avgjordAv: Justitieombudsmannen Per Lennerbrant

nyckelord:
Allmänna handlingar
Långsam handläggning

title: Kritik mot Regeringskansliet för långsam handläggning av sju framställningar om utlämnande av allmänna handlingar

sammanfattning: I beslutet uttalar sig JO om huruvida Regeringskansliet har handlagt sju framställningar om utlämnande av allmänna handlingar tillräckligt skyndsamt. Framställningarna hade gjorts av reportrar vid Dagens Nyheter i samband med deras granskning av den dåvarande nationella säkerhetsrådgivaren och personer nära honom. JO kritiserar Regeringskansliet för att de aktuella framställningarna inte handlagts med den skyndsamhet som tryckfrihetsförordningen kräver. I beslutet framhåller JO vikten av att just Regeringskansliet respekterar den insynsrätt som tryckfrihetsförordningen avser att garantera. JO anser att Regeringskansliet inte redovisat en tillräckligt utförlig bedömning av de enskilda framställningarna och att detta har försvårat granskningen. JO är kritisk till denna brist.

text: Anmälan

text: I en anmälan den 4 april 2025 klagade Dagens Nyheter (DN) på Regeringskansliets handläggning av sju framställningar om allmänna handlingar under oktober 2024–januari 2025. DN uppgav att grunden för anmälan var att myndighetens handläggningstid inte varit förenlig med skyndsamhetskravet i

text: tryckfrihetsförordningen

text: och förde fram bl.a. följande.

text: Under aktuell period granskade reportrar vid redaktionen uppgifter om dåvarande nationella säkerhetsrådgivaren AA och personer nära honom. Som ett led i arbetet vände sig tidningens medarbetare till Regeringskansliet för att få ut allmänna och offentliga handlingar. I sju fall har Regeringskansliet efterkommit dessa framställningar med ett inte godtagbart dröjsmål.

text: Utredning

text: JO begärde att Regeringskansliet skulle yttra sig över det som fördes fram i anmälan. Begäran om yttrande avsåg inte den del av anmälan som rörde e-postloggar för statsministern och hans statssekreterare (jfr 15 § 4 lagen med instruktion för Riksdagens ombudsmän [JO]).

text: I ett yttrande den 1 september 2025 uppgav Statsrådsberedningen (rättschefen BB) följande.

text: Relevanta regleringar och rutiner i Regeringskansliet

text: Frågor om att lämna ut handlingar som förvaras i Regeringskansliet prövas inom det departement… som förvarar handlingarna. Är det tveksamt om en handling ska lämnas ut, eller om en sökande begär det, ska frågan om utlämnande prövas av ett statsråd i departementet eller – när det gäller handlingar som hör till Regeringskansliets förvaltningsavdelnings verksamhetsområde – av ett statsråd i Statsrådsberedningen. Detta framgår av

text: 18 § förordningen (1996:1515)

text: med instruktion för Regeringskansliet. Hur Regeringskansliet ska hantera en begäran om att få ta del av allmänna handlingar behandlas i Statsrådsberedningens promemoria Allmänna handlingar i Regeringskansliet (SB PM 2022:1). Av promemorian framgår bl.a. följande. Regeringskansliets förvaltningsavdelning (Förvaltningsavdelningen) ansvarar för handläggningen av utlämnandeärenden som rör dels handlingar som förvaras i Regeringskansliets gemensamma administrativa system, dels handlingar som skapas av de gemensamma tekniska systemen, dvs. loggar. I första hand är det den tjänsteman som har ansvar för vården av en handling som ska pröva om den kan lämnas ut.

text: Hanteringen av utlämnandeärenden i Statsrådsberedningen och Förvaltningsavdelningen

text: De utlämnandeärenden som omfattas av JO:s granskning rörde handlingar i Statsrådsberedningen och Förvaltningsavdelningen. En begäran om utlämnande av allmän handling inkommer i regel via registraturen som lämnar begäran till det departement som ska pröva frågan. I Statsrådsberedningen respektive Förvaltningsavdelningen gör typiskt sett en medarbetare med samordnande ansvar en initial bedömning av vad begäran omfattar och identifierar behov av eventuella förtydliganden och preciseringar. Begäran överlämnas sedan till berörda personer eller sakfunktioner för att ta fram eventuella handlingar och bedöma om de är allmänna och om uppgifter i dem är föremål för sekretess. Vid dessa bedömningar behövs ofta rättsligt stöd. Om handlingarna innehåller uppgifter som även rör en annan person eller funktion i Regeringskansliet finns ofta ett behov av att inhämta uppgifter från berörda för att få ett tillräckligt underlag för prövningen. Det kan avse omständigheter av betydelse för bedömningen av t.ex. vilken påverkan en uppgifts röjande kan få för Sveriges förbindelser med en viss stat eller för Sveriges försvarsförmåga. Behovet av sådant samråd kan gälla såväl politiska som opolitiska tjänstemän eller funktioner. När det gäller handlingar i Statsrådsberedningen och Förvaltningsavdelningen aktualiseras jämförelsevis ofta behov av samråd. Statsrådsberedningens samordnande roll i Regeringskansliet innebär att uppgifter som finns där i många fall är inhämtade från andra departement eller rör andra departements ansvarsområden. En sekretessbedömning kan därför kräva kompletterande uppgifter från dessa departement. På liknande sätt ansvarar Förvaltningsavdelningen för handlingar i Regeringskansliets gemensamma system, medan en sekretessprövning oftast bara kan göras med stöd av den som handlingen eller uppgifterna rör, t.ex. den medarbetare vars e-postlogg begärs ut. Om ett utlämnandeärende bedöms kunna få politiska konsekvenser informeras den politiska ledningen om ärendet innan utlämnandet. När ett utlämnandeärende har initierats av media lämnar en kommunikationsfunktion besked, besvarar frågor och sköter övrig kommunikation till följd av ärendet.

text: Omständigheter i allmänhet som påverkat handläggningen

text: Under perioden september 2024–februari 2025 var den dåvarande nationella säkerhetsrådgivaren och organisationen under honom föremål för flera olika mediegranskningar som hanterades parallellt. Samtidigt var det säkerhetspolitiska läget mycket allvarligt vilket innebar en betydande påverkan på berörda delar av säkerhetsrådgivarens organisation, vilken då fortfarande var under uppbyggnad. Mediegranskningarna föranledde ett mycket stort antal framställningar om att få ta del av allmän handling, varav de som nu är föremål för JO:s granskning endast utgjorde en bråkdel. Granskningarna innebar att ett stort tryck riktades mot ett fåtal medarbetare, bl.a. inom säkerhetsrådgivarens organisation. Utöver utlämnandeärendena hanterade Regeringskansliet samtidigt en stor mängd frågor från media som på olika sätt berörde samma krets. Många gånger krävde besvarandet av dessa frågor en hel del utredningsåtgärder och liknande överväganden som sker vid den prövning som görs i samband med utlämnande av allmän handling. De utlämnandeärenden som var aktuella under perioden var ofta breda, krävde många gånger omfattande eftersökningar och resulterade inte sällan i att större mängder handlingar eller uppgifter behövde gås igenom och bedömas. Det fanns därför ofta behov av att be om klargöranden och avgränsningar från de som begärt handlingar utlämnande. Mängden utlämnandeärenden och det faktum att framställningar från olika ingivare ofta överlappade varandra försvårade också hanteringen. Många av framställningarna rörde personer i den centrala statsledningen och funktioner som arbetar med frågor som rör Sveriges säkerhet. Denna typ av framställningar aktualiserar ofta kvalificerade överväganden kring flera sekretessgrunder, bl.a. utrikes- och försvarssekretess… Sekretessprövningar av detta slag kräver dessutom en god förståelse för de sammanhang i vilka uppgifterna förekommer. Dessa omständigheter medför att det ofta finns ett stort behov av såväl samråd i sak inom Regeringskansliet som rättsligt stöd. Så var också fallet när det gäller flera av de aktuella framställningarna. Under delar av den aktuella perioden pågick dessutom utredningar av bl.a. riksdagens konstitutionsutskott gällande vissa av de frågor som granskades av media. Att den krets medarbetare i Regeringskansliet som hanterade och var insatta i frågorna behövde hantera ett flertal olika granskningar och utredningar bidrog till en ökad arbetsbelastning. Utredningarna innebar också att externa kontakter behövde tas för att inhämta underlag för sekretessprövningen av begärda handlingar. Sammantaget innebar mängden förfrågningar, de parallella mediegranskningarna och andra myndigheters utredningar samt arbetsbördan till följd av det säkerhetspolitiska läget att hanteringen av utlämnandeärendena tog längre tid än normalt. Berörda delar av myndigheten behövde under längre perioder omprioritera arbetet. Det avsattes personal särskilt för att hantera medias framställningar och frågor. I vart fall fem anställda ägnade sig åt frågorna på heltid under ett antal månader. När mediegranskningarna intensifierades under december 2024–januari 2025 blev påverkan på verksamheten särskilt påtaglig vilket i några fall ledde till missförstånd och förbiseenden. Mellankommande helger bidrog också till att försena handläggningen.

text: Handläggningen i de konkreta fallen

text: Framställning nr 1 Begäran inkom på eftermiddagen den 3 oktober 2024 och avsåg anställningsavtal, sammanställning och underlag för resor och representation, direktmeddelanden avseende den dåvarande nationella säkerhetsrådgivaren samt

text: beslut fattade av honom. Vissa handlingar hade endast han själv tillgång till och vissa förvarades i Regeringskansliets gemensamma system som olika enheter i Förvaltningsavdelningen ansvarar för. Begäran i den del som avsåg sammanställning och underlag för resor och representation gällde ett omfattande material. Regeringskansliet började med att lämna ut en förteckning över fakturor och utlägg. Detta ledde till att sökanden vid två tillfällen kom in med preciseringar av vilka underlag han ville ta del av. En precisering avseende fakturor hanterades inom ramen för aktuell framställning och en precisering avseende utlägg utgjorde det som anmälaren har betecknat som framställning nr 6. Den del av begäran som avsåg direktmeddelanden krävde omfattande efterforskningar av säkerhetsrådgivaren på ett flertal plattformar, manuella handgrepp för att överföra informationen till en form som kunde hanteras av Regeringskansliet och väckte flera rättsliga och praktiska frågor som det löpande togs ställning till. Mot bakgrund av den brett formulerade begäran kontrollerades bl.a. om sökanden var intresserad av direktmeddelanden till eller från några särskilda personer, vilket dock inte var fallet. De direktmeddelanden som slutligen lämnades ut omfattade 44 sidor. Det material som först behövde bedömas var dock betydligt mer omfattande. Det krävdes en analys av vilka delar som omfattades av begäran och vilka av dessa delar som utgjorde allmänna handlingar. Vid sekretessprövningen av materialet uppkom behov av att samråda med Försvarsdepartementet och Utrikesdepartementet. Handlingarna lämnades slutligen ut i maskerat skick på grund av att ett flertal uppgifter omfattades av sekretess enligt 15 kap. 1 § och 18 kap. 1 § OSL [offentlighets- och sekretesslagen, JO:s anm.]. Begäran i den del som avsåg beslut som säkerhetsrådgivaren hade fattat krävde omfattande manuella efterforskningar eftersom det i berörda diarier inte är möjligt att göra sökningar på beslutsfattare. Framställningen besvarades genom fyra delutlämnanden. Den 10 oktober lämnades säkerhetsrådgivarens anställningsbeslut och tillhörande handlingar ut. Den 11 oktober lämnades förteckningen över utlägg för resor och representation ut. Samma dag hade de beslut som säkerhetsrådgivaren fattat identifierats. Efter sekretessprövning lämnades dessa ut den 16 oktober. Den 14 oktober hade direktmeddelandena som begärts ut identifierats. Den 5 november var sekretessprövningen avseende direktmeddelandena klar. Det fjärde och sista delutlämnandet gjordes den 7 november.

