA och handläggaren vid biståndsenheten är jämförelsevis omfattande. Farsta stadsdelsförvaltning, biståndsenheten för funktionshindrade, har även tidigare emottagit skrivelser från JO angående upprättande av individuell plan för BB. Dessa har besvarats 000222, 000529 samt 010509. Ytterligare en skrivelse i detta ärende inkom 030205.

text: Förvaltningens synpunkter

text: I sin anmälan menar AA att hon vägrats upprättande av individuell plan enligt LSS. Mot detta kan följande omständigheter anföras: 990816 översändes information angående upprättande av individuell plan enligt LSS. 000214 deltog AA vid ett planeringstillfälle gällande individuell plan för sin son BB. 000405 meddelade AA att hon ville avvakta med den individuella planen. 000814 aktualiserades planen åter.

text: 000831 meddelades att AA ville avvakta. 001109 hölls ett nytt planeringstillfälle. 001129 faxades en mall för individuell plan till AA. 001220 inkom till stadsdelsförvaltningen från AA ett medgivande för att rekvirera information i syfte att upprätta en individuell plan. Dessa handlingar anlände under våren -01. 010509 aktualiserades behovet av individuell plan. 010828 meddelades att AA ville avvakta tills vidare. 010920 återupptas arbetet med den individuella planen och fortgår till årets slut. Under våren 2002 var familjen bortrest i två månader. 020312 meddelades att AA ville avvakta vidare planarbete. Arbetet med den individuella planen var därefter vilande under större delen av år 2002, i enlighet med vad AA önskat. För att överhuvudtaget få till stånd en individuell plan föreslog handläggaren i december 2002 att planen skulle utformas så, att handläggaren deltog i de möten AA i egenskap av vårdnadshavare önskade och att handläggaren därmed påtog sig en samordnande och avlastande funktion. AA samtyckte till detta. AA yttrade sig över remissvaret och anförde bl.a. följande. Hon har aldrig velat avvakta med planen. Det har däremot vid flera tillfällen hänt att hon måste avvakta med att träffa en handläggare på grund av att BB varit på sjukhus eller av liknande skäl samt att hon själv under i ärendet aktuell tid genomgått medicinska behandlingar.

text: Den 5 februari 2004 inhämtades kompletterande upplysningar från stadsdelsförvaltningen. Vidare inhämtades ytterligare handlingar i ärendet, däribland en tjänsteanteckning, daterad den 15 december 2003, från ett möte som ägde rum efter önskemål av AA och som syftade till att planera insatserna vad gällde BB:s skolgång.

text: I ett beslut den 26 mars 2004 anförde JO André följande.

text: I

text: 10 § första stycket

text: LSS anges följande. I samband med att insats enligt denna lag beviljas kan den enskilde begära att en individuell plan med beslutade och planerade insatser upprättas i samråd med honom. I planen skall även redovisas åtgärder som vidtas av andra än kommunen eller landstinget. Planen skall fortlöpande och minst en gång om året omprövas.

text: Syftet med en individuell plan är bl.a. att den enskilde skall ges inflytande och överblick över de olika åtgärder och insatser som rör honom eller henne. Planen är till för att klargöra den enskildes behov av insatser samt underlätta samordning mellan de olika organ som den enskilde får stöd av. Som redan nämnts skall upprättandet av en individuell plan ske i samråd med den det gäller. Ansvaret för att en plan faktiskt färdigställs ligger dock på den nämnd i kommunen som är ansvarig för verksamheten enligt LSS.

text: Som framgick inledningsvis förutsatte jag i mitt beslut den 27 augusti 2001 att stadsdelsnämnden, om så inte redan hade skett, vidtog de åtgärder som krävdes för

text: att en individuell plan för BB skulle kunna färdigställas. AA inkom härefter den 9 december 2002 med en ny anmälan gällande samma sak. Såvitt kommit fram i ärendet hade någon individuell plan ännu inte vid denna tidpunkt upprättats för BB. Däremot hade, enligt vad som framgår av remissvaret och de handlingar som har inhämtats från förvaltningen, handläggaren i ärendet och AA vid ett möte den 2 december 2002 kommit överens om att handläggaren – för att det skulle ”vara möjligt att genomföra en individuell plan” – skulle upprätta tjänsteanteckningar vid de möten som skulle hållas. Tjänsteanteckningarna skulle AA läsa igenom och lägga till eventuella ändringar samt underteckna.

text: Enligt vad som framgår av den redogörelse över handläggningen av ärendet som nämnden nu har lämnat i remissvaret, var huvudorsaken till att någon individuell plan ännu inte hade färdigställts för BB i december 2002 att AA vid ett flertal tillfällen velat avvakta med planens upprättande. AA har i sitt yttrande över remissvaret gjort gällande att hon aldrig har sagt att hon velat avvakta med planen, men att det däremot vid flera tillfällen hade hänt att hon måste avvakta med att träffa en handläggare på grund av att BB hade varit på sjukhus eller av liknande skäl samt att hon själv under den tidsperiod som är i fråga hade genomgått medicinska behandlingar.

text: Det är mot bakgrund av syftet med en individuell plan självfallet av vikt att arbetet med planen sker i nära samarbete med den enskilde. Det är därför något förvånande att nämnden och AA synes ha olika uppfattning i frågan om hur planarbetet skulle bedrivas. Under alla förhållanden framgår det av utredningen att det har gjorts uppehåll i arbetet med planen och att det i december 2002, dvs. flera år efter det att AA gjorde sin framställan, fortfarande inte fanns någon plan upprättad för BB. Detta är inte tillfredsställande. Vad gäller tiden efter mitt förra beslut den 27 augusti 2001 har i och för sig inte framkommit annat än att nämnden för sin del har utgått från att den har agerat i enlighet med AA:s egna önskemål, dvs. att planarbetet skulle avvakta. Det är, som framgått ovan, en förutsättning att upprättandet av en plan skall ske i samråd med den som har begärt planen. Samtidigt har nämnden ett ansvar för att arbetet drivs framåt. I detta kan ligga en motsättning om den enskilde och nämnden har olika uppfattning om med vilken intensitet som arbetet skall bedrivas. Det kan vara en grannlaga uppgift att, särskilt om det som i detta fall rör ett mycket komplicerat arbete, nå en gemensam ståndpunkt. Efter genomgång av utredningen kan jag emellertid för egen del inte komma till någon annan uppfattning än att nämndens handläggning präglas av en passivitet som inte är godtagbar.

