avgjordAv: Kerstin André

title: En kommundelsnämnd skulle fatta beslut om att med stöd av 6 kap. 15 a § föräldrabalken väcka talan angående umgänge mellan ett barn och annan närstående än förälder; fråga om en ledamot i nämnden har kunnat avstå från att delta i beslutet i ärendet

text: En kommundelsnämnd skulle fatta beslut i en fråga om att med stöd av

text: 6 kap. 15 a § föräldrabalken

text: Initiativet

text: I en anmälan till JO ifrågasattes hur Rinkeby-Kista stadsdelsnämnd i Stockholms kommun hade handlagt ett ärende om att väcka talan enligt

text: 6 kap. 15 a § andra stycket föräldrabalken

text: (FB) om umgänge mellan ett barn och barnets farföräldrar (JO:s ärende dnr 3263-2007).

text: I ärendet infordrades vissa handlingar från stadsdelsförvaltningen, bl.a. nämndens sammanträdesprotokoll den 25 oktober 2007, paragraf 36. Av utdraget ur protokollet framgick att nämnden beslutade att inte väcka talan om umgänge då det inte kunde anses vara förenligt med barnets bästa. Av protokollet framgick vidare att en nämndledamot, i ett särskilt uttalande, anförde ”att hon för egen del lämnade ärendet utan eget ställningstagande”.

text: JO André beslutade att på eget initiativ utreda om nämndledamoten, mot bakgrund av bestämmelserna i

text: 4 kap.

text: 21 §§

text: kommunallagen (1991:900)

text: , hade rätt att avstå från att delta i beslutet.

text: Utredning

text: JO anmodade Rinkeby-Kista stadsdelsnämnd att inkomma med utredning och yttrande. Nämnden lämnade som sitt remissvar ett tjänsteutlåtande som hade upprättats vid stadsdelsförvaltningen. I utlåtandet anfördes bl.a. följande.

text: Röstplikt för ledamot i nämnd

text: Av sammanträdesprotokollet från stadsdelsnämndens sammanträde den 25 oktober 2007 framgår i aktuellt ärende följande. Farföräldrarna till en pojke född -98 hade framställt önskemål hos stadsdelsnämnden att nämnden skulle väcka talan om rätt för dem båda att utöva umgänge med sitt barnbarn. Stadsdelsnämnden beslutade att inte väcka talan om umgänge enligt 6 kap.

text: 15 a §

text: FB, eftersom nämnden inte ansåg umgänget vara förenligt med barnets bästa. I ett särskilt uttalande anförde en av nämndledamöterna att hon för egen del lämnade ärendet utan eget ställningstagande.

text: Tillämpliga bestämmelser

text: Av

text: 4 kap. 20 § första stycket kommunallagen

text: framgår vad gäller omröstning och beslut, att en ledamot i fullmäktige eller i en nämnd har rätt att avstå från att delta i en omröstning eller i ett beslut. Av

text: 4 kap. 21 § samma lag

text: stadgas, att en ledamot i en nämnd som deltar i handläggningen av ett ärende skall delta i avgörandet, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Ingen är dock skyldig att rösta för mer än ett förslag. Av kommentarerna till

text: kommunallagen

text: framgår att den uttryckliga röstplikten i

text: 21 §

text: i ärenden som rör myndighetsutövningen mot enskild infördes av rättssäkerhetsskäl samt för att det i ärenden som starkt rör den personliga integriteten skulle vara stötande för den enskilde om en eller flera ledamöter inte redovisat sin inställning i frågan. Bestämmelsen om röstplikt i ärenden som avser myndighetsutövning mot enskild för med sig att man i nämnderna bör försöka att göra klart för sig ärendenas karaktär innan handläggningen påbörjas.