text: Framställning nr 2 Begäran inkom sent på eftermiddagen den 28 november 2024. Den gällde fakturor i Regeringskansliets gemensamma system. På grund av hög arbetsbelastning påbörjades handläggningen först på eftermiddagen den 3 december. När det efterforskades vilka handlingar som fanns uppstod missförstånd mellan den som hanterade begäran och systemansvarig enhet vilket ledde till fördröjningar i handläggningen. Med anledning av vad den identifierade fakturan avsåg inhämtades viss information från den berörda enheten inom Statsrådsberedningen och det gjordes överväganden kring sekretess. Arbetet med detta påbörjades den 4 december och sekretessprövningen var klar fredagen den 6 december. Handlingen lämnades ut måndagen den 9 december.

text: Framställning nr 3 Begäran inkom den 2 december 2024 och gällde e-postmeddelanden som skickats mellan någon av fem medarbetare i Statsrådsberedningen och e-postadresser med domän gmail.com under en tiomånadersperiod. I det här fallet krävdes det att respektive medarbetare själv gick igenom sin in- respektive

text: utkorg, bl.a. för att klarlägga vilka meddelanden som var allmänna handlingar och om något meddelande i så fall kunde omfattas av sekretess. Framställningen besvarades genom tre delutlämnanden. Den första medarbetarens e-postmeddelanden identifierades och färdigställdes för utlämnande den 3 december. När det gäller den andra medarbetaren var en första identifiering klar den 4 december. När rättsligt stöd efterfrågades samma dag konstaterades att ingen av handlingarna var allmän. När det gäller den tredje medarbetaren uppstod oklarheter kring hur begäran skulle förstås och vilka handlingar som omfattades av begäran. Dessa klarades ut den 17 december. Den medarbetarens handlingar färdigställdes för utlämnande den 18 december. Det första delutlämnandet gjordes till följd av hög arbetsbelastning och mellankommande helger först den 30 december. Vid samma tillfälle gavs besked om att det inte fanns några handlingar som motsvarade begäran avseende den andra medarbetaren. När det gäller den fjärde medarbetaren omfattade utlämnandet 137 sidor med e-postmeddelanden. En första identifiering av relevanta epostmeddelanden var färdig den 12 december och omfattade då betydligt fler sidor. När rättsligt stöd efterfrågades konstaterades dock att flera av handlingarna inte var allmänna. Det uppstod därefter missförstånd om vilka handlingar som skulle lämnas ut. Delutlämnandet skedde den 14 januari 2025. Den femte medarbetaren befann sig på tjänsteresa vid tidpunkten för begäran. På grund av begränsad åtkomst till e-posten inleddes arbetet med att identifiera begärda handlingar först när medarbetaren var tillbaka i Sverige. Ett 130-tal e-postmeddelanden identifierades varav flera innehöll relativt omfattande bilagor. När rättsligt stöd lämnades uppstod frågor kring i vilken egenskap flera av meddelandena hade skickats eller mottagits. Dessa klarades ut först när medarbetaren var tillbaka från en längre semester och handlingarna lämnades ut den 16 januari 2025.

text: Framställning nr 4 Begäran inkom den 2 december 2024 och gällde en uppteckning från ett samtal mellan den dåvarande säkerhetsrådgivaren och motsvarande funktion i ett annat land. Den handläggare som ansvarar för handlingen kontaktades samma dag. Frågan om sekretess enligt

text: 15 kap. 1 §

text: OSL aktualiserades och det samråddes i den frågan med Utrikesdepartementet. Bedömningen var klar fredagen den 20 december och innebar att merparten av uppgifterna i handlingen maskerades på grund av sekretess. Handlingen lämnades till följd av hög arbetsbelastning och mellankommande helger ut först den 27 december.

text: Framställning nr 5 Begäran inkom den 16 december 2024 och rörde såvitt nu är aktuellt e-postloggar för sju medarbetare i Statsrådsberedningen och Förvaltningsavdelningen. Sådana uppgifter förvaras i myndighetens gemensamma system. E-postloggarna skickades på eftermiddagen den 17 december till berörda medarbetare i Statsrådsberedningen och Förvaltningsavdelningen för samråd i sekretessfrågan. Framställningen i aktuella delar besvarades genom fyra delutlämnanden. Dessa gjordes tillgängliga i Regeringskansliets forskarsal med hänsyn till mängden personuppgifter i materialet. I flera av e-postloggarna gjordes maskeringar på grund av sekretess enligt 15 kap. 1 § samt 18 kap. 8 och 13 §§ OSL. Den 18 december var sekretessbedömningen klar för två av medarbetarna och den 19 december för den tredje medarbetaren. Dessa omfattades av det första delutlämnandet. Därefter uppstod missförstånd kring vilka uppgifter som omfattades av sekretess. Dessa klarades ut den 20 december. Samma dag lämnades besked om att sammanställningarna fanns tillgängliga i Regeringskansliets forskarsal.

text: Den 30 december var sekretessbedömningen klar för uppgifterna som avsåg de två medarbetare som omfattades av det andra delutlämnandet. Den 3 januari 2025 lämnades besked om att sammanställningarna fanns tillgängliga i forskarsalen. Den 23 december 2024 var sekretessbedömningen klar för uppgifterna som avsåg medarbetaren som omfattades av det tredje delutlämnandet. På grund av förbiseende i samband med mellankommande helger lämnades dock besked om att sammanställningen fanns tillgänglig i forskarsalen först den 8 januari 2025. När det gäller uppgifterna som avser medarbetaren som omfattades av det fjärde och sista delutlämnandet var sekretessbedömningen klar den 21 januari 2025. Den 24 januari lämnades sammanställningen i forskarsalen, men av misstag informerades inte sökanden om det förrän den 30 januari.

text: Framställning nr 6 Begäran inkom den 18 december 2024 och avsåg fakturor och verifikationer. Regeringskansliet bad om ett förtydligande av sökanden som återkom med svar på eftermiddagen samma dag. Begärda handlingar togs fram ur de gemensamma systemen. Fakturorna lämnades till Statsrådsberedningen efter arbetstid samma dag och verifikationerna dagen efter. Berörd enhets bedömning av fakturorna blev klar den 22 januari 2025 och de lämnades ut den 23 januari. När det gäller verifikationerna blev bedömningen klar den 30 januari och de lämnades ut samma dag.

text: Framställning nr 7 Begäran inkom den 20 januari 2025 och avsåg en diarieförd handling. Handlingen var av sådan karaktär att den förvarades på särskild plats som endast en medarbetare i Regeringskansliet hade tillgång till. En komplex sekretessbedömning aktualiserades enligt

text: 18 kap. 1 §

text: OSL. Det var också nödvändigt att samråda externt. Utlämnandet skedde den 29 januari när sekretessbedömningen var klar.

text: Avslutande kommentarer

text: Det kan konstateras att det under den aktuella perioden funnits flera omständigheter som har försvårat en skyndsam hantering av de utlämnandeärenden som omfattas av remissen. Även med beaktande av detta borde flera av framställningarna ha besvarats snabbare. Erfarenheterna från den här perioden har följts upp och lett till att åtgärder vidtagits i syfte att skapa en bättre robusthet i hanteringen av utlämnandeärenden. Utbildningsinsatser för medarbetare genomförs och stödmaterial tas fram eller ses över för att underlätta handläggningen. Detta har bl.a. lett till ett minskat behov av rättsligt stöd vid bedömningar. Avslutningsvis kan nämnas att Regeringskansliet under de senaste åren har sett en kraftig ökning av antalet utlämnandeärenden. Till följd av det har det på flera håll i myndigheten rekryterats medarbetare för att förstärka hanteringen av sådana ärenden, bl.a. i Statsrådsberedningen.

text: DN kommenterade yttrandet.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: En begäran om att få en kopia av en allmän handling ska behandlas skyndsamt (

text: 2 kap. 16 § andra stycket tryckfrihetsförordningen

text: Skyndsamhetskravet innebär att myndigheten normalt sett måste ge ett besked i utlämnandefrågan samma dag som begäran görs. Någon eller några dagars

text: fördröjning kan dock godtas om det är nödvändigt för att ta ställning till om handlingen kan lämnas ut. Ett visst ytterligare dröjsmål kan vara ofrånkomligt om begäran avser eller kräver genomgång av ett omfattande material.

text: Bedömning

text: Granskningen Dagens Nyheter (DN) granskade under hösten 2024 och början av 2025 den dåvarande nationella säkerhetsrådgivaren AA och personer nära honom i Regeringskansliet. Som en del i arbetet begärde reportrar vid tidningen att få ta del av allmänna handlingar hos myndigheten. Enligt anmälan har Regeringskansliet inte handlagt framställningarna så skyndsamt som

text: tryckfrihetsförordningen

text: kräver.

text: Sammanlagt sju framställningar är föremål för JO:s granskning. En av dem gjordes i oktober 2024, fem i slutet av november och i december 2024 samt en i januari 2025. Handlingarna som begärdes var bl.a. anställningsavtal och beslut som säkerhetsrådgivaren fattat, direktmeddelanden i hans tjänstetelefon, e-postloggar och e-postmeddelanden för flera tjänstemän samt fakturor och verifikationer. Fyra av framställningarna rörde ett stort antal handlingar. Vikten av att kravet på skyndsamhet efterlevs Den grundlagsfästa handlingsoffentligheten är central i den svenska rättsordningen och ett fundament i vår demokrati. Handlingsoffentlighetens ändamål är att garantera rättssäkerheten samt effektivitet i förvaltningen och i folkstyret. Genom tillgången till allmänna handlingar får allmänheten och massmedierna en allsidig och objektiv information om myndigheternas ärenden och verksamhet i stort. Regleringen möjliggör alltså en fri och konstruktiv debatt i skilda samhällsfrågor samtidigt som den är en väsentlig förutsättning för den medborgerliga kontrollen av att den offentliga makten utövas under lagarna. (

text: Prop. 1975/76:160 s. 70

text: och

text: prop. 2001/02:70 s. 9

text: För att rätten till insyn inte ska urholkas är det viktigt att handläggningen sker skyndsamt på det sätt som

text: tryckfrihetsförordningen

text: föreskriver. Det får anses vara av särskild betydelse för offentlighetsprincipens genomslag att medier kan bevaka myndigheters handlingar och förmedla uppgifter ur dessa till allmänheten.

text: Jag vill framhålla att det är särskilt viktigt att just Regeringskansliet respekterar insynsrätten. Risken är annars stor att inte heller andra myndigheter anser sig behöva leva upp till grundlagens krav, vilket på sikt skulle kunna vara ett hot mot handlingsoffentligheten. (JO 2013/14 s. 585, dnr

text: m.fl.) Handläggningen har inte varit förenlig med kravet på skyndsamhet

text: Några inledande frågor

text: Tryckfrihetsförordningens

text: reglering om skyndsamhet vid handlingsutlämnanden är sträng men inte rigid. En bedömning måste göras i

text: varje enskilt fall med beaktande av alla relevanta omständigheter. Varje dröjsmål behöver dock kunna motiveras. Även om det måste godtas att det tar en viss tid att exempelvis identifiera den handling som efterfrågas och göra en sekretessprövning, finns en gräns för hur lång tid sådana åtgärder får ta.

text: Det kan många gånger vara svårt för JO att bedöma rimligheten i tidsåtgången endast utifrån upplysningen att en viss åtgärd behövt utföras. För att frågan ska få en tillräcklig belysning vid JO:s granskning är det därför av stor betydelse att myndigheten redovisar sin egen bedömning på ett så utförligt sätt som omständigheterna ger anledning till. (

text: 13 kap. 6 § regeringsformen

text: och t.ex. JO 2024 s. 449, dnr 5614-2023 och JO 2013/14 s. 585.)