text: När det gäller den formella handläggningen av ärendet kan det – mot bakgrund av vad nämnden har anfört om att uppehåll i planarbetet hade gjorts efter hemställan från AA – möjligen diskuteras om inte nämnden borde ha frågat henne om hon kvarstod vid framställningen om en individuell plan, detta då hon varit oförhindrad att inkomma med en ny framställning härom vid en senare tidpunkt. Om detta hade varit en lämplig åtgärd för att undvika att ärendet hölls öppet under så lång tid som nu har blivit fallet utan att någon plan färdigställdes är dock en bedömning som

text: måste göras utifrån de faktiska omständigheterna i varje enskilt fall. JO är återhållsam med att uttala sig i sådana bedömningsfrågor. Jag nöjer mig därför med vad jag nu har sagt. Det kan dock tilläggas att om frågan om ett eventuellt återtagande av framställningen hade aktualiserats, hade förmodligen det missförstånd som synes ha uppstått vad gäller planarbetets bedrivande ha kunnat upptäckas och redas ut.


nyckelord:
Allmänna handlingar
Diarieföring

title: Initiativärende mot en länsstyrelse angående registrering m.m. av allmänna handlingar i körkortsärenden

text: Initiativet

text: Vid min inspektion av Länsstyrelsen i Blekinge län den 9–11 maj 2006 (JO:s dnr 1921-2006) antecknades beträffande granskningen av myndighetens körkortsenhet följande till protokollet under punkten 3.3.3.

text: Handlingar i körkortsärenden registreras inte vid länsstyrelsens centraldiarium utan på körkortsenheten och av enhetens personal. Körkortsärenden inleds ofta genom att handlingar kommer in till länsstyrelsen, t.ex. från polismyndigheten eller Vägverket. Dessa inledande handlingar registreras på ett varierande sätt. I en del fall antecknas inledningsvis i registret endast vissa allmänna uppgifter, såsom registreringsdatum samt en ärendemening. Ärendemeningen kan då exempelvis ges benämningen ”Dom från Blekinge tingsrätt”. Därutöver görs ingen särskild anteckning om den eller de handlingar som har inlett ärendet. I andra fall görs dock separata anteckningar i registret om de inledande handlingarna. I vissa ärenden kunde noteras att det hade förflutit lång tid, i några fall flera veckor, från det att den inledande handlingen kom in till myndigheten till det att ärendet registrerades (t.ex. i ärende dnr 6373-2004 och 6403-2004). Utdrag ur sådana register som länsstyrelsen har direktåtkomst till och som används i körkortsärenden registreras inte alltid. Vid granskningen och genomgången upplyste enhetens personal bl.a. följande. Allmänna handlingar i körkortsärenden registreras. Det gäller dock inte domar som allmän domstol översänder och registerutdrag som skickas från Vägverket. Sådana handlingar registreras endast om deras innehåll medför att någon åtgärd bör vidtas. Domar från de allmänna domstolarna som inte leder till någon åtgärd sparas hos länsstyrelsen. Registerutdrag från Vägverket som inte medför någon åtgärd och som inte heller innehåller sekretessbelagda uppgifter förstörs vanligtvis inom några veckor. Om registerutdragen innehåller sekretessbelagda uppgifter, t.ex. uppgift om ett omhändertagande enligt lagen (

text: ) om omhändertagande av berusade personer m.m., leder de normalt till att åtgärder vidtas och utdragen registreras sålunda. Anledningen till att länsstyrelsen i vissa fall dröjer med att registrera de inledande handlingarna i ett ärende är att det ibland tar tid innan myndigheten har hunnit ta ställning till om någon åtgärd skall vidtas i ärendet. Länsstyrelsen har nyligen börjat registrera sådana utdrag ur misstanke- och belastningsregistret som används i ärendena. Andra registerutdrag registreras inte.

text: Jag anmodade länsstyrelsen att yttra sig beträffande frågan om registrering av dels till myndigheten inkomna handlingar, särskilt domar från allmän domstol och registerutdrag från Vägverket, dels registerutdrag avseende uttag ur samtliga de

text: register som myndigheten hade direktåtkomst till. Yttrandet skulle även avse frågan om gallring av inkomna registerutdrag från Vägverket som enligt rutinerna förstördes inom några veckor.

text: Utredning

text: I ett yttrande den 13 november 2006 anförde länsstyrelsen följande.

text: Länsstyrelsen har inte konsekvent antecknat i registret den handling som inlett ett ärende då handlingen framgått av ärendemeningen. Länsstyrelsen har ändrat rutinerna och de handlingar som inleder ett ärende antecknas numera i registret. Registerutdrag från Vägverket inkommer till länsstyrelsen i stor mängd. En första genomgång av utdragen sker direkt. De utdrag som helt klart inte kommer att föranleda någon åtgärd förstörs. Tidigare förvarade länsstyrelsen registerbladen under några år. Hanteringen rationaliserades dels på grund av mängden och dels då nytt utdrag erhålles vid ny förseelse där även tidigare förseelser framgår. Domar från allmän domstol som ej föranleder någon åtgärd förvaras och hålls ordnade i personnummerordning. Genomgång med arkivansvarig gällande gallring och gallringstider kommer att ske så att förvaring av registerblad sker på liknande sätt. De utdrag som eventuellt skall föranleda någon åtgärd granskas av beslutande. Registrering sker då åtgärd skall vidtas. I normalfallet är det inte praktiskt möjligt att hinna registrera utdragen påföljande arbetsdag på grund av arbetsmängden. Länsstyrelsen skall se över sina rutiner för att tiden till registrering blir så kort som möjligt. Detta gäller även domar från allmän domstol. Utdrag ur register som länsstyrelsen har direktåtkomst till har tidigare ej konsekvent registrerats. Efter påpekande sker detta numera och utdragen förvaras i akten.