text: Förvaltningens bedömning

text: Med myndighetsutövning avses ”utövning av befogenhet att för enskild bestämma om förmån, rättighet, skyldighet, disciplinpåföljd, avskedande eller annat jämförbart förhållande” (H. Ragnemalm, Förvaltningsprocessens grunder, sjunde upplagan 1992 s. 30). I aktuellt ärende har ett barns farföräldrar framställt önskemål till stadsdelsnämnden att denna skall väcka talan i domstol angående deras rätt tillumgänge. Det är enligt stadsdelsnämndens uppfattning utan tvekan tal om myndighetsutövning och nämndledamoten hade således röstplikt enligt

text: 4 kap. 21 § kommunallagen

text: . Stadsdelsnämnden hade i aktuellt ärende inte klart för sig ärendets karaktär av myndighetsutövning och vad det får för konsekvenser för skyldigheterna att delta i röstningen. Att så inte skett beror på ett förbiseende. Nämnden har sedan det inträffade skett gått igenom såväl interna rutiner som tillämpliga bestämmelser för att säkerställa att händelser av här aktuellt slag i framtiden kan undvikas.

text: I ett beslut den 27 augusti 2009 anförde JO André följande.

text: Bedömning

text: Enligt

text: 4 kap. 20 § kommunallagen (1991:900)

text: har en ledamot i fullmäktige eller i en nämnd rätt att avstå från att delta i en omröstning eller i ett beslut. Ordföranden är dock alltid skyldig att rösta, när det behövs för att ärendet ska kunna avgöras.

text: Av

text: 4 kap. 21 § kommunallagen

text: framgår att en ledamot i en nämnd som deltar i handläggningen av ett ärende ska delta i avgörandet av ärendet, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild.

text: I förevarande fall gjorde farföräldrarna till ett barn en framställan om att socialnämnden, med stöd av

text: 6 kap. 15 a § andra stycket

text: FB, skulle väcka talan vid domstol om umgänge mellan barnet och dem. Nämnden inledde en utredning i anledning av framställan och beslutade den 25 oktober 2007 att talan inte skulle väckas. Fråga är om en ledamot i socialnämnden har kunnat avstå från att delta i beslutet. Svaret på den frågan är beroende av om ärendet hos socialnämnden har avsett myndighetsutövning eller inte.

text: Utmärkande för all myndighetsutövning är att det rör sig om beslut eller andra åtgärder som ytterst är ett uttryck för samhällets maktbefogenheter i förhållande till medborgarna. Myndighetsutövning kan förekomma både i form av missgynnande beslut, t.ex. förbud, föreläggande eller liknande, och gynnande beslut, t.ex. tillstånd till att bedriva viss verksamhet. Karakteristiskt är emellertid att den enskilde befinner sig i ett slags beroendeförhållande. Detta beroendeförhållande kan komma till uttryck på så sätt att den enskilde måste vända sig till myndigheten för att få t.ex. en viss förmån och att myndighetens tillämpning av de föreskrifter som gäller på området får avgörande betydelse för honom.

text: För att det ska vara fråga om myndighetsutövning fordras vidare att ärendet ska mynna ut i ett bindande beslut; dvs. att myndigheten genom sitt beslut utövar sin ensidiga bestämmanderätt. Att t.ex. avge ett remissyttrande till en annan myndighet utgör som regel inte myndighetsutövning även om ärendet hos den andra myndigheten utgör myndighetsutövning. Om remissvaret innebär att den andra myndigheten är bunden av yttrandet är det dock fråga om myndighetsutövning.

text: För att myndighetsutövning ska föreligga krävs även att myndigheten grundar sin befogenhet att bestämma om ett visst förhållande på en författning eller något annat beslut av regeringen eller riksdagen.

text: Enligt

text: 6 kap. 15 a § andra stycket

text: FB får rätten, på talan av socialnämnden, besluta om umgänge mellan ett barn och någon annan än en förälder. Vid bedömningen av om en sådan talan ska föras ska socialnämnden särskilt beakta barnets behov av umgänge med sina morföräldrar och farföräldrar och andra som står barnet särskilt nära. Frågan om umgänge avgörs av domstolen, och domstolens beslut innefattar självklart myndighetsutövning. Det är emellertid nämnden som bestämmer om talan ska väckas vid domstolen. Det har diskuterats om var och en som anser sig stå barnet nära skulle kunna föra talan om umgänge. Att införa en sådan möjlighet har inte ansetts lämpligt (se härom bl.a.