text: I Regeringskansliets yttrande redogörs för vilka åtgärder som behövt vidtas innan respektive framställning var slutligt behandlad och det uttalas att det funnits flera omständigheter som försvårat en skyndsam hantering. Samtidigt konstateras att flera av framställningarna ändå borde ha besvarats snabbare, men utan att det anges vilka framställningar som därmed avses. Någon närmare och mer precis bedömning av handläggningen av de enskilda framställningarna redovisas inte heller. Detta har försvårat min granskning, och jag är kritisk till denna brist.

text: I yttrandet anges vidare att den politiska ledningen informeras före ett utlämnande om ett utlämnandeärende bedöms kunna få politiska konsekvenser. Det anges inte närmare om så skett med anledning av någon av de aktuella framställningarna. Jag vill med anledning av detta rent allmänt säga att jag inte ser något principiellt hinder mot att exempelvis en politisk ledning informeras så länge det sker på objektiva grunder och att de krav som gäller för ett handlingsutlämnande inte åsidosätts (JO 2024 s. 233, dnr 10048-2022). Informationsgivningen får alltså inte medföra att ett utlämnande fördröjs.

text: Min bedömning av Regeringskansliets handläggning

text: Det har generellt sett tagit lång tid att behandla framställningarna. Jag noterar dock att det förekommit att Regeringskansliet i ett par fall bett om förtydliganden om vilka handlingar som efterfrågades och att ett antal delutlämnanden gjordes. Sådana åtgärder är ägnade att påskynda handläggningen.

text: Skälen till den långa handläggningstiden har varierat. Statsrådsberedningen har bl.a. pekat på en hög arbetsbelastning och lyft fram att det pågick flera parallella granskningar som rörde den nationella säkerhetsrådgivaren samt att kvalificerade sekretessprövningar behövde göras. Det hänvisas också till missförstånd som orsak till att utlämnanden tagit lång tid.

text: Jag ifrågasätter inte att organisationen inom Regeringskansliet var pressad och inte heller att noggranna överväganden om sekretess behövde göras. En myndighet som Regeringskansliet måste dock även vid sådana förhållanden

text: alltid ha en beredskap att hantera framställningar om allmänna handlingar i enlighet med

text: tryckfrihetsförordningens

text: krav.

text: Med anledning av att missförstånd mellan medarbetare inom Regeringskansliet i flera fall synes ha fördröjt handläggningen vill jag erinra om vikten av att det finns tydliga och väl kända rutiner för handlingsutlämnande. Detta kan vara särskilt värdefullt när trycket på organisationen är högt.

text: En övergripande iakttagelse är att handlingar inte alltid lämnats ut så snart de tagits fram och sekretessprövats vilket naturligtvis inte är acceptabelt. Till exempel tog det nästan fyra veckor från det att myndigheten var färdig med sekretessprövningen av en tjänstemans e-postmeddelanden till dess att de lämnades ut (framställning 3, som också behandlas nedan).

text: Vissa handlingar är till sin karaktär sådana att de typiskt sett bör kunna tas fram mycket snabbt. Det gäller till exempel anställningsavtal, fakturor och e-postloggar. Sekretessprövningen bör i normalfallet inte ta någon längre tid. En handläggningstid på en vecka eller mer för en enstaka sådan handling kan i det här fallet inte anses vara godtagbar (framställning 1 och 2). Inte heller är det tillräckligt skyndsamt att det tog fem respektive sex veckor att lämna ut 25 tydligt angivna fakturor och verifikationer (framställning 6).

text: En framställning gällde sju tjänstemäns e-postloggar under en period om 14 dagar. En e-postlogg innehåller normalt endast en ärendemening och uppgifter om avsändare, mottagare samt tid. Framställningen besvarades genom flera delutlämnanden. Även med beaktande av att det handlade om flera tjänstemäns loggar, att vissa uppgifter i loggarna omfattades av sekretess och att framställningen gjordes i anslutning till jul- och nyårshelgerna borde utlämnandet ha gått att genomföra snabbare än vad som skedde. Ett av utlämnandena skedde efter 18 dagar och två efter tre respektive sex veckor (framställning 5).

text: Två av framställningarna gällde specifika diarieförda handlingar. Den ena handlingen var på sex sidor och även om en sekretessprövning samt samråd med ett annat departement genomfördes så har jag svårt att se att en handläggning på nästan fyra veckor är godtagbar (framställning 4). I fråga om den andra handlingen har det förts fram att den var åtkomlig för endast en viss medarbetare och att bestämmelser om bland annat förundersökningssekretess aktualiserades. Trots de knapphändiga uppgifterna som lämnats om handlingens omfattning och karaktär, framstår det som att sekretessprövningen borde ha kunnat genomföras snabbare än på de nio dagar som det tog (framställning 7).

text: Inte heller de begärda e-postmeddelandena från fem tjänstemän lämnades ut tillräckligt skyndsamt (framställning 3). Även denna framställning besvarades genom delutlämnanden, varav två fördröjdes på grund av missförstånd och hög arbetsbelastning. Ett tredje delutlämnande gjordes efter drygt sex veckor. Det omfattade visserligen cirka 130 e-postmeddelanden, varav flera innehöll relativt

text: omfattande bilagor, men handläggningen försenades på grund av en begränsad åtkomst till tjänstemannens e-post under dennes tjänsteresa och semester. Detta är inte en godtagbar anledning till att ett utlämnande av en allmän handling fördröjs. JO har i flera beslut uttalat att en myndighet måste ha tillgång till e-postmeddelanden även när en tjänsteman är frånvarande (t.ex. JO 2002/03 s. 497, dnr

text: Sammanfattning och kritik

text: Även om det finns ett par enskilda delutlämnanden som möjligen kan undantas så är det min samlade bedömning att de aktuella framställningarna inte handlagts med den skyndsamhet som

text: tryckfrihetsförordningen

text: kräver. För detta ska Regeringskansliet kritiseras.

text: Statsrådsberedningen har fört fram att åtgärder vidtagits i syfte att skapa en mer robust hantering av utlämnandeärenden. Jag ser positivt på det.

text: Jag har även i ett annat beslut denna dag kritiserat Regeringskansliet för att inte ha levt upp till

text: tryckfrihetsförordningens

text: krav på skyndsamhet vid en begäran om allmän handling (se dnr 5825-2025).

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Per Lennerbrant. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Rättssakkunniga Johanna Cervin-Ellqvist har föredragit ärendet och byråchefen Sara Johannesson har deltagit i beredningen.


avgjordAv: Kerstin André

nyckelord:
Anmälningsskyldighet
Barn/ungdom
Objektivitet, opartiskhet, saklighet
Vårdnad

publisher: Justitieombudsmannen

title: Eftersom det är svårt att utforma ett intyg rörande ett barn på ett sådant sätt att inte personalens neutralitet i en vårdnadskonflikt ifrågasätts bör förskolepersonal vara återhållsam med att avge intyg på den ena vårdnadshavarens begäran

org: jo

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan till JO framförde AA klagomål mot förskolan Ängsgården i Umeå kommun. Av anmälan framgick bl.a. följande.

type: stycke

text: Han och BB hade gemensam vårdnad om dottern CC, fyra år. CC hade gått på Ängsgården sedan hon var ett och ett halvt år. Rektor för förskolan var CC:s mormor. Modern hade tidigare arbetat på förskolan.

text: Vid den aktuella tidpunkten förelåg en vårdnadstvist mellan AA och BB. Några dagar innan en muntlig förberedelse skulle hållas i tingsrätten fick AA ett brev från sin advokat. Till brevet var fogat en skrivelse rubricerad ”Dokumentation angående CC från förskolan Ängsgården”. AA:s advokat hade fått skrivelsen från moderns advokat via telefax. Personal vid förskolan hade författat skrivelsen på moderns begäran och skickat den direkt till henne. Den var undertecknad av en förskollärare och en barnskötare.

text: AA uppgav bl.a. följande. Han hade reagerat starkt på skrivelsen eftersom han inte kände igen det som beskrevs och då han uppfattade innehållet som kränkande. Han hade inte gett tillstånd till ”dokumentationen” och hade inte heller informerats om den av förskolepersonalen. Det som upprörde honom mest var vissa uttalanden rörande CC:s utveckling och att personalens s.k. observationer hade gjorts under lång tid. Han ifrågasatte om inte de uppgivna iakttagelserna borde ha föranlett personalen att, enligt

text: 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453)

text: , göra en anmälan till socialnämnden rörande CC.

text: Den aktuella skrivelsen var fogad till anmälan. Skrivelsen innehöll bl.a. en redogörelse för de skillnader som personalen uppgav sig ha iakttagit i CC:s beteende beroende på vilken förälder som hade lämnat respektive hämtat henne på förskolan.

text: Utredning

text: Inledningsvis inhämtades upplysningar per telefon från DD, rektor för förskolan Ängsgården. Hon uppgav bl.a. följande. Även om CC periodvis hade mått dåligt hade personalen inte ansett att det hade förelegat skäl att göra en anmälan till socialtjänsten. Förskolan hade dock försökt att föra en dialog med föräldrarna.

text: Därefter remitterades anmälan till För- och grundskolenämnden i Umeå kommun för utredning och yttrande. I remissvaret anfördes följande.

text: Pappan har ej haft kännedom om att dokumentationen lämnats till mamman. Allt som står nedskrivet har dock pappan informerats om muntligt. Med tanke på att personalen kände till att föräldrarna diskuterade vårdnadsfrågan borde personalen ha informerat pappan om dokumentationen. Nämnden har gett förvaltningen i uppdrag att utfärda tydligare riktlinjer för hur situationer av denna art ska hanteras i verksamheten.

text: Till remissvaret hade fogats den utredning som hade vidtagits i anledning av JOanmälan. Vid samtal med de två tjänstemän som hade skrivit under ”dokumentationen” hade följande antecknats.

text: Dokumentationen som anmälan riktar sig mot har sammanställts av hela arbetslaget på fyra personer men EE och FF skrev under den. Personalen uppger att de, vid ett flertal tillfällen, informerat pappan, AA, om att de kände stark oro över hans dotter. Flickan verkade nedstämd och inåtvänd. Den person som var flickans ansvarsfröken tog kontakt med pappan både per telefon och på förskolan och samtalade om dessa saker. Det som står i dokumentationen har alltså, enligt personalen, framförts muntligen till pappan vid flera tillfällen. När mamman till flickan begärde att få en skriftlig information om dottern ordnade personalen detta. Man visste dock inte hur mamman tänkte använda informationen. Två dagar senare ringde pappan till förskolan och till FF och berättade att han fått dokumentationen av sin advokat. Han var mycket upprörd. Personalen bad om ursäkt för att de inte berättat för honom om dokumentationen och ville ha ett möte med pappan för att reda ut situationen. Pappan ville inte ha något möte med personalen. Eftersom dottern blivit äldre bytte hon avdelning inför sommaren. Personalen erbjöd då pappan ett avslutningssamtal som han avböjde. Han har fått all den skriftliga information som övriga föräldrar fått och blivit kallad till föräldramöte på samma sätt som de övriga föräldrarna men han deltog inte i mötet.

text: Vid samtal med förskolans rektor hade följande antecknats.

text: Personalen pratade med rektor om sin oro för flickan och att de upplevde att pappan inte lyssnade till dem. Hon uppmanade dem då att samtala med pappan vilket den person som var ansvarsfröken för flickan gjorde, se ovan. Rektor har, på grund av släktskapet med flickan, försökt att vara neutral och hålla sig i bakgrunden och låtit personalen sköta situationen.