text: Rättslig reglering

text: I

text: 15 kap.

text: och

text: 2 §§

text: sekretesslagen (1980:100)

text: finns grundläggande bestämmelser om myndigheters skyldighet att registrera allmänna handlingar samt om vad ett register skall innehålla.

text: Enligt huvudregeln i

text: 15 kap. 1 § första stycket sekretesslagen

text: skall allmänna handlingar som har kommit in till eller upprättats hos en myndighet registreras utan dröjsmål. Emellertid får, i fråga om allmänna handlingar för vilka sekretess inte gäller, registrering underlåtas om handlingarna i stället hålls så ordnade att det utan svårighet kan fastställas om en handling har kommit in eller upprättats. En ovillkorlig registreringsskyldighet omfattar bara handlingar för vilka sekretess gäller. När det gäller allmänna handlingar som inte omfattas av sekretess kan myndigheterna således antingen registrera dem eller hålla dem så ordnade att det utan svårighet kan fastställas om handlingen har kommit in eller upprättats. När myndigheten har bestämt sig för ettdera systemet måste detta emellertid tillämpas konsekvent.

text: Av

text: 15 kap. 1 § andra stycket sekretesslagen

text: framgår att om särskilda skäl föreligger får regeringen föreskriva undantag från registreringsskyldigheten i fråga om handlingar av visst slag som hos myndighet förekommer i betydande omfattning. Regeringen har föreskrivit om sådana undantag i

text: 5 § sekretessförordningen (1980:657)

text: I

text: 15 kap. 2 § sekretesslagen

text: uppställs vissa minimikrav när det gäller uppgifterna i ett register. I det fall en handling registreras skall av registret framgå 1. datum, då handlingen kom in eller upprättades, 2. diarienummer eller annan beteckning som åsatts handlingen, 3. i förekommande fall från vem handlingen har kommit in eller till vem den har expedierats samt 4. i korthet vad handlingen rör. Utgångspunkten är att dessa uppgifter skall vara allmänt tillgängliga. Uppgifterna under punkterna 3 och 4 får utelämnas eller särskiljas om det behövs för att registret i övriga delar skall kunna företes för allmänheten.

text: Bestämmelsen i

text: 15 kap. 1 § sekretesslagen

text: om att allmänna handlingar skall registreras utan dröjsmål innehåller inte någon bestämd tidsgräns. Det ligger emellertid i sakens natur att registreringen skall ske så snart det är praktiskt möjligt. I normalfallet bör registrering ske senast påföljande arbetsdag.

text: Av

text: 15 kap. 14 § sekretesslagen

text: följer att upptagningar för automatisk databehandling som en myndighet använder i ett mål eller ärende måste förvaras i läsbar form tillsammans med övriga handlingar i akten, om inte särskilda skäl föranleder annat. Normalt innebär detta att en utskrift av upptagningen skall finnas i akten om inte upptagningen kan finnas lätt tillgänglig på annat sätt, t.ex. via bildskärm. Att upptagningens innehåll är enkelt är normalt inte tillräckligt för undantag från huvudregeln (se bl.a.

text: prop. 1973:33 s. 142

text: f.).

text: Enligt

text: 7 kap. 31 § sekretesslagen

text: gäller sekretess i ärende om prövning av någons lämplighet att ha körkort, traktorkort och taxiförarlegitimation enligt

text: yrkestrafiklagen (1998:490)

text: för uppgift om den enskildes hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider betydande men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller dock inte beslut i ärendet. I förarbetena (se

text: prop. 1988/89:134 s. 27

text: f.) uttalades att i ärenden om körkortsingripande är således offentlighet huvudregel och sekretess gäller endast i undantagsfall. Exempel på vad som kan skyddas är uppgifter om psykiska sjukdomar, missbruksproblem och allvarlig brottslighet.

text: I

text: 10 § arkivlagen (1990:782)

text: föreskrivs att allmänna handlingar får gallras. Vid gallring skall dock alltid beaktas att arkiven utgör en del av kulturarvet och att det arkivmaterial som återstår skall kunna tillgodose de ändamål som anges i

text: 3 § tredje stycket samma lag

text: . I sistnämnda bestämmelse anges att arkiven skall bevaras, hållas ordnade och vårdas så att de tillgodoser rätten att ta del av allmänna handlingar, behovet av information för rättskipningen och förvaltningen, och forskningens behov.

text: Bedömning

text: I det föregående har lämnats en redogörelse för regelverket om registrering m.m. av allmänna handlingar.

text: När det gäller frågan om registrering kan inledningsvis konstateras att det inte har föreskrivits något undantag från registreringsskyldigheten för handlingar i körkortsärenden (jfr

text: 5 § sekretessförordningen

text: Länsstyrelsens handläggning föranleder följande uttalanden.

text: Länsstyrelsen upplyste vid inspektionen att myndigheten registrerar allmänna handlingar i körkortsärenden. Det framkom emellertid att myndigheten hanterade sådana handlingar som inleder ett ärende på ett varierande sätt. I en del fall antecknades i registret endast vissa allmänna uppgifter, såsom registreringsdatum samt en ärendemening, men därutöver gjordes ingen särskild anteckning om den eller de handlingar som hade inlett ärendet. Detta innebar att myndigheten, i vart fall när registreringen skulle avse flera handlingar, inte uppfyllde de krav som ställs på registrering av handlingar. I andra fall gjordes dock separata anteckningar om de inledande handlingarna. Länsstyrelsen har i remissyttrandet framfört att myndigheten har ändrat sina rutiner och att den nu antecknar uppgifter om handlingar som inleder ett ärende.