text: SOU 2005:43 s. 191

text: f. och

text: prop. 2005/06:99 s. 56

text: f.).

text: En närstående som vill få till stånd umgänge med ett barn vars vårdnadshavare motsätter sig detta är således hänvisad till att begära socialnämndens medverkan. Nämnden har en exklusiv rätt att bestämma om talan ska väckas eller inte. Nämndens beslut kan inte överklagas i sak av den enskilde. Det kan endast överklagas för laglighetsprövning enligt bestämmelserna i

text: 10 kap.

text: kommunallagen (1991:900)

text: . Detta förutsätter för övrigt att den närstående, för att vara klagoberättigad, är kommunmedlem i den kommun som har fattat beslutet. Att ett beslut inte kan överklagas på annat sätt än för laglighetsprövning är i och för sig en omständighet som talar mot att beslutet skulle innefatta myndighetsutövning (se

text: prop. 1990/91:117 s. 171

text: och Lindquist/Losman,

text: Kommunallagen

text: , 10:e uppl., s. 99). Eftersom den enskilde inte har möjlighet att själv väcka talan om umgänge utan är helt beroende av nämndens medverkan, talar dock starka skäl för att ett beslut om att inte väcka talan om umgänge för närstående ändå innefattar myndighetsutövning. Inte minst bör här beaktas att den huvudsakliga orsaken till

text: att lagstiftaren valde att inte införa någon möjlighet att överklaga nämndens beslut i sak, dvs. genom förvaltningsbesvär, grundar sig på barnets intresse av att inte bli utsatt för fler processer än som är absolut nödvändiga (se

text: prop. 2005/06:99 s. 57

text: ). Det synes alltså inte ha varit fråga om att beslut av detta slag inte i sig skulle kunna överklagas i den ordningen. Vidare måste från den enskildes perspektiv ett beslut om att inte väcka talan helt klart framstå som myndighetsutövning då han eller hon genom beslutet betagits möjligheten att få till stånd en rättslig prövning av umgängesfrågan. Det måste också på den grunden föreligga ett särskilt rättssäkerhetsintresse för den enskilde av att varje ledamot i nämnden som deltar i handläggningen av ett ärende av förevarande slag även deltar i avgörandet av ärendet.

text: Mot bakgrund av det ovan anförda anser jag att, såsom nämnden också har anfört i remissvaret, beslutet den 25 oktober 2007 om att nämnden inte skulle väcka talan om umgänge mellan farföräldrarna och barnet har avsett myndighetsutövning och att nämndledamoten därför inte har kunnat avstå från att delta i beslutet. Myndighetsutövningsbegreppet är emellertid svårt att exakt definiera och rättsläget är inte helt okomplicerat. Jag vill därför inte uttala någon kritik mot nämnden utan nöjer mig med nu gjorda uttalanden.


avgjordAv: Hans-Gunnar Axberger

nyckelord: Underrättelse Utmätning

publisher: Justitieombudsmannen

title: Anmälan mot Kronofogdemyndigheten beträffande handläggningen av ett mål om löneutmätning

org: jo

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan, som kom in till JO den 10 juli 2008, framförde AA ett antal klagomål mot Kronofogdemyndigheten och en tjänsteman vid denna. Av anmälan och därtill fogade handlingar framgick bl.a. följande.

type: stycke

text: Inför ett förestående beslut om löneutmätning uppmanades AA av Kronofogdemyndigheten att lämna en redogörelse för sina inkomstförhållanden m.m. I ett brev till myndigheten daterat den 28 april 2008 begärde hon uppskov med löneutmätningen till början av juli 2008. Hon begärde även att få ta del av vissa utdrag ur myndighetens register och bad om en redogörelse för de skulder hon hade betalat sedan 1984. Utan att någon föregående kontakt togs med henne beslutade Kronofogdemyndigheten den 3 juli 2008 om löneutmätning.

text: AA uppgav i sin anmälan att hon fortfarande inte hade fått del av de utdrag eller den redogörelse hon begärt.