text: AA yttrade sig över remissvaret. Han anförde bl.a. följande. Många av de uppgifter som har lämnats i remissvaret är felaktiga. Personalen hade inte informerat honom om att de hade känt stark oro för CC. Han hade varken per telefon eller när han var på förskolan haft några samtal med personalen om det. När han hade frågat hur det fungerade för CC hade han alltid fått svaret att det fungerade bra. Utan indikationer på att något inte var bra hade han inte anledning att fråga vidare. – Personalen

text: visste mycket väl vad den skriftliga informationen skulle användas till. – Han hade inte fått någon ursäkt eller kallelse eller begäran om möte. – Vårdnadsprocessen försenades på grund av skrivelsen från förskolan.

text: I ett beslut den 31 oktober 2005 anförde JO André följande.

text: Bedömning

text: Allmänt AA har klagat på att förskolepersonal, på moderns begäran och utan att informera honom, har avgett en skrivelse rörande dottern. Skrivelsen har använts av modern i det då pågående vårdnadsmålet.

text: JO har i tidigare beslut uttalat att personal vid förskolor och skolor skall förhålla sig neutral vid tvister rörande vårdnad m.m. Det är viktigt att en vårdnadshavare inte upplever att myndigheten tar ställning för den ena parten i en pågående vårdnadstvist. Även för berörda barn är det självfallet av stor betydelse att personalen inte dras in i föräldrarnas konflikt utan att förskolan, i så stor utsträckning som möjligt, får vara en fredad plats.

text: Det anförda utesluter inte att en förskola på begäran av den ena vårdnadshavaren lämnar skriftlig information (i det följande omnämnt såsom intyg) rörande ett barn. Några generella riktlinjer för hur ett sådant intyg som avges av förskolepersonal skall utformas finns inte. Det ligger dock i sakens natur såväl att intygsutfärdaren måste göra klart för sig vad intyget skall användas till som att intyget skall utformas med noggrannhet och omsorg. Det måste beaktas att ett intyg kan få betydelse i såväl offentliga som enskilda rättsförhållanden. Det är därför viktigt att intygsutfärdaren endast uttalar sig om förhållanden som han eller hon har tillräcklig kännedom om. Ett intyg skall som regel endast redovisa faktiska förhållanden och inte innehålla några värderingar eller bedömningar. I sammanhanget vill jag också uppehålla mig något vid frågan om sekretess. Av

text: 7 kap. 38 § sekretesslagen (1980:100)

text: framgår att det i förskoleverksamhet gäller sekretess för uppgift om enskilds förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men. Detta innebär att möjligheten att i ett intyg ta in uppgifter som rör den vårdnadshavare som inte har begärt intyget i vissa fall kan begränsas av den sekretess som gäller för uppgiften hos förskolan.

text: När förskolepersonal blir ombedd av den ena vårdnadshavaren att skriva ett intyg rörande ett barn torde det ofta vara i situationer som liknar den här aktuella, dvs. där det har inletts en domstolsprocess rörande vårdnaden. Det torde i dessa fall inte vara ovanligt att omständigheterna är sådana att personalen känner oro för det berörda barnet. I sammanhanget finns därför anledning att peka på att förskolor under vissa förhållanden har både rätt och skyldighet att lämna uppgifter till socialtjänsten. Regler om detta finns i olika författningar.

text: När ett mål om vårdnad m.m. handläggs vid domstol skall rätten, enligt

text: 6 kap. 19 § föräldrabalken

text: , se till att frågor om vårdnad, boende och umgänge blir tillbörligt utredda. Innan rätten avgör ett mål rörande en sådan fråga skall socialnämnden ges tillfälle att lämna upplysningar. Har nämnden tillgång till upplysningar som kan vara av betydelse för frågans bedömning är nämnden skyldig att lämna rätten sådana upplysningar. Rätten kan också ge socialnämnd i uppdrag att utse någon att verkställa utredning rörande vårdnad, umgänge och boende. Inom ramen för en sådan utredning tar socialtjänsten regelmässigt kontakt med barnets förskola för att inhämta upplysningar.

text: I

text: 14 kap. 1 § socialtjänstlagen

text: stadgas att myndigheter vars verksamhet berör barn och ungdom är skyldiga att genast anmäla till socialnämnden om de i sin verksamhet får kännedom om något som kan innebära att socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd. Detta gäller även dem som är anställda hos sådana myndigheter. En erinran om anmälningsskyldigheten finns i

text: 1 kap. 2 a § skollagen (1985:1100)

text: . Anmälningsplikten förutsätter inte att det är klarlagt att nämnden behöver ingripa. Även uppgifter som är svårbedömda eller obestyrkta skall anmälas om de tyder på att ett barn kan vara i behov av stöd eller hjälp från socialnämndens sida.

text: Förskolan Ängsgårdens agerande Av utredningen framgår bl.a. följande. Mormodern var rektor för den förskola där CC vistades. Modern hade tidigare arbetat på förskolan. Vid den aktuella tidpunkten förelåg en vårdnadstvist mellan fadern och modern. Personalen vid förskolan ”kände till att föräldrarna diskuterade vårdnadsfrågan”. På moderns begäran skrev personalen ett intyg av vilket bl.a. framgick personalens iakttagelser av skillnader i CC:s beteende beroende på vilken förälder som hade lämnat respektive hämtat henne på förskolan. Intyget, ”dokumentationen”, tillställdes modern. Fadern fick del av handlingen via sitt ombud i vårdnadsmålet. Några dagar senare skulle en muntlig förberedelse äga rum i tingsrätten.

text: De uppgifter som har framkommit under utredningen är delvis motstridiga. Tjänstemän vid förskolan har uppgett bl.a. att de kände stark oro för CC eftersom hon var nedstämd och inåtvänd, att fadern hade informerats om detta av personalen och att de inte visste hur modern hade tänkt använda den skriftliga informationen. AA har i sin kommentar över remissvaret tillbakavisat uppgifterna om att han före den aktuella händelsen hade fått information om personalens oro för barnet. Han har även uppgett att personalen kände till hur modern tänkte använda skrivelsen.

text: Såsom har anförts ovan kan ett intyg få betydelse både i offentliga och enskilda rättsförhållanden. För det fall förskolepersonalen inte visste vad modern avsåg att använda intyget till borde därför den saken ha klargjorts innan man tog ställning till moderns begäran. Personalen borde härvid också ha beaktat att de speciella släktskapsförhållandena i sig utgjorde en sådan omständighet som medförde risk

text: för att AA skulle få den uppfattningen att förskolan inte var objektiv i sitt förhållningssätt till honom och CC:s mor. Enligt min mening kan det i förevarande fall starkt ifrågasättas om det var lämpligt att över huvud taget avge intyget. Personalen hade i stället, sedan det hade klargjorts att syftet med intyget var att det skulle inges till domstol i ett vårdnadsmål, kunnat hänvisa till att uppgifter om CC kunde komma att lämnas inom ramen för en eventuell vårdnadsutredning. Vad gäller intygets utformning kan vidare följande konstateras. Intyget innehåller både en redogörelse beträffande personalens egna iakttagelser och uttalanden som synes vara baserade på andras, CC:s och moderns, uppgifter. Det är också skrivet på ett sådant sätt att jag har förståelse för att AA har uppfattat det som partiskt. Intyget borde ha begränsats till att avse faktiska förhållanden, redovisade på ett objektivt sätt. Förskolan borde även, vilket nämnden har medgett, ha informerat AA om intyget.

text: AA har också ifrågasatt om inte förskolan borde ha gjort en anmälan till socialtjänsten rörande CC.

text: De omständigheter som, inom ramen för min utredning, har kommit fram rörande CC har inte varit sådana att det har förelegat skyldighet för förskolan att göra en anmälan till socialtjänsten enligt

text: 14 kap. 1 § socialtjänstlagen

text: Sammanfattning Det ovan anförda kan sammanfattas enligt följande. Det föreligger i och för sig inget formellt hinder mot att förskolepersonal, på begäran av den ena vårdnadshavaren, skriver ett intyg rörande ett barn. Emellertid ligger det i sakens natur att det är mycket svårt att utforma ett intyg av aktuellt slag på ett sådant sätt att det inte sätts i fråga huruvida personalen förhåller sig neutral i vårdnadskonflikten. Mot den bakgrunden bör, enligt min mening, förskolepersonal vara återhållsam med att avge sådana intyg. Uppgifter från barnets förskola inhämtas för övrigt regelmässigt av socialtjänsten i de fall en vårdnadsutredning verkställs. Förskolan har således ofta möjlighet att på annat sätt än genom ett intyg vidarebefordra sina iakttagelser rörande barnet. Om intyg ändå avges skall självfallet den andra vårdnadshavaren hållas informerad. Det finns också anledning att understryka att förskolepersonal som känner oro för ett barn måste överväga om förhållandena är sådana att en anmälan bör göras till socialnämnden.

text: Med de kritiska uttalanden som har gjorts vad gäller förskolans agerande i anledning av den ena vårdnadshavarens begäran om ett intyg avslutas ärendet.

type: avgorande


nyckelord: Beslut Verkställighet

title: Fråga om en kommun i besparingssyfte har kunnat besluta bl.a. om att verkställigheten av vissa beslut om bistånd enligt SoL och insatser enligt LSS skulle upphöra under en tid

text: I september 2004 kom det till JO:s kännedom att Socialnämnden i Töreboda kommun vid ett sammanträde den 8 september 2004 hade beslutat om besparingar i budgeten för år 2004. I protokollet från nämndens sammanträde, § 125, anfördes under rubriken Ärende bl.a. följande.

text: Vid socialnämndens sammanträde 2004-05-26 togs frågan om innevarande års budget upp. Tidigare prognoser hade visat på betydande underskott. – – – Prognosen 2004-04-30 slutade på 2 500 000 kr. På förvaltningens förslag gav socialnämnden uppdraget att ta fram underlag till besparingar samt konsekvensbeskrivningar till erhållen budgetram. (Sn § 88/04). – – – Socialnämnden beslutade vid sitt sammanträde 2004-06-17, § 107, begära tilläggsanslag hos kommunfullmäktige med 4,1 miljoner kronor, motsvarande socialnämndens underskott i budgetprognos 2004-05-31. Kommunfullmäktige beslutade vid sitt sammanträde 2004-08-30, § 51 att avslå socialnämndens begäran om tilläggsanslag samt klargjorde att socialnämnden själv har att fatta beslut för att anpassa sin verksamhet till av fullmäktige tilldelad budget.

text: Vid nämndens sammanträde förelåg en promemoria som är daterad den 4 juni 2004 och som hade upprättats av förvaltningschefen AA. I den angavs delar av nämndens verksamhetsområde inom vilka besparingar skulle kunna ske. För äldreoch handikappomsorgen angavs bl.a. att ”Inga beslut om ledsagning kommer att verkställas”. När det gällde LSS- och psykiatrienheten angavs bl.a. följande.

text: − Vissa beslut på korttids- och fritidshemmet Killingen kommer inte att kunna verkställas. − Beslut om ledsagning kommer inte att kunna verkställas.

text: Nämnden fattade med utgångspunkt från promemorian följande beslut.

text: 1. Socialnämnden beslutar om besparingar i 2004 års budget med undantag under stycket konsekvenser, punkterna:

text: − Uppstigning senarelagd eller inställd. De som kan gå upp själva får förbli i pyjamas/nattlinne och morgonrock.

text: − Utdragna måltider vid matning, där de som matas sist får kall mat, en personal matar alla.

text: − Ingen extra bemanning vid vård i livets slutskede.

text: 2. Uppföljning av besparingar ska ske till socialnämnden varje månad, verksamhetsmässigt och ekonomiskt.

text: 3. Beslutet gäller från och med 2004-09-13 och till årets slut.