text: Vid inspektionen observerades att det i vissa fall hade förekommit långa dröjsmål med registreringen av sådana handlingar som inledde ärenden. Som nämnts i det föregående bör registrering av en inkommen eller upprättad handling normalt ske senast påföljande arbetsdag.

text: Beträffande länsstyrelsens hantering i registreringshänseende av inkomna domar från allmän domstol och registerutdrag från Vägverket vill jag särskilt anföra följande.

text: Vid inspektionen kom det fram att länsstyrelsen registrerade sådana handlingar endast när deras innehåll medförde någon åtgärd från länsstyrelsen. Det finns anledning att ta ställning till om länsstyrelsen varit skyldig att registrera dessa handlingar. Som framgått av det föregående föreligger en ovillkorlig registreringsskyldighet endast beträffande sådana handlingar som innehåller uppgifter som omfattas av sekretess. Enligt föreskrifterna i

text: 7 kap. 31 § sekretesslagen

text: gäller sekretess i ärende [JO:s kursivering] om prövning av någons lämplighet att ha körkort, traktorkort och taxiförarlegitimation enligt

text: yrkestrafiklagen

text: Det kan ifrågasättas om handlingar som inte leder till någon åtgärd av länsstyrelsen kan anses hänförliga till ett ärende. Termen ärende i

text: sekretesslagen

text: syftar på ärende i

text: förvaltningslagens (1986:223)

text: mening (se

text: prop.1979/80:2 s. 71

text: Förvaltningslagen

text: innehåller inte någon definition av vad som är ett ärende. Det som avses är emellertid myndigheternas beslutande verksamhet. I den juridiska litteraturen har uttryckts att med handläggning av ärende bör avses en verksamhet som utmynnar i ett uttalande, vilket inte nödvändigtvis behöver ha rättsligt bindande verkan (se Strömberg, Allmän förvaltningsrätt, 23 u. 2006, s. 79).

text: Det förhållandet att det till länsstyrelsen kommer in domar från allmänna domstolar samt registerutdrag m.m. från Vägverket grundar sig på föreskrifter om uppgiftsskyldighet (se bl.a.

text: 7 kap. 8 § körkortsförordningen

text: [1998:980] och 5 kap. 6 § förordningen [2001:650] om vägtrafikregister). Länsstyrelsen prövar ärenden om körkortsingripande (se

text: 7 kap. 2 § andra stycket körkortslagen

text: ) och skall ta ställning till om uppgifter som kommer in föranleder ett sådant ingripande. De myndigheter som lämnar uppgifterna har inte partsställning i ärendena eller klagorätt över besluten i dessa fall, utan när länsstyrelsen vidtar åtgärder sker det ex officio. När uppgifter under sådana förhållanden kommer in till en myndighet bör enligt min uppfattning ett ärende anses ha anhängiggjorts först då myndigheten vidtar någon åtgärd med anledning av uppgifterna (jfr mina uttalanden i punkten 3.5 i protokollet den 15 juni 2007 i inspektionsärendet dnr 1477-2007 samt Clevesköld m.fl., Handläggning inom socialtjänsten, 10 u. 2006, s. 98 och 101). I andra fall skulle inkomna domar och registerutdrag falla utanför sekretessbestämmelsen i

text: 7 kap. 31 § sekretesslagen

text: och registrering av dessa handlingar skulle kunna underlåtas. Jag kan därför inte göra gällande att länsstyrelsen har varit skyldig att registrera handlingar av det nu berörda slaget.

text: De uttalanden som jag nyss har gjort angående registreringen berör omfattningen av sekretessbestämmelsen i

text: 7 kap. 31 § sekretesslagen

text: . Jag överlämnar en kopia av detta beslut till Regeringskansliet, Justitiedepartementet, för kännedom.

text: I körkortsärenden gör länsstyrelsen utdrag ur sådana register som myndigheten har direktåtkomst till. Vid inspektionen noterades att sådana handlingar inte alltid hade registrerats. Enligt uppgift vid inspektionen hade länsstyrelsen då nyligen börjat registrera utdrag ur misstanke- och belastningsregistret men andra registerutdrag registrerades inte. De aktuella registerutdragen utgör allmänna handlingar. Enligt länsstyrelsens rutiner skall allmänna handlingar i körkortsärenden registreras. Registerutdragen skall redan av det skälet registreras. Länsstyrelsen har framfört att myndigheten numera konsekvent registrerar sådana handlingar och förvarar dem i akten.

text: Vid inspektionen kom det också fram att registerutdrag från Vägverket som inte medförde någon åtgärd förstördes inom några veckor. En sådan hantering är inte förenlig med grunderna för föreskrifterna om gallring av allmänna handlingar. Jag noterar att länsstyrelsen har upplyst att myndigheten har ändrat sina rutiner och att registerbladen nu sparas.

text: Med dessa delvis kritiska uttalanden avslutar jag initiativärendet.


title: Anmälan mot Miljö-, bygg- och räddningsnämnden i Åre kommun angående handläggningen av ett ärende om bygglov

text: Anmälan

text: I en anmälan, som kom in till JO den 6 oktober 2005, uppgav A. AB (i det följande A.), genom AA, bl.a. att Miljö-, bygg- och räddningsnämnden i Åre kommun genom sin handläggning av ett ärende om bygglov gjort sig skyldig till domstolstrots.

text: Av anmälan jämte därtill fogade handlingar framgick bl.a. följande.

text: På uppdrag av T.S. Aktiebolag (i det följande T.) handlägger A. avtals- och tillståndsärenden i samband med utbyggnad av allmänt tillgängligt telenät, GSM.