text: AA framförde därefter ytterligare klagomål beträffande Kronofogdemyndighetens hantering av målet om löneutmätning. Kompletteringarna kom in till JO den 9 september samt den 1 och 28 oktober 2008.

text: Utredning

text: Kronofogdemyndigheten, huvudkontoret, anmodades den 25 augusti 2008 att göra en utredning och yttra sig över vad AA anfört i sin ursprungliga anmälan.

text: I sitt remissvar, till vilket ett yttrande från västra indrivningsavdelningen och kronofogden BB hade fogats, anförde Kronofogdemyndigheten huvudsakligen följande.

text: Bedömning

text: Beträffande handläggningen av AA:s skrivelse av den 28 april 2008 får myndigheten ange följande. Vid den aktuella tidpunkten var AA aktuell hos Kronofogdemyndigheten med ett enskilt mål och tre allmänna mål avseende obetalda studiemedelsavgifter.

text: Enligt

text: 4 kap. 10 § utsökningsbalken

text: kan sökanden (dvs. borgenären) medge uppskov med verkställigheten två gånger under ett år. Ett uppskov får dock pågå i högst två månader. Medger sökanden mer än två uppskov eller varar ett uppskov mer än två månader är ansökan förfallen. Under uppskovstiden vidtas inga utmätningsåtgärder, inte ens om det skulle bli aktuellt med utmätning av gäldenärens egendom i ett annat enskilt eller allmänt mål. Kronofogdemyndigheten har, under vissa förutsättningar, möjlighet att medge uppskov med betalning av fordringar i allmänna mål, se

text: 7 § lagen (1993:891)

text: om indrivning av statliga fordringar. Av

text: 3 § samma lag

text: framgår dock att dessa bestämmelser inte gäller fordringar som grundas på

text: studiestödslagen (1973:349)

text: eller

text: studiestödslagen (1999:1395)

text: . Vad västra indrivningsavdelningen avser med att man inte prövade AA:s begäran om uppskov eftersom det inte pågick några verkställighetsåtgärder är oklart. Enligt myndighetens uppfattning borde begäran om uppskov ha överlämnats till AA:s borgenärer, inklusive Centrala studiestödsnämnden. Att Kronofogdemyndigheten av okänd anledning avvaktade med beslutet om löneutmätning under den period hon begärt uppskov påverkar enligt myndighetens uppfattning inte den saken. Att begäran om uppskov inte vidaresändes – och att AA inte heller kontaktades med anledning av sin begäran – är naturligtvis beklagligt. Det bör vidare noteras att det inte finns något hinder mot att Kronofogdemyndigheten beslutar om löneutmätning utan att gäldenären inkommit med inkomstuppgifter etc., jfr

text: 17 kap. 7 § utsökningsbalken

text: . Det kan i sammanhanget också tilläggas att Kronofogdemyndigheten under vissa förutsättningar kan bevilja anstånd med pågående löneutmätning, se

text: 7 kap. 11 § utsökningsbalken

text: . Möjligen har det i förevarande fall skett en sammanblandning av reglerna om uppskov och anstånd. Beträffande utlämnandet av begärda skulduppgifter så har handläggaren uppgett att registerutdragen skickats till AA. Någon dokumentation finns beklagligtvis inte. Myndigheten har dock ingen anledning att ifrågasätta uppgifterna.

text: AA kommenterade remissvaret och uppgav därvid att hon hade fått utdrag beträffande sina och sin f.d. mans aktuella skulder hos Kronofogdemyndigheten men inte någon redogörelse för vilka skulder hon och hennes man betalat sedan 1984. Hon framförde även vissa nya klagomål mot myndigheten.