text: JO beslutade att inhämta ett yttrande från Socialnämnden i Töreboda kommun om huruvida nämndens beslut den 8 september 2004 innebar att beslut om bistånd enligt

text: socialtjänstlagen (2001:453)

text: , SoL, eller om insatser enligt lagen (

text: ) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) som nämnden, eller eventuellt domstol, tidigare hade fattat inte skulle gälla eller inte verkställas under tiden från den 13 september 2004 fram till årsskiftet 2004/05. För det fall beslutet innebar att tidigare fattade beslut om bistånd enligt

text: socialtjänstlagen

text: eller insatser enligt LSS inte skulle gälla eller inte verkställas under den aktuella tiden, anmodades nämnden att redogöra för de rättsliga överväganden som den hade gjort när det gäller förutsättningarna för att ändra ett s.k. gynnande förvaltningsbeslut (se bl.a. Regeringsrättens avgörande

text: RÅ 2000 ref. 16

text: ) eller förordna att ett sådant beslut inte längre skulle verkställas.

text: Socialnämnden i Töreboda kommun anförde i ett yttrande följande.

text: Inledningsvis önskar socialnämnden framhålla att nämnden dels försökt få nödvändiga tilläggsanslag från kommunfullmäktige och dels överlämnat frågan om besparingar till fullmäktige för ställningstagande. Socialnämndens begäran om tilläggsanslag och överlämnandet motiverades av nämndens bedömning att det var omöjligt att genomföra besparingar under återstoden av 2004 som anpassade verksamheten till av fullmäktige tilldelad budget. Till bakgrunden hör också att nämnden i motsvarande situationer under tidigare år fått tilläggsanslag exempelvis från de medel som disponeras av kommunstyrelsen för oförutsedda utgifter. Kommunfullmäktiges beslut att avslå begäran om tilläggsanslag, särskilt i den del det innefattade ett klargörande att socialnämnden själv har att fatta beslut för att anpassa sin verksamhet till budget, sågs av nämnden som en direkt anvisning från fullmäktige. Genom sitt beslut den 8 september 2004 avsåg socialnämnden att ta ställning till den anvisade besparingen som sådan samtidigt som nämnden angav att vissa möjliga konsekvenser måste undantas. Meningen var däremot inte att igenom beslutet i detalj ta ställning till hur besparingen skulle genomföras. Socialnämnden har därefter insett att innebörden av det ifrågavarande beslutet är oklart och kan ifrågasättas i ett rättsligt perspektiv. Socialnämnden har därför genom ett nytt beslut den 29 september 2004 upphävt beslutet samt tydliggjort att beslut om insatser som den enskilde har beviljats och kommer att beviljas skall verkställas enligt gällande lagstiftning. Nämnden har också i enlighet med sitt verksamhetsansvar enligt

text: 6 kap. 7 § kommunallagen

text: tagit initiativ till att ge ett uppdrag till socialförvaltningen att genomföra en granskning av om enskilda lidit rättsförluster genom det beslut som fattats av nämnden och åtgärder som har vidtagits av socialförvaltningen under tiden

text: den 13–29 september 2004, dvs. under den tid som det upphävda beslutet gällt. En preliminär slutsats är att beslutet inte inneburit några direkta effekter i verksamheten annat än i fråga om ledsagning. Exempelvis så har situationen på de särskilda boendena varit opåverkad. Inga enskilda har förvägrats rätten till insatserna korttidsvistelse eller fritidshem. Såvitt gäller ledsagning kan följande konstateras. Fyra personer har ledsagning beviljad enligt

text: socialtjänstlagen

text: (SoL). 22 brukare har ledsagning beviljad enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Gemensamt för de som har ledsagning enligt SoL är att de beviljats 100 timmar per år. Av dem som beviljats ledsagning enligt LSS har 18 brukare beviljats visst antal timmar per år, två brukare har timmar beviljade för tio månader och två brukare har timmar beviljade för sex månader. En av de personer som har insatsen enligt SoL har under den aktuella tiden undantagits från det ifrågavarande beslutet då den personen är helt blind och det skulle ha inneburit allvarliga konsekvenser för honom. Samma gäller två personer som har insatsen enligt LSS och som hört av sig till förvaltningen och behövt ledsagning för att besöka vårdinrättningar. Sammanfattningsvis har alltså samtliga som hört av sig eller som haft angelägna skäl för ledsagning undantagits från beslutet under den aktuella perioden. Det går givetvis inte helt att utesluta att brukare som avstått från att kontakta kommunen kan ha drabbats. Mot bakgrund av att besluten gäller för tid om ett år eller i övriga fall tio eller sex månader samt omfattar fri förfoganderätt för ett stort antal timmar har förhoppningsvis någon större rättsförlust inte uppkommit. De beviljade timmarna har inte gått förlorade genom socialnämndens beslut och de åtgärder som har vidtagits från förvaltningen. En närmare redovisning av resultatet av granskningen kan lämnas till Justitieombudsmannen när denna slutförts.

text: I ett beslut den 13 januari 2005 anförde JO André följande.

text: Beslut angående bistånd enligt

text: socialtjänstlagen

text: eller insats enligt LSS fattas av den eller de kommunala nämnder som svarar för kommunens socialtjänst och verksamhet enligt LSS. Ett beslut att avslå en ansökan om bistånd eller insats kan överklagas till förvaltningsdomstol. För det fall att domstolen bifaller överklagandet gäller beslutet omedelbart såvida domstolen inte har förordnat om annat eller en högre instans beslutat om inhibition.

text: En kommun som underlåter att utan oskäligt dröjsmål tillhandahålla bistånd enligt

text: socialtjänstlagen

text: eller en insats enligt LSS som någon är berättigad till enligt domstols avgörande, skall åläggas att betala en särskild avgift. Ett beslut om särskild avgift fattas av förvaltningsdomstol efter en ansökan av länsstyrelsen (se

text: 16 kap. 6 a–6 d §§ SoL och 28 a–28 d §§ LSS). Det finns inte några bestämmelser om särskild avgift beträffande en kommuns underlåtenhet att verkställa ett beslut om bistånd eller insats som har fattats av ett kommunalt organ. I den delen kan jag hänvisa till ett betänkande som Utredningen om verkställighet av vissa gynnande kommunala beslut nyligen har lagt fram,

text: SOU 2004:118

text: . Avsaknaden av bestämmelser om avgifter eller andra sanktioner innebär givetvis inte att kommunen har någon rätt att underlåta att verkställa sina egna beslut om bl.a. bistånd enligt

text: socialtjänstlagen

text: Ett beslut att bevilja någon bistånd enligt

text: socialtjänstlagen

text: eller en insats enligt LSS utgör ett s.k. gynnande förvaltningsbeslut. Någon generell regel om under vilka förutsättningar en myndighet kan ändra ett beslut som den har fattat av annan anledning än rena förbiseendefel finns inte. Utgångspunkten är dock att ett

text: gynnande beslut inte kan ändras till nackdel för den enskilde. Undantag kan göras dels om beslutet har försetts med ett s.k. återkallelseförbehåll, dels om tvingande säkerhetsskäl påfordrar en omedelbar återkallelse, dels om beslutet blivit oriktigt på grund av att den enskilde vilselett myndigheten.

text: Frågan om det finns ytterligare fall då ett beslut om bistånd kan ändras till nackdel för en enskild har behandlats av Regeringsrätten i ett avgörande som refererats i

text: RÅ 2000 ref. 16

text: . Avgörandet gällde om en socialnämnd kunde ompröva och till biståndstagarens nackdel ändra ett beslut om bistånd i form av hemtjänst som gällde tills vidare. Regeringsrätten anförde därvid bl.a. följande.

text: Rätten till bistånd enligt

text: 6 §

text: SoL och de paragrafer vartill där hänvisas är en förmån som enligt lagen skall bestämmas inom viss angiven ram av den enskildes behov för försörjningen och livsföringen i övrigt. Hänsynen till den enskildes trygghet talar med styrka emot att beslut om sådant bistånd får omprövas till den enskildes nackdel annat än under de generella förutsättningar som anses gälla för omprövning av gynnande beslut. Detta gäller främst beslut om bistånd som avser ett bestämt tillfälle eller en bestämd period. När ett beslut avser ett fortlöpande bistånd utan någon angiven tidsbegränsning kan däremot skälen för omprövning vara så starka – exempelvis om biståndsbehovet väsentligt förändras – att ett absolut förbud mot omprövning på grund av ändrade förhållanden inte bör uppställas. Det kan dock inte komma i fråga att låta ändringar av andra förhållanden än sådana som kunnat beaktas vid det ursprungliga ställningstagandet få föranleda en omprövning. Nämnden fattade den 8 september 2004 ett beslut om besparingar. I sitt yttrande till JO har nämnden anfört att den genom beslutet avsåg att ta ställning till den föreslagna besparingen som sådan samtidigt som nämnden angav att vissa möjliga konsekvenser måste undantas. Enligt remissyttrandet var det inte meningen ”att igenom beslutet, i detalj ta ställning till hur besparingen skulle genomföras”. I beslutet om besparingar anges inte uttryckligen att verkställigheten av vissa beslut skall upphöra. Mot bakgrund av vad som anfördes i den promemoria som låg till grund för beslutet, kan beslutet dock enligt min mening inte ges annan innebörd än att nämnden bl.a. gav förvaltningen ett uppdrag som innefattade en befogenhet att i enskilda fall avbryta verkställigheten av vissa beslut om bistånd och insatser. Såvitt kommit fram i ärendet gjorde även förvaltningen en sådan tolkning av beslutet.

text: Eftersom de medel som kommunfullmäktige hade tilldelat nämnden inte räckte till kostnaderna för verksamheten har nämnden befunnit sig i en svår situation. Nämnden har givetvis haft att anpassa verksamheten till de ekonomiska ramar som kommunfullmäktige har bestämt. Detta har emellertid inte inneburit att nämnden har kunnat fatta beslut om besparingar som lett till olagliga konsekvenser. Härvid skall framhållas att kommunfullmäktige inte genom föreskrifter eller beslut om medelstilldelning kan ålägga en nämnd att åsidosätta vad som följer av lagstiftningen på ett område.

text: Som framgår av det ovan anförda har det i förevarande fall inte funnits rättsliga förutsättningar för nämnden att generellt förordna att vissa beslut om insatser enligt

text: socialtjänstlagen

text: eller LSS inte längre skulle verkställas. Oavsett hur man ser på de prioriteringar som nämnden har gjort när det gäller verksamheten och

text: förutsättningarna för att göra besparingar på olika områden har nämnden genom att likväl fatta ett beslut som haft en sådan innebörd grovt överträtt sina befogenheter.

text: Nämndens beslut om besparingar upphävdes efter en kort tid. De negativa konsekvenserna av besparingsbeslutet för de berörda enskilda kan därför antas ha varit begränsat och nämnden har gett socialförvaltningen i uppdrag att utreda om någon enskild lidit skada. Mot denna bakgrund finner jag inte skäl att fortsätta utredningen, utan jag låter saken bero med den allvarliga kritik som innefattas i det ovan anförda.

text: När socialförvaltningens granskning av konsekvenserna av nämndens besparingsbeslut är klar önskar jag erhålla en redovisning av resultatet av den.

text: En kopia av beslutet skickas till Länsstyrelsen i Västra Götalands län, sociala enheten, som har tillsyn över socialtjänsten i länet.

text: I en skrivelse som kom in till JO den 13 maj 2005 redogjorde socialförvaltningen för sin egen granskning av huruvida någon enskild hade lidit någon rättsförlust till följd av nämndens beslut. JO lade redogörelsen till handlingarna i ärendet.