text: T. ansökte den 12 december 2003 om bygglov för en 72 meter hög mast och en teknikbod. Nämnden beslutade den 3 mars 2005 att bevilja bygglov för tillfällig åtgärd till den 3 mars 2015 enligt

text: 8 kap. 14 § plan- och bygglagen

text: (1987:10; PBL). T. överklagade beslutet till Länsstyrelsen i Jämtlands län som i beslut den 15 april 2005 förklarade att bygglov skulle lämnas och överlämnade ärendet till nämnden för utfärdande av bygglov. I beslutet anförde länsstyrelsen bl.a. att det av utredningen inte framgick att T. hade begärt lov för tillfällig åtgärd eller på vilken grund bygglov inte kunde lämnas. Länsstyrelsen förklarade att nämnden inte hade haft stöd för sitt beslut samt att det enligt länsstyrelsens bedömning inte förelåg något hinder mot bygglov. Länsstyrelsens beslut vann laga kraft.

text: Nämnden gav genom ett beslut den 16 juni 2005 T. möjlighet att komma in med de speciella skäl som bolaget ville åberopa före nämndens slutliga beslut. I beslutet den 16 juni 2005 angavs bl.a. att anläggningen inte var lämplig från allmän synpunkt och inte innebar god hushållning med marken samt att den inte var placerad på ett sätt som kunde bedömas vara lämpligt med hänsyn till landskapsbilden och till natur- och kulturvärdena på platsen. Nämnden förklarade att ansökan med hänvisning till det anförda och till innehållet i en tjänsteskrivelse från förvaltningen samma dag kunde förväntas bli avslagen. I tjänsteskrivelsen angavs bl.a. att diskussioner mellan kommunen, länsstyrelsen och nätoperatörerna, däribland T., hade resulterat i en samsyn och en policy om att endast tillfälliga bygglov på tio år skulle ges för masterna. I ett yttrande till nämnden den 12 juli 2005 uppgav T. bl.a.

text: att nämndens uppgifter om en policy inte var relevanta samt att bolaget inte kände till nämnda diskussioner och inte heller avsåg att delta i överläggningar i syfte att frångå gällande lagstiftning. Bolaget erinrade också om att länsstyrelsens beslut om att bygglov skulle lämnas hade vunnit laga kraft. Den 23 augusti 2005 beslutade nämnden att avslå bygglovsansökningen. Nämnden anförde i beslutet att sökandens och länsstyrelsens skrivelser inte utgjorde skäl för ändrat ställningstagande samt att ansökan avslogs med hänvisning till vad som hade anförts den 16 juni 2005. T. överklagade beslutet till länsstyrelsen som den 16 september 2005 undanröjde nämndens beslut. Länsstyrelsen anförde bl.a. följande.

text: Enligt plan- och bygglagens regler är det kommunen som har att utfärda bygglov, vilket skall ske enligt länsstyrelsens beslut. Länsstyrelsens beslut utgör inte ett råd, synpunkt eller generell skrivelse till kommunen. Kommunen har inte heller att överpröva beslut fattade av länsstyrelsen i anledning av överklagande, det senare strider mot gällande instansordning. Nämnden har inte haft skäl att fatta beslut ånyo eftersom ny ansökan om bygglov inte inkommit. Nämnden har endast att verkställa länsstyrelsens lagakraftvunna beslut och utfärda bygglov. Nämnden överklagade länsstyrelsens beslut till Länsrätten i Jämtlands län.

text: Utredning

text: Handlingar kom in från länsstyrelsen. En handläggare vid länsstyrelsen uppgav vid telefonkontakt bl.a. följande.

text: Åre kommun har en policy som går ut på att bygglov i dessa fall inte beviljas. Nämnden beslutar i stället om s.k. tillfälliga bygglov och så får sökanden efter 10 år ansöka på nytt, trots att det rör sig om permanenta åtgärder. Av muntliga upplysningar från länsrätten framgick att länsrättens mål hade avgjorts den 4 oktober 2005 samt att beslutet hade överklagats till Kammarrätten i Sundsvall.

text: Länsrättens beslut hämtades in. Genom beslutet hade länsrätten avvisat kommunens överklagande med angivande av följande skäl.

text: Då länsstyrelsens beslut från den 15 april 2005 att bevilja A. sökt bygglov vunnit laga kraft, har nämnden inte rätt att meddela ett nytt beslut i samma fråga. Överklagandet skall därmed avvisas. Anmälan remitterades därefter till nämnden för utredning och yttrande.

text: Nämnden beslutade den 8 december 2005 att anta förvaltningschefen BB:s skrivelse den 24 november 2005 som sin egen och att skicka beslutet till JO. I skrivelsen anfördes bl.a. följande.

text: Bakgrund

text: Inför den stora utbyggnaden av master för de konkurrerande 3G-näten diskuterades handläggningen av byggloven för masterna och teknikbyggnaderna ett flertal gånger med länsstyrelsen och operatörerna, av vilka T. var en. Dessa diskussioner resulterade i en samsyn och en policy som nämnden därefter har försökt att leva upp till och som formulerades bl.a. i ett brev till operatörerna den 10 augusti 2001 och i ett förtydligande brev till S.N. AB den 10 april 2003.

text: Upplevelsen av det ”orörda” landskapet är synnerligen viktig i Åre kommun. Turismen är kommunens huvudnäring. Huvuddelen av kommunens yta är av riksintresse för friluftslivet (

text: 3 kap.

text: miljöbalken

text: ) och/eller ingår i fjällvärlden (

text: 4 kap.