text: Bedömning

text: Av utredningen framgår att Kronofogdemyndigheten inte prövade AA:s begäran om uppskov. I stället avvaktade myndigheten med att fatta beslut om utmätning till dess att den begärda uppskovstiden hade löpt ut. Kronofogdemyndigheten har i sitt yttrande redogjort för reglerna om uppskov. Enligt Kronofogdemyndighetens uppfattning har handläggningen varit bristfällig i detta avseende. – Det bör dock uppmärksammas att 7 § första stycket lagen om indrivning av statliga fordringar m.m., till skillnad från vad Kronofogdemyndigheten angett, är tillämplig även då en fordran grundas på

text: studiestödslagen

text: När Kronofogdemyndigheten fick in AA:s begäran om uppskov borde myndigheten ha hört berörd borgenär i det enskilda målet, prövat hennes begäran i övrigt och därefter underrättat henne om hon erhållit begärt uppskov eller inte. AA skulle då ha fått klart för sig vilka tidsfrister hon hade att rätta sig efter och den utdragna processen kring uppskovsfrågan hade kunnat undvikas.

text: När det gäller AA:s begäran om utdrag ur Kronofogdemyndighetens register m.m. är det ostridigt att hon fått utdrag över sina och sin f.d. mans aktuella skulder hos Kronofogdemyndigheten. Beträffande den efterfrågade redogörelsen över betalda

text: skulder sedan 1984 synes Kronofogdemyndigheten mena att även denna tillställts AA medan AA är av motsatt uppfattning. I AA:s överklagande av utmätningsbeslutet, daterat den 8 juli 2008, och i hennes brev till myndigheten daterat den 7 september 2008 anges att hon alltjämt efterfrågar redogörelsen och även vill ha en motsvarande redogörelse beträffande sin f.d. man. Även om det skulle förhålla sig på det viset att de efterfrågade redogörelserna redan skickats till AA utgör detta inte ett giltigt skäl för myndigheten att underlåta att handlägga hennes begäran. Om så inte redan skett bör myndigheten därför omgående behandla AA:s framställning.

text: Vad AA anfört i övrigt ger inte tillräcklig anledning till någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från JO:s sida.

text: Ärendet avslutas.

type: avgorande


avgjordAv: Jan Pennlöv

title: Kritik mot en skattemyndighet för handläggningen av en begäran om utlämnande av allmän handling och uppgifter ur sådan handling

text: I ett beslut den 14 oktober 1999 anförde JO Pennlöv bl.a. följande.

text: Anmälan

text: AA klagade på skattemyndighetens i Stockholms län (numera Skattemyndigheten i Stockholm), skattekontor riks, handläggning av en begäran om utlämnande av uppgift ur allmän handling och utlämnande av sådan handling. Till stöd för anmälan anfördes bl.a. följande. Den 16 september

text: 1998 begärde han vid telefonsamtal med en av skattemyndighetens tjänstemän att få uppgift om antalet momsregistrerade bokhandlare. Han utlovades besked om detta var möjligt. Nästa dag fick han besked om att datorn var nere, men att det kanske skulle gå på måndagen, dvs. den 21 september 1998. Han fick dock uppgift om att det fanns åtminstone en utländsk bokhandel registrerad och han begärde då att få veta namnet på denna. Tjänstemannen upplyste att begäran måste sekretessprövas och lovade att återkomma på eftermiddagen. Så skedde dock inte men nästa dag, den 18 september 1998, fick han beskedet att inga av hans önskemål kunde uppfyllas. Tjänstemannen hänvisade till arbetets behöriga gång. Samma dag skickade han ett fax till skattemyndigheten och begärde att få en förteckning över samtliga ca 1 500 momsregistrerade utländska företag samt de kodnycklar som behövs för att identifiera dem som var bokhandlare. Samma dag fick han ett svar av vilket framgick att myndigheten inte kunde ta ställning till hans begäran förrän under kommande veckas första arbetsdag, dvs. den 21 september 1998. Först den 22 september 1998 fick han per fax ett beslut från skattemyndigheten. Originalbeslutet, som kom med post dagen därpå, var felaktigt daterat den 18 september 1998. Innebörden i beslutet var att myndigheten inte ansåg sig kunna svara på hans begäran genom att ta fram uppgifterna direkt ur en allmän handling utan att det krävdes sökningar, bearbetningar och en efterföljande sammanställning. Hans begäran avslogs därför. I ett faxmeddelande den 25 september 1998 uppgav skattedirektören att hon inte utrett om det var möjligt att få en bearbetning av registren gjord. Skattemyndigheten har felaktigt tolkat såväl

text: tryckfrihetsförordningen

text: som sekretesslagen, och hanteringen av begäran har tagit alltför

text: lång tid. Till anmälan fogades bl.a. kopior av AA:s faxmeddelanden till skattemyndigheten den 18 september 1998.