nyckelord: Diarieföring Dokumentation

title: Anmälan mot Miljönämnden i Höganäs kommun angående handläggningen av ett djurskyddsärende

text: Anmälan

text: AA anmälde i skrivelser som kom in till JO den 7 augusti 2006 tjänstemän vid Miljönämnden i Höganäs kommun för brister i handläggningen av ett djurskyddsärende. Hon anförde i huvudsak följande. I mars 2006 besökte hon en fastighet på vilken det hölls hundar. Hon konstaterade att det fanns klara brister i hundhållningen och anmälde förhållandena till miljökontoret i Höganäs kommun. Vid kontakter med miljökontorets tjänstemän fick hon klart för sig att hundhållningen varit uppmärksammad sedan åtminstone 1998. En djurskyddsinspektör hade vid flera tillfällen inspekterat djurhållningen. Han hade påtalat brister, men inte ställt krav på förändring. Den 3 augusti 2006 omhändertogs femton vuxna hundar och fyra valpar. Beslutet togs efter att polis vid ett par tillfällen kallats ut till fastigheten efter anmälningar från privatpersoner.

text: Utredning

text: Miljönämnden anmodades att göra en utredning och yttra sig angående handläggningen av ärendet.

text: Miljönämnden gav revisionsfirman Ernst & Young i uppdrag att göra en granskning. Revisionsfirman gjorde en genomgång av handlingarna i ärendet. Upplysningar hämtades även in genom intervjuer. Därefter gjordes en sammanställning av ärendets handläggning. Resultatet av granskningen redovisades i en rapport. I en sammanfattning anförde revisionsfirman följande.

text: Efter genomförd kartläggning kan följande kommentarer och bedömningar lämnas: Det kan konstateras att dokumentation, om än spridd på flera källor, finns tillhanda i aktuellt ärende. Det har varit möjligt att skapa en bild av händelseutvecklingen över tiden. Vad som skulle vara önskvärt är den tillgänglighet till materialet, som den kartläggning som här har gjorts har skapat, ska finnas som en naturlig del i handläggningen av varje ärende. Miljökontoret har enligt uppgift i flera faser arbetat med att strukturera och underlätta dokumentation och dokumenthantering. Ett fortsatt och återkommande fokus på dokumentationsmetodik, där ovanstående synpunkter kan vägas in, kan vara en naturlig fortsättning på ett redan pågående arbete. Den enskilde hundhållaren har varit aktuell under en längre period, men med vissa tider då de inkomna klagomålen och därmed de från förvaltningen påföljande

text: åtgärderna har varit intensivare. Sådana perioder kan identifieras till under år 2002 och under de senaste åren 2005-2006. Ärendets speciella karaktär bör utgöra en grund för en speciell handläggning och uppmärksamhet från miljönämndens/miljökontorets sida. Utredningen visar att detta har varit ett i jämförelse med andra ärenden inom djurskyddet, arbetsintensivt och grannlaga ärende som krävt återkommande insatser. I den dokumentation som finns, kan utläsas att de inkomna klagomålen har mötts av insatser, oftast en inspektion från handläggarens sida, samma dag eller dagen efter. Ibland har flera handläggare varit med vid besöken, ibland polis och någon gång har veterinär beställts att närvara vid inspektionen. Handläggningen av ärendet har till största delar varit styrt av klagomål från allmänhet och signaler från andra myndigheter. Varje klagomål har handlagts. Ärendet har därmed haft en inneboende och kontinuerlig händelseutveckling som varit styrt av utifrån och till miljökontoret inkommande signaler. Den speciella karaktären på ärendet skulle ha kunnat ge upphov till en annan och mer offensiv strategi från miljökontorets sida. Detta skulle t.ex. ha kunnat innebära en handläggning med regelbundna och sammanfattande uppföljningar tillsammans med ledningen varvid de svåra bedömningarna ägnades särskild uppmärksamhet. Miljönämnden kunde ha beretts möjlighet till en mer kontinuerlig bedömning av principiell och policykaraktär. Rutiner för hur ”besvärliga” ärenden ska hanteras kan fortsättningsvis fungera som ett stöd. Sammanfattningsvis kan sägas att ärendet har fått stor uppmärksamhet genom den kontinuerliga handläggningen, men att en mer offensiv strategi, sett till ärendets komplexa karaktär, har saknats från miljökontorets/miljönämndens sida. Det har funnits adekvata beslutsunderlag i varje enskild bedömning som gjorts utifrån inkomna klagomål, men det har saknats ett sammanställt underlag för bedömning av ärendet i sin helhet.

text: Miljönämnden överlämnade rapporten till JO samt konstaterade, i enlighet med vad som framkommit, att det i enskilda moment brustit i hanteringen av det aktuella djurskyddsärendet. Miljönämnden skulle därför, oaktat effekterna av handlandet inneburit skada eller ej och fråga var om en enstaka händelse och inte del i ett mönster – se över sina handläggningsrutiner.

text: AA gavs tillfälle att kommentera remissvaret.

text: Bedömning

text: JO:s granskning avser i första hand en kontroll av att myndigheterna och dess befattningshavare i sin verksamhet följer lagar och andra författningar samt i övrigt fullgör sina åligganden. Granskningen är av rättslig art och avser främst tillämpningen av gällande förfaranderegler. Däremot brukar JO inte pröva myndigheternas ställningstagande i sakfrågor, i synnerhet om besluten bygger på lämplighetsöverväganden eller kräver särskild sakkunskap.

text: Av den rapport som nämnden överlämnat som sitt remissvar framgår att inkomna klagomål på djurhållningen mötts av insatser, oftast en inspektion från handläggarens sida, samma dag eller dagen efter. Ibland har flera handläggare varit med vid besöken, ibland polis och någon gång veterinär. Vidare framgår att återinspektioner gjorts. Mot den bakgrunden kan jag inte finna att förvaltningen skulle ha handlagt ärendet direkt felaktigt eller bristfälligt.

text: Frågan är dock om nämnden borde ha agerat mer kraftfullt och med mer ingripande åtgärder gentemot hundhållaren. Med hänsyn till vad som anförts om JO:s

text: granskningsverksamhet går jag emellertid inte in på de bedömningar som miljönämnden och djurskyddsinspektören gjort.

text: Av rapporten framgår att brister i dokumentationen i vissa fall gör det svårt att bedöma om vissa anmodanden om åtgärder följts upp. Jag vill med anledning av det understryka vikten av att den muntliga information som hämtas in och de kontakter och övriga åtgärder som förekommer under ett ärendes handläggning dokumenteras. Dokumentationen skall vara utförd på ett sådant sätt att den inte lätt kan utplånas samt vara daterad och signerad. Givetvis måste det också framgå tydligt vad som har förekommit. För vissa fall framgår denna dokumentationsskyldighet direkt i lag. I

text: 15 § förvaltningslagen (1986:223)

text: föreskrivs att uppgifter som en myndighet får på annat sätt än genom en handling och som kan ha betydelse för utgången i ärendet skall antecknas av myndigheten, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Dokumentationsskyldigheten tryggar parters rätt enligt 16 och 17 §§ att få ta del av uppgifter.

text: Från rättssäkerhetssynpunkt är det emellertid viktigt att alla för ärendets bedömning behövliga uppgifter redovisas i akten. Även uppgifter som inte direkt tillför ärendet sakuppgifter, utan enbart rör ärendets yttre gång, måste i stor utsträckning dokumenteras. Sådana uppgifter kan gälla att kontakt förekommit med parter, andra personer eller myndigheter eller att handläggaren besökt den plats ärendet rör.

text: Även om dokumentationen av det senast nämnda slaget inte har betydelse för utgången av ärendet är den ändå av stort värde. Den är en förutsättning för insyn i och kontroll av verksamheten både från den egna förvaltningsledningen och från utomstående tillsynsmyndigheter. Även parters och allmänhetens insyn i myndighetens verksamhet underlättas av detta slags dokumentation. Vidare kan ett handläggarbyte i hög grad försvåras av brister i beskrivningen av vad som har förekommit i ett ärende.

text: Av rapporten kan också utläsas, även om det inte klart uttrycks, att det funnits brister i registreringen av handlingar. Jag vill med anledning av det erinra om reglerna i

text: 15 kap.

text: sekretesslagen (1980:100)

text: . Enligt huvudregeln i 15 kap. 1 § första stycket skall allmänna handlingar som kommit in till eller upprättats hos en myndighet registreras utan dröjsmål. Emellertid får, i fråga om allmänna handlingar för vilka sekretess inte gäller, registrering underlåtas om handlingarna i stället hålls så ordnade att det utan svårighet kan fastställas om en handling kommit in eller upprättats. En ovillkorlig registreringsskyldighet omfattar därmed bara handlingar för vilka sekretess gäller. När det gäller allmänna handlingar som inte omfattas av sekretess kan myndigheterna välja mellan att antingen registrera dem eller hålla dem så ordnade att det utan svårighet kan fastställas om handlingen har kommit in eller upprättats. När myndigheten har bestämt sig för ettdera systemet måste detta emellertid tillämpas konsekvent av alla inom myndigheten. Om det t.ex. har bestämts att allmänna handlingar tillhörande ett visst ärendeslag skall registreras krävs det att alla allmänna handlingar som hör till sådana ärenden verkligen diarieförs. Detta gäller även för meddelanden som befordras elektroniskt.

text: Jag noterar avslutningsvis att miljönämnden har beslutat att – om så inte redan skett – se över handläggningsrutinerna. Med dessa uttalanden och den kritik som ligger i det sagda avslutas ärendet.


title: Uppsala universitets disciplinnämnds handläggning av ett ärende om avstängning enligt 10 kap. 2 § högskoleförordningen (1993:100). Fråga bl.a. om disciplinnämnden bort bereda studenten möjlighet att närvara vid nämndens sammanträde när anmälare hördes

text: Sid Datum Dnr 2003-01-09 3799-2001 Justitieombudsmannen Kerstin André

text: Disciplinnämndens vid Uppsala universitet handläggning av ett ärende rörande avstängning enligt

text: , m.m. Fråga bl.a. om disciplinnämnden bort bereda studenten möjlighet att närvara vid nämndens sammanträde när anmälare hördes

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan till JO klagomål mot Disciplinnämnden vid Uppsala universitet angående handläggningen av ett ärende rörande avstängning enligt

text: 10 kap. 2 § högskoleförordningen

text: . Hon anförde att disciplinnämndens beslut den 26 november 1999 fattats trots avsaknad av bevis och gjorde därtill gällande att det förelåg jäv i och med att anmälaren tilläts agera sakkunnig vid nämnden. AA klagade vidare bl.a. på att hon inte fått närvara vid disciplinnämndens sammanträde när prefekt och studierektor hördes av nämnden. Till anmälan var fogat ett antal handlingar, däribland disciplinnämndens beslut den 26 november 1999 och Länsrättens i Uppsala län dom den 23 december 1999 (mål nr 2292-99).

text: Utredning

text: Disciplinnämnden vid Uppsala universitet anmodades att göra en utredning angående vad som i anmälan sades om att AA inte fick närvara vid sammanträdet när prefekt och studierektor hördes av nämnden samt att till JO inkomma med ett yttrande över vad som framkommit. Disciplinnämnden inkom med ett yttrande upprättat av nämndens ordförande BB och nämndens sekreterare CC. I remissvaret anfördes följande.