text: miljöbalken

text: ). Stora ytor berörs dessutom av riksintressen, olika förordnanden och bestämmelser i

text: miljöbalken

text: . Kommunen motsätter sig inte utbyggnaden av 3G-näten enligt statsmakternas beslut, men vill verka för samordning, dvs. att inte fler master än nödvändigt uppförs, samt att hänsyn tas till landskapsbilden och platsens upplevelsevärden. En bred överenskommelse mellan kommunen, länsstyrelsen och nätoperatörerna träffades att tillfälliga lov på 10 år skulle ges för dessa master. Avsteg från denna princip skulle endast ske undantagsvis. I brevet år 2003 klargjordes att ”i flertalet fall torde utgången vid den nya prövningen om tio år bli permanent bygglov”, men att det i något fall kan visa sig att mastlokaliseringen är ”så olämplig att vare sig permanent lov eller förlängning av det tillfälliga kan medges”. Resultatet kan i sådana fall ”bli en påtvingad samlokalisering eller flytt till ett bättre läge”.

text: Bedömning av det aktuella ärendet

text: Eftersom nämnden hävdar att det förelåg en överenskommelse med nätoperatörerna att ansökningar om 3G-näten skulle avse tillfälligt bygglov, gavs i detta ärende ett tillfälligt lov den 3 mars 2005, § 74. När detta beslut överklagades fick nämnden klart för sig att ansökan avsåg permanent lov. Nämnden hade därmed gjort fel när man beviljade tillfälligt lov. Eftersom nämnden gjort fel överklagades inte länsstyrelsens beslut. Nämnden var dock något förvånad över länsstyrelsens beslut den 15 april 2005 då länsstyrelsen i avslutning av beslutssatsen skrev ”. överlämnar ärendet till nämnden för utfärdande av bygglov”. Nämnden hade förväntat sig att ärendet skulle överlämnas för ”förnyad prövning”. Nämnden avslog av denna anledning den 23 augusti 2005 ansökan om det permanenta bygglovet med en utförlig motivering. Länsstyrelsen kommenterade dock inte denna utan konstaterade kort att bygglov skulle ges. Länsrätten har förvägrat nämnden möjlighet att yttra sig och konstaterar att bygglov redan getts i länsstyrelsens beslut den 15 april 2005. Detta är dock fel då länsstyrelsen inte har rätt att meddela bygglov, denna rätt har endast nämnden. Länsrätten har med andra ord missuppfattat länsstyrelsens beslut och befogenhet. Något ”bygglov” föreligger enligt nämndens mening inte. Av denna anledning har nämnden överklagat länsrättens beslut. Avslutning För att bringa ordning i denna utbyggnad och samtidigt medverka till en snabb process tog nämnden tidigt initiativet till en samordning genom överenskommelsen om att dessa ärenden skall hanteras som tillfälliga lov. Det var fel av nämnden att i detta ärende bevilja tillfälligt lov när sökanden sökt ett normalt bygglov. Lagen medger inte detta. I sak står dock nämnden fast vid sin bedömning att endast tillfälligt lov för tio år bör ges innan utbyggnaden av 3G-näten är genomförda. Något bygglov föreligger inte i detta ärende och nämnden kan av denna anledning inte förstå att nämnden därvidlag gjort sig skyldig till trots mot domstolen.

text: A. kommenterade remissvaret.

text: Av muntliga upplysningar från kammarrätten framgick bl.a. att nämndens överklagande av länsrättens beslut hade avslagits den 30 mars 2006 och att kammarrättens avgörande hade vunnit laga kraft. I beslutet, som hämtades in, anfördes bl.a. att länsstyrelsen den 15 april 2005 hade beviljat bygglov och att nämnden därför inte haft rätt att meddela ett nytt beslut i bygglovsfrågan. Att länsrätten rätteligen

text: borde ha avslagit nämndens överklagande utgjorde enligt kammarrätten inte skäl för ändring.

text: Jag har tagit del av nämndens beslut den 6 april 2006 att bevilja bygglov.

text: Länsstyrelsen har till JO gett in handlingar beträffande ett annat liknande bygglovsärende i vilket nämnden hade åberopat den här behandlade policyn samt ställt krav på samlokalisering, också efter det att länsstyrelsen i beslut om återförvisning för utfärdande av bygglov uttryckligen hade underkänt nämndens resonemang.

text: Bedömning

text: En överklagandeinstans som bifaller ett överklagande kan självfallet sätta ett nytt beslut i det överklagade beslutets ställe. Den överprövande myndigheten har i en sådan situation precis samma befogenheter som den myndighet som beslutade i första instans (se bl.a. Strömberg, under medverkan av Lundell, Allmän förvaltningsrätt, 23 uppl. 2006, s. 210).

text: I stället för att avgöra ärendet kan överinstansen visa det åter till den beslutande myndigheten av olika i beslutsskälen redovisade anledningar. Det kan bl.a. förekomma beslut där överinstansen ger uttryck för en annan åsikt i en sakfråga och motiveringen kan sägas innefatta en anvisning till den lägre myndigheten om hur den bör besluta i sak. Frågan om en beslutsmyndighets bundenhet av besvärsmyndighetens sakprövning i sådana situationer har tidigare behandlats av JO (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 2006/07 s. 422 och 1992/93 s. 238).

text: Utgångspunkten är att beslutsmyndigheten skall godta den sakprövning som överklagandeinstansen har gett uttryck för om inte särskilda skäl talar emot detta. Sådana särskilda skäl kan föreligga om det har tillkommit nya omständigheter som rimligen skulle ha medfört en annan bedömning eller om överinstansen har gjort sig skyldig till en uppenbar felbedömning. Det är alltså fråga om situationer som påminner om dem som motiverar att resning beviljas i lagakraftvunna beslut (jfr resningsgrunderna ”nya omständigheter och bevis” och ”uppenbart oriktig rättstillämpning”; se också RÅ 1979 1:95).