text: Utredning

text: Ärendet remitterades till Skattemyndigheten i Stockholm som anmodades att yttra sig över hur AA:s begäran den 18 september 1998 om ”utfående av allmän handling” behandlats. I remissvaret anförde skattemyndigheten, länsskattechefen BB, i huvudsak följande (bilagorna har här utelämnats).

text: Bakgrund

text: AA, som är reporter hos Svensk Bokhandel, begärde vid ett telefonsamtal den 16 september 1998 vissa upplysningar av skattemyndigheten. Enligt en tjänsteanteckning rörde sig samtalet huvudsakligen om bokförsäljning från utländska säljare samt om hur beskattning av dem går till och hur skattemyndigheten kan kontrollera dem. AA begärde även att få reda på antalet momsregistrerade bokhandlare. Den 17 september 1998, en torsdag, fick AA besked per telefon att ”datorn är nere, kanske går det på måndag”.

text: Den 18 september 1998 meddelades AA per telefon att han inte kunde få ut de begärda uppgifterna på grund av ”arbetets behöriga gång”.

text: Samma dag, den 18 september 1998, sände AA ett fax till myndigheten. Nu begärde AA att få ut en lista upptagande samtliga utländska företag som är momsregistrerade i Sverige, samt de eventuella koder som behövdes för att identifiera bokhandlare bland dessa. Myndigheten bekräftade samma dag per fax att man mottagit AA:s fax. Av skattemyndighetens fax framgår att det innebar vissa slagningar och bearbetningar att ta fram uppgifterna. Därtill måste myndigheten ta ställning till om sekretess utgjorde hinder för att lämna ut de begärda uppgifterna. Skatteregisterlagens regler måste också beaktas. Skattemyndigheten beslutade den 18 september 1998 att inte lämna ut uppgifterna på det sätt AA slutligen begärt. Myndigheten hänvisade till att uppgifterna kunde göras tillgängliga först efter sökningar, bearbetningar och en efterföljande sammanställning. Detta innebar således att uppgifterna inte kunde tas fram direkt ur skatteregistret. AA har vidare upplysts om att han om han lämnar preciserade uppgifter om ett visst företag kan få reda på om detta är momsregistrerat eller inte. Den 25 september 1998 återkom AA med namnuppgifter på fyra företag. Inget av företagen återfanns dock i skatteregistret. – – –

text: Bedömning

text: Myndigheten vill till att börja med framhålla att AA den 16 september 1998 enbart begärde uppgift om antalet momsregistrerade bokhandlare. Först den 18 september 1998 begärde AA att få en sammanställning i form av en förteckning över samtliga momsregistrerade utländska företag. Skattekontor Riks/Avdelning Riks har uppfattat AA:s begäran som en begäran att få ut uppgift ur allmän handling enligt bestämmelsen 15 kap. 4 § sekretesslagen. Skattekontor Riks/Avdelning Riks har i det fattade beslutet uppenbarligen funnit att det efterfrågade materialet inte kunde tas fram direkt ur skatteregistret utan först efter sökningar, bearbetningar och efterföljande sammanställning. Arbetet skulle med andra ord omfatta ett kvalificerat urvalsarbete i flera led. Beslutet att avslå AA:s framställan motiverades därför med att de av AA efterfrågade uppgifterna inte kunde tas fram av hänsyn till arbetets behöriga gång. Man skulle kunna fråga sig om inte de av AA initialt efterfrågade uppgifterna kunnat göras tillgängliga genom s.k. potentiell handling. Denna frågeställning har dock inte