text: Disciplinnämnden vid Uppsala universitet har anmodats att yttra sig över förhållandet att AA inte närvarade vid nämndens sammanträde den 10 november 1999 när prefekt DD och studierektor EE hördes av nämnden. Prefekt DD och studierektor EE vid institutionen för medicinsk biokemi och mikrobiologi anmälde den 8 september 1999 AA till rektor för otillbörlig avskrift av tentamensskrivningar. Anmälan bestod av en skrivelse om fyra sidor och fyra bilagor innehållande bl.a. de i ärendet tre aktuella tentamensskrivningarna. AA bereddes tillfälle att yttra sig över anmälan och inkom den 1 oktober 1999 med en skrivelse till rektor. Rektor beslutade efter samråd med den lagfarne ledamoten, professor FF, att hänskjuta ärendet till disciplinnämnden för prövning. Sedan disciplinnämnden vid sitt sammanträde den 10 november 1999 gått igenom ärendet kallades DD och EE in för att lämna dessa tillfälle att besvara disciplinnämndens frågor. AA kallades senare in för att beredas tillfälle att inför nämnden uttala sig i

text: saken i enlighet med

text: 10 kap. 11 § högskoleförordningen

text: . De uppgifter som var av betydelse för disciplinnämndens beslut i ärendet framgick av institutionens anmälan inklusive bilagor. I nästan alla disciplinärenden framgår fullständig bevisning om en förseelse av det skriftliga materialet. Ytterst sällan förekommer det att något framkommer vid disciplinnämndens sammanträden som enligt

text: förvaltningslagen

text: måste kommuniceras med studenterna. Samtal vid sammanträdena med företrädare för vederbörande institution eller med skrivningsvakter har främst funktionen att bekräfta innehållet i det skriftliga materialet. Ibland lämnas upplysningar som är nödvändiga för att kunna bedöma hur allvarlig förseelsen är och huruvida exempelvis medförda hjälpmedel har relevans för provet. Ganska ofta diskuteras organisationen av ett prov. Diskussionen kan då leda över till mer allmän diskussion av institutionens rutiner, säkerhets- och kontrollåtgärder (som kan vara direkt olämpligt att föra i en students närvaro). Ibland diskuteras studentens studiesituation (bl.a. för att man skall kunna bedöma hur avstängningen drabbar honom eller henne) och personliga förhållanden, allt i syfte att finna förmildrande omständigheter eller för att undvika att en avstängning verkar alltför strängt. Numera har disciplinnämnden andra rutiner vid sina sammanträden än vad som gällde vid behandlingen av ärendet rörande AA. Efter att disciplinnämnden gått igenom ärendet kallas först den anmälda studenten in för att beredas tillfälle att inför nämnden uttala sig i saken. Studenten lämnas sedan möjlighet att stanna kvar vid sammanträdet då andra personer hörs av nämnden. Syftet är främst att undvika spekulationer om vad som läggs till grund för nämndens beslut. Det kan avslutningsvis nämnas att Disciplinnämnden vid Uppsala universitet i ett yttrande till Högskoleverket angående studenternas rättssäkerhet uttalat att det borde övervägas om inte

text: 10 kap. 11 § högskoleförordningen

text: skulle behöva ändras för att stärka studenternas rättssäkerhet. Högskoleverket har i rapporten ”20 åtgärder för att stärka studenternas rättssäkerhet” föreslagit att det i

text: 10 kap. 11 § högskoleförordningen

text: görs tillägget att studenten även har rätt att närvara vid disciplinnämndens sammanträde i de delar nämnden inhämtar uppgifter från andra, om inte synnerliga skäl talar emot det.

text: AA yttrade sig över remissvaret.

text: I beslut den 9 januari 2003 anförde JO André följande.

text: Bedömning

text: Med anledning av AA:s klagomål angående den bevisvärdering som låg till grund för discipinnämndens beslut vill jag inledningsvis uttala följande.

text: Det är inte JO:s uppgift att ersätta den rättstillämpning som ankommer på andra organ i samhället.

text: JO:s huvuduppgift är att granska att myndigheter och andra som står under JO:s tillsyn följer lagar och andra författningar i sin verksamhet. Syftet med denna granskning är i första hand att undersöka om myndigheterna har handlat enligt de regler för förfarandet som gäller för dem.

text: JO kan inte ändra eller upphäva ett beslut som en domstol eller en annan myndighet har fattat. Inte heller brukar JO ta ställning till om ett beslut är riktigt i sak. JO tar upp en sådan fråga till utredning bara när ett beslut direkt strider mot en lag eller en förordning eller när det annars framstår som uppenbart felaktigt.

text: Detta innebär att JO som regel inte utreder klagomål som gäller värdering av bevisning eller andra bedömningar i domar och beslut.

text: Vad härefter gäller påståendet om jäv framgår av disciplinnämndens protokoll den 10 november 1999 att anmälarna hörts av nämnden. Detta förfarande är en del av nämndens utredningsskyldighet och utgör således inte en omständighet som kan innebära jäv.

text: Det som AA har framfört i dessa delar har mot denna bakgrund inte föranlett någon åtgärd från min sida.

text: Jag har i detta ärende endast funnit anledning att pröva om disciplinnämnden gjorde rätt när AA inte gavs tillfälle att närvara vid nämndens sammanträde när prefekten och studierektorn hördes.

text: Enligt

text: 10 kap. 11 § högskoleförordningen

text: skall disciplinnämnden se till att ett ärende som hänskjuts dit utreds noggrant. Nämnden skall bereda studenten som berörs av ärendet tillfälle att inför nämnden uttala sig i saken. Någon bestämmelse som ger studenten rätt att närvara då någon hörs på initiativ av nämnden finns inte i

text: högskoleförordningen

text: I den i remissvaret nämnda rapporten från Högskoleverket (Rapport 2001:27 R) – 20 åtgärder för att stärka studenternas rättssäkerhet – anges vad gäller den nu aktuella frågan bl.a. följande (s. 92).

text: I

text: 10 kap. 11 § högskoleförordningen

text: anges att disciplinnämnden skall se till att ett ärende som hänskjuts dit utreds noggrant och att nämnden skall bereda studenten som berörs av ärendet tillfälle att inför nämnden uttala sig i saken. Reglerna innebär en utvidgning av

text: förvaltningslagens

text: regler om handläggning av ärenden och muntlig handläggning. Disciplinnämnden skall således utreda anmälningar noggrant och studenten har rätt att inför nämnden lämna uppgifter och synpunkter. /– – –/ En rätt för studenten att vara närvarande under disciplinnämndens hela sammanträde skulle – såsom Uppsala universitet påpekat – bl.a. innebära att studenten skulle kunna ställa frågor till företrädare för den anmälande institutionen och bemöta de uppgifter som framförs från institutionen. Disciplinnämnderna har redan nu möjlighet att tillåta sådan närvaro. Högskoleverket instämmer dock i att det vore värdefullt för studenternas rättssäkerhet om en sådan möjlighet anges i

text: högskoleförordningen

text: . Rätten att närvara bör dock inte vara ovillkorlig. Det kan uppkomma situationer då det är olämpligt att den anmälda studenten närvarar, t.ex. om andra studenter skall lämna uppgifter inför nämnden. Förvaltningsförfarandet är till sin karaktär huvudsakligen av skriftlig art. Att muntliga inslag kan förekomma framgår – i allmänhet och såvitt avser part – av

text: 14 § förvaltningslagen (1986:223)

text: . När det gäller disciplinnämndernas handläggning skall nämnden enligt den ovan redovisade bestämmelsen i

text: högskoleförordningen

text: bereda den student som berörs av ärendet tillfälle att inför nämnden uttala sig i saken.

text: De nämnda lagrummen tar alltså sikte på den rätt en part har när det gäller att lämna muntliga uppgifter. Frågan om muntlig bevisning i ett ärende hos disciplinnämnden är oreglerad, vilket emellertid inte utesluter en sådan möjlighet. Disciplinnämnden har ju ett ansvar för att ärendet utreds noggrant. Inhämtande av

text: uppgifter från annan än part torde inte heller vara ovanligt i ärende hos disciplinnämnden.

text: En grundläggande princip i ett rättssamhälle är att en part i ett mål eller ärende skall ha fri insyn i de förhållanden som kan läggas till grund för en domstols eller myndighets avgörande. För denna insynsrätt viker också annars gällande sekretess i mycket stor omfattning.

text: Enligt

text: 16 § förvaltningslagen

text: har en part rätt att ta del av det som har tillförts ett ärende, om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. Genom denna bestämmelse om parts rätt till insyn i utredningsmaterialet tillförsäkras parten tillgång till handlingarna i sitt ärende. Parten kan härigenom bevaka sina intressen och också kontrollera hur myndigheten handlägger ärendet.

text: Rätten till partsinsyn är dock inte obegränsad. När det gäller sekretess hänvisar

text: 16 § förvaltningslagen

text: till

text: 14 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100)

text: . Enligt sistnämnda lagrum är huvudregeln att sekretess inte hindrar att en part får del av sådant material för vilket sekretess gäller. Handlingarna eller annat material får emellertid inte lämnas ut, i den mån det av hänsyn till allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att sekretessbelagd uppgift i ärendet inte röjs. I sådant fall skall myndigheten på annat sätt lämna parten upplysning om vad materialet innehåller, i den mån det behövs för att han skall kunna ta till vara sin rätt och det kan ske utan allvarlig skada för det intresse som sekretessen skall skydda.

text: En bestämmelse om sekretess inom högskoleområdet finns i

text: 7 kap. 27 § sekretesslagen

text: . Paragrafen behandlar sekretess i ärende om avskiljande av studerande från högskoleutbildning och har således inte någon betydelse vid disciplinnämndens handläggning av ärenden rörande varning eller avstängning. Någon annan bestämmelse om sekretess inom högskoleområdet som möjliggör en begränsning av partsinsynen i sådana disciplinärenden finns inte heller.

text: Som framgår av

text: 16 § förvaltningslagen

text: förutsätter rätten till insyn enligt bestämmelsen att ärendet avser myndighetsutövning. Det torde stå klart att ett ärende rörande disciplinära åtgärder utgör myndighetsutövning. En part kan därför med stöd av

text: 16 § förvaltningslagen

text: åberopa en rätt att hos disciplinnämnden få ta del av det material som kommer fram under handläggningen av disciplinärendet. Bestämmelsen förutsätter dock att parten själv begär att få ta del av det material som har tillförts ärendet.

text: Den rätt till insyn som kommit till uttryck i

text: förvaltningslagen

text: talar för att studenten bör beredas tillfälle att närvara då förhör vid nämnden äger rum med andra personer. Enligt min mening ligger det närmast i sakens natur att studenten som huvudregel skall tillåtas närvara vid sådana förhör och på så sätt ges möjlighet att bemöta de påståenden som görs. Utöver hänsynen till studentens rättssäkerhet är ett sådant förhållningssätt praktiskt, eftersom disciplinnämnden då inför sitt beslut inte i särskild ordning behöver informera studenten om de uppgifter som tillförts ärendet genom förhören. Om studenten inte är närvarande när nämnden hör annan är nämnden nämligen skyldig att före avgörandet av ärendet kommunicera gjorda

text: anteckningar över vad som framkommit vid förhören i enlighet med vad som stadgas i

text: 17 § förvaltningslagen

text: . En part skall enligt detta lagrum underrättas om vad som tillförts ärendet av någon annan och dessutom ges tillfälle att yttra sig över detta. Kommunikation kan dock underlåtas enligt

text: 17 § 1 förvaltningslagen

text: om avgörandet inte går parten emot, om uppgifterna saknar betydelse eller om åtgärderna av någon annan anledning är uppenbart obehövliga.

text: I ifrågavarande ärende har disciplinnämnden fullgjort sin skyldighet att anteckna förhören (se

text: 15 § förvaltningslagen

text: ) genom att protokoll förts vid nämndens båda sammanträden den 10 november 1999 respektive den 26 november samma år. Det första protokollet – som innehöll ett beslut om att bordlägga ärendet – översändes till AA den 16 november 1999. Protokollet innehöll bl.a. en kort redogörelse över vad prefekten och studierektorn uttalat inför nämnden utöver vad de angivit i anmälan. Under det andra sammanträdet hölls förhör med en student som befann sig i skrivsalen under den aktuella tentamen och två skrivningsvakter. Protokollet från det sammanträdet innehåller dessa personers utsagor inför disciplinnämnden. Protokollet innehöll även beslutet om avstängning jämte en överklagandehänvisning.