text: Såsom kammarrätten i ett lagakraftvunnet avgörande har slagit fast saknade nämnden efter länsstyrelsens beslut om återförvisning den 15 april 2005 utrymme att avslå ansökan om bygglov. Eftersom länsstyrelsen valt att inte för egen del meddela bygglov (jfr JO:s ämbetsberättelse 1998/99 s. 453 och vad som nyss har sagts om överklagandeinstansens befogenheter) skulle nämnden alltså ha meddelat ett sådant lov i enlighet med regleringen i

text: 8 kap. 26 §

text: PBL. Nämndens handläggning har till men för sökandebolaget avsevärt fördröjt det slutliga avgörandet av ärendet. För detta förtjänar nämnden allvarlig kritik och jag har med tvekan avstått från att gå vidare i saken.

text: Handläggningen och uppgifterna i remissvaret visar på anmärkningsvärda brister i kunskap om grundläggande regler om ärendehandläggning och allmänna förvaltningsrättsliga principer. I detta sammanhang vill jag särskilt understryka att beslutade riktlinjer för handläggningen och eventuella överenskommelser med

text: enskilda naturligtvis inte påverkar nämndens skyldighet att pröva ansökningar om bygglov i enlighet med de regler som gäller för prövningen. Jag förutsätter att nämnden informerar sig och berörd personal om de regler som gäller för verksamheten samt också i övrigt vidtar nödvändiga åtgärder för att undvika en upprepning av det inträffade.

text: Mot bakgrund av bl.a. att JO:s granskning inte är avsedd att föregripa eller ersätta den prövning som kan eller har kunnat ske i ordinarie ordning föranleder det som i övrigt har förekommit i ärendet inte något uttalande eller någon annan åtgärd av mig.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Hans-Gunnar Axberger

nyckelord:
Allmänna handlingar
Objektivitet, opartiskhet, saklighet

title: Oriktig tillämpning av reglerna om allmänna handlingar; granskning av hur en förfrågan från en djurrättsorganisation handlagts

text: Bakgrund och utredning

text: Den 21 juli 2007 skickade Djurrättsalliansen en förfrågan till Miljö- och byggnadsnämnden i Borgholms kommun om att få ta del av ett inspektionsprotokoll beträffande en pälsdjursfarm. Organisationen uppgav vidare att den ville ha information om pälsdjursfarmen fortfarande var aktiv samt om det fanns andra aktiva djurfarmer, t.ex. kaninfarmer, inom kommunen. För det fall det fanns andra aktiva djurfarmer uppgav organisationen att den ville ta del av inspektionsprotokoll beträffande dessa och att den var beredd att betala för kopiorna.

text: Den 9 augusti 2007 fick Djurrättsalliansen besked från djurskyddsinspektör AA om att inspektionsprotokollet avseende den efterfrågade pälsdjursfarmen var sekretessbelagt enligt 2 § sekretessförordningen. Samma dag efterfrågade Djurrättsalliansen grunderna för sekretessbeslutet och bad om en överklagandehänvisning. Djurrättsalliansen frågade också på nytt om det fanns någon aktiv kaninfarm inom kommunen.

text: Den 17 augusti 2007 fick Djurrättsalliansen besked från AA om att miljö- och byggnadsnämnden skulle ta ställning till om inspektionsprotokollet kunde lämnas ut vid sitt sammanträde den 30 augusti 2007. Därefter skulle beslut med besvärshänvisning delges organisationen. Djurrättsalliansen informerades även om att det fanns en aktiv kaninfarm, och för det fall organisationen ville ha ut inspektionsprotokoll beträffande denna måste frågan prövas av nämnden den 30 augusti. Kort därefter informerades Djurrättsalliansen om att ägaren till kaninfarmen önskade få framfört att kaninfarmen var larmad.

text: Anmälan remitterades till miljö- och byggnadsnämnden, som i sitt yttrande bl.a. anförde följande. Den första förfrågan om utlämnande av handlingar kom från BB Kampanjsamordnare för Djurrättsalliansen, per E-post 2007-07-21. Vid första svaret från förvaltningen meddelades att handlingarna var sekretessbelagda vilket var felaktigt då ärendet ej var prövat. Djurrättsalliansen meddelades via e-post den 17

text: augusti att prövningen om att få ta del av handlingarna skulle tas upp på kommande nämndsammanträde den 30 augusti 2007. Informationen om att utlämnandet av handlingarna skall prövas av nämnden borde ha lämnats via första e-postkorrespondensen. Det är beklagligt att fel information lämnades ut. Eftersom beslut i ärendet skulle tas av nämnden den 30 augusti 2007 lämnades ingen besvärshänvisning ut före nämndens sammanträde, eftersom det då inte fanns något beslut att överklaga. Verksamhetsutövaren i Törnestubbe var oroad över att en ”fritagningsaktion” eller liknande skulle genomföras på hans kaninfarm och bad inspektören framföra att kaninfarmen var larmad. Förvaltningen anser att en av våra roller är att förmedla adekvat information för att befrämja förståelsen mellan olika parter. Förfrågan om utlämnande av de efterfrågade handlingarna är nu prövad av nämnden och beslut med besvärshänvisning har tillsänts Djurrättsalliansen. Förvaltningen har nu inrättat rutiner så att vid nästa begäran om utlämnande av handlingar kommer rätt information att lämnas med en gång. Av utredningen framgick vidare att nämnden den 27 september 2007, med hänvisning till

text: 8 kap. 7 § sekretesslagen (1980:100)

text: och

text: 2 § i sekretessförordningen (1980:657)

text: med hänvisning till punkt 35 i

text: sekretessförordningens

text: bilaga, beslutat att inte lämna ut den efterfrågade inspektionsrapporten.

text: Rättslig reglering

text: I

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: anges bl.a. att förvaltningsmyndigheter i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet.

text: Myndigheternas allmänna serviceskyldighet gentemot enskilda regleras i

text: 4 § förvaltningslagen (1986:223)

text: . Av denna följer att varje myndighet ska lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Hjälpen ska lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Frågor från enskilda ska besvaras så snart som möjligt.