text: prövats av myndigheten vid tidpunkten för beslutets fattande. Vid den efterföljande hanteringen – telefonsamtal m.m. – har dock denna fråga berörts. Skattemyndigheten vill också framhålla att det saknas möjlighet att via rutinbetonade åtgärder företa en urvalskörning som resulterar i uppgifter om enbart momsregistrerade utländska bokhandlare. Det saknas således faktiska möjligheter att efterkomma AA:s begäran i denna del. Det kan noteras att skattemyndigheten på visst sätt underrättat AA om detta. I sammanhanget vill myndigheten också hänvisa till vad som uttalades om begreppet ”tillgänglig” i

text: prop. 1975/76:160

text: . ”Ett visst urval eller en viss sammanställning av data får anses utgöra en för myndigheten tillgänglig upptagning, om urvalet eller sammanställningen kan tas fram genom rutin betonade åtgärder från myndighetens sida, men endast då. Krävs däremot en mera kvalificerad, konstruktiv insats i form av t.ex. nyskrivning av datorprogram, kan den upptagning som skulle bli resultatet av bearbetningen inte anses tillgänglig för myndigheten i grundlagens mening. – – – Det angivna synsättet torde leda till att en myndighet blir skyldig att tillhandagå med ett nytt datorprogram endast om sådant kan upprättas inom myndigheten genom en enkel arbetsinsats och utan nämnvärda kostnader eller andra komplikationer.” Frågan om utlämnande av uppgifter väcktes första gången den 18 september 1998. Skattemyndigheten har härefter i beslut, daterat den 18 september 1998, avslagit AA:s begäran att få ut uppgifter om samtliga utländska företag som är momsregistrerade i Sverige. Såvitt i efterhand kan bedömas har skattemyndigheten av misstag daterat beslutet den 18 september 1998 i stället för den 21 september 1998. Detta kan förklaras av att utformningen av beslutet påbörjats den 18 september 1998. Datum anges därvid med automatik i myndighetens datasystem. Om beslutshandlingen expedieras vid ett senare tillfälle måste handläggaren gå in och korrigera åsatt datum. Så har uppenbarligen inte skett i detta fall. Sammanfattningsvis finner myndigheten ändå att prövningen av utlämnande av uppgifter skett med den skyndsamhet som varit möjlig med hänsyn till omständigheterna.

text: AA kommenterade skattemyndighetens yttrande.

text: Bedömning

text: Grundläggande bestämmelser om allmänna handlingars offentlighet finns i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: , vilket även primärt reglerar frågan om utlämnande av allmänna handlingar. Med handling förstås enligt 3 § framställning i skrift eller bild – konventionella handlingar – men även upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel. En handling är allmän, om den förvaras hos myndighet och enligt 6 och 7 §§ är att anse som inkommen till eller upprättad hos myndighet. En sådan upptagning, som nu nämnts, varmed avses bl.a. ADB- upptagningar, anses förvarad hos myndighet om upptagningen är tillgänglig för myndigheten med tekniskt hjälpmedel som myndigheten själv utnyttjar för överföring i sådan form att den kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas. Upptagning som ingår i personregister anses dock inte förvarad hos myndighet om myndigheten enligt lag eller förordning eller särskilt beslut, som grundar sig på lag, saknar befogenhet att göra överföringen.

text: Av proposition 1990/91:60 om offentlighet, integritet och ADB (s. 21 f.) framgår bl.a. följande. Vid utformningen av gällande bestämmelser om offentlighetsprincipen och ADB i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: har man valt att behålla begreppet handling som centralt begrepp även i fråga om information i ADBregister. Handlingsbegreppet har emellertid här en helt annan innebörd än när det gäller konventionella handlingar. En handling är bl.a. en upptagning som kan läsas,

text: avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel. Genom uttalanden i förarbetena (

text: prop. 1975/76:160 s. 89

text: ff.) och genom avgöranden i praxis får anses fastslaget att varje sammanställning av sakligt sammanhängande uppgifter som en myndighet kan göra med hjälp av tillgängliga program är att anse som en handling som förvaras hos myndigheten. Förutsättningen är endast att sammanställningen skall kunna göras med rutinbetonade åtgärder. Därmed avses att det skall vara fråga om en begränsad arbetsinsats och utan nämnvärda kostnader. De konstellationer av sammanhängande uppgifter som kan göras tillgängliga på detta sätt brukar benämnas potentiella handlingar. En sådan handling är också att betrakta som allmän, under förutsättning att den förvaras hos myndigheten och är inkommen till eller upprättad hos myndigheten. Insynen i potentiella handlingar är oberoende av om myndigheten själv har haft eller anser sig ha behov av att söka efter eller sammanställa informationen i fråga. Att en uppgiftssammanställning tidigare inte har existerat i sammanställd form hindrar alltså inte att den i