text: Såvitt framgår av min utredning har AA inte begärt att få närvara vid förhören. Det saknas därför anledning att kritisera disciplinnämnden för att nämnden inte berett AA tillfälle att övervara förhören. Vad gäller förhören med prefekten och studierektorn tycks AA ha fått del av ”utskrifterna” av dessa innan nämnden fattade sitt beslut om avstängning. Hon tycks däremot inte ha upplysts om sin rätt att bemöta uppgifterna. Det kan även konstateras att AA fick del av anteckningarna från de förhör som hölls vid nämndens andra sammanträde först i samband med att hon delgavs nämndens beslut.

text: Disciplinnämnden har i sitt remissvar angivit att det ytterst sällan förekommer att något framkommer vid disciplinnämndens sammanträden som enligt

text: förvaltningslagen

text: måste kommuniceras med studenterna. Nämnden har uppenbarligen ansett att kommunikation inte har varit nödvändig i AA:s ärende. Det kan enligt min mening ifrågasättas om situationen var sådan att undantagsregeln i

text: 17 § 1 förvaltningslagen

text: var tillämplig. För att så skall vara fallet krävs att kommunikationsåtgärderna är uppenbart obehövliga. Huruvida förutsättningar förelåg för att tillämpa undantagsregeln från kommunikationsplikten är dock en sådan bedömningsfråga som JO är återhållsam med att anlägga synpunkter på. Jag vill därför inte kritisera disciplinnämnden för hur nämnden har handlagt ärendet.

text: Jag anser det sammanfattningsvis vara av största vikt att den student som berörs av ett disciplinärende som huvudregel ges tillfälle att – om han eller hon så önskar – närvara vid de muntliga förhör som hålls av disciplinnämnden. Jag noterar därför med tillfredsställelse att Disciplinnämnden vid Uppsala universitet numera infört en sådan ordning.

text: Vad AA i övrigt har anfört föranleder inga uttalanden från min sida.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Cecilia Nordenfelt

title: Ifrågasatt begränsning av intagnas religionsfrihet

text: Anmälan

text: I en anmälan, som kom in till JO den 15 juli 2008, mot Kriminalvården, anstalten Kumla, framförde intagna på anstaltens avdelning för intagna som ska utvisas efter avtjänat straff klagomål mot personalen på avdelningen. De uppgav i huvudsak följande. De är åtta muslimer som försöker utöva sin religion på avdelningen. Kriminalvårdarna AA, BB och CC har flera gånger fällt rasistiska uttalanden mot dem. De har också stoppat fredagsbönerna, rapporterat intagna som deltagit i dessa och i anslutning därtill fällt kommentarer som ”det här är ett kristet land” och ”i Sverige är vi kristna”. Deras imam var placerad i avskildhet i en månad på grund av att han var en ”negativ ledare”. AA, BB och CC svarar alltid med ett nej innan en fråga ställts. Flera intagna har bett om att få andra kontaktmän än AA och BB, men de har i stället bara fått ”mer skit” av dessa.

text: Utredning

text: Kriminalvården anmodades att yttra sig över anmälan. I sitt remissvar anförde Kriminalvården (Region Mitt), genom stf. regionchefen DD, följande. Kriminalvården, Region Mitt, har inhämtat uppgifter från kriminalvårdschef EE. Samtal har skett med den personal vid anstalten som anmälan avser. De har uppgivit följande.

text: CC

text: Då den omtalade fredagsbönen ägde rum så var hon tjänstledig och således ej närvarande på arbetsplatsen. Hon känner sig inte involverad i den aktuella fredagsbönen. Hon känner inte igen påståendet att tolk inte används. Anstalten beställer alltid tolk antingen från tolkservice eller personal med tillräckliga språkkunskaper. Angående påståendet att de skulle svara nej innan de ens fått frågan menar hon att det är svårt att ge ett svar innan man vet vad frågan handlar om.

text: BB

text: BB känner igen situationen vid den aktuella fredagsbönen. Det inträffade i samband med övergång från vintertid till sommartid och tiden för fredagsbönen skulle hållas vid en annan tid vilken sammanföll med arbetstiden. Vi försökte avbryta

text: fredagsbönen men eftersom våra tillsägelser ej efterlevdes skrevs rapport på de närvarande vid bönen. På frågan om flera intagna velat byta kontaktperson säger han att det stämmer och det har varit för att han inte lyckats utverka en förflyttning till annan anstalt. BB menar vidare att han alltid försöker förstå vad intagna säger och gör han det inte ser man till att en person med språkkunskaper finns tillgänglig. Ibland uppstår det missförstånd av olika anledningar.

text: AA

text: AA känner inte igen diskussionen om fredagsbönen. Han var utlånad till annat VO under våren (april–maj). Han uppger att han aldrig påtalat för någon intagen att Sverige inte är ett muslimskt land eller ”att i Sverige så är vi kristna”. AA medger att intagna ibland vill byta kontaktman och att de ibland nekas detta. Ofta vill intagna byta kontaktman när de fått något negativt besked. AA känner inte överhuvudtaget igen att behandlingen av en klient skulle påverkas av om någon nekats byta kontaktman. Kriminalvårdschefen uppger att det under en längre period förekommit en hel del diskussioner med intagna vid C-avdelningen både avseende religiösa och etiska frågeställningar. Ett flertal frågeställningar rörande vad som avses med att intagna, ska i den utsträckning det kan ske, få tillfälle att utöva sin religion har diskuterats inom personalgruppen vid C-avdelningen tillsammans med anstaltsledningen. Vid avdelningen finns olika former av sysselsättning och studier. Behandlingsprogram kan inte bedrivas vid avdelningen med anledning av språksvårigheter hos flertalet intagna. Om förutsättningar finns i form av språkkunskaper och behov finns, kan intagna placeras vid andra avdelningar inom anstalten, exempelvis behandlingsavdelningen.

text: Författningsbestämmelser

text: Enligt

text: 9 § lagen (1974:203)

text: om kriminalvård i anstalt skall intagen behandlas med aktning för hans människovärde. Han skall bemötas med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med vistelse i anstalt. Intagen skall visa hänsyn mot anstaltspersonal och medintagna. Han skall rätta sig efter de ordningsregler som gäller för anstalten och de anvisningar som anstaltspersonalen lämnar honom. Enligt 12 § är en intagen skyldig att delta i den verksamhet och ha den sysselsättning i övrigt som anvisas honom eller henne. Den som får ålderspension enligt lagen (

text: ) om inkomstgrundad ålderspension eller lagen (

text: ) om garantipension får dock inte åläggas att ha någon sysselsättning, och den som har beviljats sjukersättning eller aktivitetsersättning enligt lagen (

text: ) om allmän försäkring får åläggas att ha sysselsättning bara av den art och omfattning som kan anses lämplig för honom eller henne. Enligt

text: 15 §

text: skall intagen som inom anstalten vill utöva sin religion beredas tillfälle härtill i den utsträckning det kan ske.

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Det finns ett flertal religioner vars föreskrifter ingriper djupt i åtskilligt som hör till det dagliga livet. I den mån det är möjligt bör hänsyn tas till detta, t.ex. när det gäller matvanor (

text: prop. 1974:20 s. 128

text: ). En vistelse i anstalt för intagna präglas av ett flertal inskränkningar i den personliga friheten. Vid en anstalt av högsta säkerhetsklass är dessa inskränkningar av naturliga skäl mer omfattande än vid en anstalt av lägre säkerhetsklass. En intagen är bl.a. skyldig att delta i den verksamhet som anvisas honom eller henne. Förflyttning av intagen inom anstalten till programverksamhet sker på bestämda tider. Det är därför inte möjligt att ta hänsyn till speciella önskemål om tider för bön när dessa krockar med tid när intagna ska gå till anvisad sysselsättning.

text: Några intagna vid C-avdelningen har erhållit varning jml 49 § KvaL för att de inte deltagit i anvisad sysselsättning. Deras förklaring i förhör var att de skulle be vid den tidpunkt som sysselsättningstiden startade. En intagen överklagade beslutet till länsrätten som inte gjorde någon ändring av Kriminalvårdens beslut. Att någon negativ särbehandling av intagna med annan etnisk bakgrund har skett tillbakavisas av anstalten Kumla. Något ”stopp” för böner har inte skett, däremot kan inte intagna fullt ut styra över tidpunkten för bönestunder då det påverkar den övriga verksamheten i en anstalt i betydande hänseende. Som ovan nämnts delade även länsrätten Kriminalvårdens bedömning gällande detta. Anmälarna gavs tillfälle att yttra sig över remissvaret.

text: I beslut den 17 april 2009 anförde JO Nordenfelt följande.

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 2 kap. 1 § regeringsformen

text: är varje medborgare gentemot det allmänna tillförsäkrad bl.a. religionsfrihet. Med religionsfrihet avses frihet att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion. Till skillnad mot vad som gäller beträffande andra fri- och rättigheter i

text: regeringsformen

text: får religionsfriheten inte inskränkas.

text: I

text: 15 § lagen (1974:203)

text: om kriminalvård i anstalt (kriminalvårdslagen) anges att en intagen som inom anstalten vill utöva sin religion ska beredas tillfälle till det i den utsträckning som kan ske.

text: Enligt 12 § kriminalvårdslagen är en intagen skyldig att delta i den verksamhet och ha den sysselsättning i övrigt som anvisas honom eller henne. Av 9 § framgår att en intagen ska rätta sig efter de ordningsregler som gäller för anstalten och de anvisningar som anstaltspersonalen lämnar honom.

text: Bedömning

text: I detta ärende har anmälarna, som enligt vad de själva har anfört är utövande muslimer, klagat på att anstalten vid något tillfälle försökt att avbryta deras fredagsbön. Kriminalvården har i remissvaret medgett detta. Enligt Kriminalvården var skälet till det att tiden för bön inföll under arbetstid. Några av de intagna fick också skriftliga varningar för att de inte åtlydde personalens tillsägelser om att avbryta bönen.

text: Skyddet för religionsfriheten innebär ett förbud mot bestämmelser, åtgärder eller rutiner som riktar in sig mot någon viss religionsutövning eller uppenbart syftar till att motverka en viss religiös riktning. Skyddet innebär däremot i princip varken någon rätt för en trosutövare att vägra att fullgöra plikter som åligger honom eller henne eller någon skyldighet för en myndighet att anpassa sin verksamhet till trosutövares behov i olika avseenden. När det gäller intagna i kriminalvårdsanstalt innebär själva frihetsberövandet och de rutiner som av ordnings- och säkerhetsskäl gäller i anstalten också faktiska inskränkningar i den intagnes möjligheter att utöva sin religion. Sådana praktiska konsekvenser är enligt min mening inte att betrakta som begränsningar, i

text: regeringsformens

text: mening, av religionsfriheten.

text: Av det sagda följer att intagen inte har någon på

text: regeringsformen

text: grundad rätt att vägra delta i anvisad sysselsättning för att i stället ägna sig åt bön. Inte heller bestämmelsen i 15 § kriminalvårdslagen medför en sådan rätt. Grund för kritik mot anstalten föreligger således inte.

text: I anmälan har också framförts klagomål om dåligt bemötande från tre kriminalvårdares sida. Utredningen ger inte heller i denna del stöd för kritik. Jag vill dock erinra om bestämmelsen i 9 § kriminalvårdslagen. Enligt denna bestämmelse ska en intagen behandlas med aktning för sitt människovärde. Han ska bemötas med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med vistelse i anstalt.

text: Vad som i övrigt har framkommit föranleder inte något uttalande eller någon annan åtgärd från min sida.