text: Grundläggande regler om allmänna handlingars offentlighet finns i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF). Kapitlet reglerar även primärt frågan om utlämnande av allmänna handlingar.

text: Enligt

text: 2 kap. 12 §

text: TF ska en allmän handling som får lämnas ut – och alltså inte omfattas av någon sekretessbestämmelse – på begäran ”genast eller så snart det är möjligt” på stället utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av handlingen. Av

text: 2 kap. 13 §

text: TF framgår att den som önskar ta del av en allmän handling också har rätt att mot fastställd avgift få en avskrift eller en kopia av handlingen till den del den får lämnas ut. En begäran att få en avskrift eller en kopia av en allmän handling ska behandlas skyndsamt. Besked i en utlämnandefråga bör normalt lämnas samma dag som begäran gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om en sådan fördröjning är nödvändig för att myndigheten ska kunna ta ställning till om den efterfrågade handlingen är allmän och offentlig. Härtill kommer att ett visst dröjsmål är ofrånkomligt om framställningen avser eller fordrar genomgång av ett omfattande material. För att leva upp till

text: tryckfrihetsförordningens

text: skyndsamhetskrav måste myndigheter organisera sin

text: verksamhet på sådant sätt att de även under semesterperioder kan behandla framställningar om handlingsutlämnande.

text: Det är som regel den myndighet som förvarar handlingen som ska pröva en begäran, 2 kap. 14 § första och andra stycket TF. Om en viss befattningshavare vid en myndighet enligt arbetsordningen eller ett särskilt beslut svarar för vården av en handling ankommer det emellertid enligt

text: 15 kap. 6 § sekretesslagen

text: i första hand på honom eller henne att pröva frågan om handlingens utlämnande till enskild. Vägrar befattningshavaren att lämna ut handlingen eller tillmötesgås begäran inte fullt ut ska den som begär handlingen underrättas om detta samt om att han eller hon kan begära att frågan hänskjuts till myndigheten och att ett formligt beslut av myndigheten krävs för att ett avgörande ska kunna överklagas.

text: Bedömning

text: I sitt beslut den 1 oktober 2008 uttalade JO Axberger följande.

text: Djurrättsalliansens frågor till miljö- och byggnadsnämnden om aktiva pälsdjursuppfödare besvarades i två omgångar, inom ungefär fyra veckor. En myndighet får enligt vad som tidigare angetts inte dröja längre än nödvändigt med att besvara frågor från enskilda men med beaktande av att frågorna ställdes under sommarperioden föranleder vad som förekommit i denna del inte något uttalande från min sida.

text: Djurrättsalliansens uppgift om att miljö- och byggnadsnämnden gått djuruppfödarnas ärenden har av nämnden kommenterats med att den ser som en av sina roller att förmedla adekvat information ”för att befrämja förståelsen mellan olika parter”. Informationen framstår i detta fall emellertid närmast som en varning och hör som sådan knappast till kategorin förståelseskapande åtgärder. Myndigheter har att iaktta grundlagens krav på saklighet och opartiskhet. Den åtgärd som nämnden vidtog kunde lätt uppfattas som att man bedömt att den aktuella organisationens åtgärd att efterfråga information om pälsdjursuppfödarna innebar en risk för att dessa skulle angripas på något sätt. Om så var fallet har det funnits mer lämpliga sätt att agera än det nämnden nu valde.

text: Djurrättsalliansens förfrågan av den 21 juli om handlingsutlämnande besvarades nekande och ofullständigt av AA drygt två veckor efter det att den hade kommit in till miljö- och byggnadsnämnden. Ytterligare en dryg vecka senare meddelade hon att en prövning av organisationens begäran skulle ske först den 30 augusti, således mer än fem veckor efter det att den framställts. Detta är självfallet helt oförenligt med det skyndsamhetskrav som

text: tryckfrihetsförordningen

text: föreskriver. Det är förvånande att nämnden, även i sitt yttrande till JO, synes vara av uppfattningen att en sådan handläggning är godtagbar. Som framgått av redogörelsen för den rättsliga regleringen är nämnden skyldig att se till att förfrågningar om allmänna handlingar kan hanteras fortlöpande, oberoende av när nämnden sammanträder och eventuella semestervakanser.

text: Av handlingar som inhämtats till JO framgår att det i själva verket dröjde ända till den 27 september innan nämnden slutligen fattade ett beslut i utlämnandefrågan.

text: Det är inte en uppgift för JO att ta ställning till de sekretessbedömningar myndigheter gör i enskilda ärenden – dessa kan överklagas i vanlig ordning. Men miljö- och byggnadsnämndens beslut i sekretessfrågan bör likväl kort kommenteras. I beslutet, som inte innehåller någon egen motivering, hänvisas till ett yttrande från miljöinspektören. I detta anges att ”En inspektionsrapport kan innehålla uppgifter som rör den enskilde (företagets) affärsidé eller anläggningens utformning och om de utlämnas kan det antas att den enskilde kan lida skada om uppgiften röjs”. Formuleringen antyder att inspektionsrapporter i princip aldrig och inte till någon del skulle kunna lämnas ut. Det framstår som tveksamt om någon egentlig prövning av uppgifterna i det aktuella inspektionsprotokollet har gjorts. Miljö- och byggnadsnämnden hänvisar dessutom i sitt beslut till

text: 2 § sekretessförordningen

text: trots att denna bestämmelse inte är tillämplig i kommunala myndigheters verksamhet. Hanteringen av ärendet har även andra brister, det är således oklart om Djurrättsalliansens begäran om att få ta del av inspektionsprotokollet beträffande kaninfarmen över huvud taget har prövats av miljö- och byggnadsnämnden.

text: Sammantaget uppvisar handläggningen allvarliga brister i kunskaperna om vilka regler som gäller för utlämnande av allmänna handlingar. Om så inte redan skett åvilar det nämnden att tillse att dessa brister omgående avhjälps.