text: tryckfrihetsförordningens

text: mening kan vara att betrakta som allmän handling. Myndighetens sök- och sammanställningsmöjligheter grundar sig i sin tur – förutom på tekniska begränsningar – på de rättsliga befogenheter som myndigheten har att göra upptagningar tillgängliga för egen räkning. Begränsningar av den rättsliga befogenheten att göra uppgifter tillgängliga kan utgöras av författningsbestämmelser eller av Datainspektionens föreskrifter.

text: Enligt

text: 2 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen

text: skall en allmän handling som får lämnas ut – som alltså inte innehåller uppgift som omfattas av någon sekretessbestämmelse – på begäran genast eller så snart det är möjligt på stället och utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av handlingen. Endast om betydande hinder möter saknar myndighet skyldighet att tillhandahålla handling på stället. Den som önskar ta del av allmän handling har enligt 13 § även rätt att mot fastställd avgift få avskrift eller kopia av handlingen. En ADB-upptagning är myndigheten dock inte skyldig att lämna ut i annan form än utskrift. En begäran om att få avskrift eller kopia av allmän handling skall behandlas skyndsamt.

text: Fråga om utlämnande av allmän handling prövas enligt

text: 2 kap. 14 § tryckfrihetsförordningen

text: av den myndighet som förvarar handlingen. Svarar viss befattningshavare vid myndigheten enligt arbetsordning eller särskilt beslut för vården av handlingen ankommer det enligt 15 kap. 6 § andra stycket sekretesslagen på honom att i första hand pröva frågan om handlingens utlämnande till enskild. I tveksamma fall skall den som har handlingen i sin vård hänskjuta frågan till myndigheten, om det kan ske utan omgång. Vägrar han att lämna ut handlingen eller lämnar han ut den med förbehåll, skall han på sökandens begäran hänskjuta frågan till myndigheten. Sökanden skall underrättas om att han kan begära frågans hänskjutande till myndigheten och att ett beslut av myndigheten krävs för att ett avgörande skall kunna överklagas. Rätten att få ett sådant formellt avslagsbeslut tillkommer sökanden oavsett grunden för avslagsbeslutet. Myndighetens beslut att avslå en begäran om att få del av eller kopia av allmän handling kan enligt 15 kap. 7 § sekretesslagen överklagas av sökanden.

text: Utöver reglerna i

text: tryckfrihetsförordningen

text: om utlämnande av allmänna handlingar finns det i sekretesslagen regler om myndigheternas upplysningsskyldighet gentemot allmänheten. I 15 kap. 4 § första stycket sekretesslagen stadgas att myndigheten på begäran av enskild skall lämna uppgift ur allmän handling som förvaras hos myndigheten i den mån hinder inte möter på grund av bestämmelser om sekretess eller av hänsyn till arbetets behöriga gång. Vid begäran om utlämnande av uppgift ur allmän handling gäller ett mindre långtgående krav på skyndsamhet i förhållande till bestämmelserna i

text: tryckfrihetsförordningen

text: . I dessa fall saknas också möjlighet att överklaga ett avslagsbeslut enligt den särskilda ordning som regleras i 15 kap. 7 § sekretesslagen.

text: Det kan naturligtvis vara svårt för en myndighet att avgöra om en begäran avser utlämnande av allmän handling eller endast uppgifter ur en handling. Eftersom saken har betydelse bl.a. för rätten att överklaga ett avslagsbeslut, åligger det myndigheten att iaktta försiktighet när det gäller tolkningen av framställan. Vid tvivelsmål om vad som avses bör handläggaren kontakta den som begärt uppgifterna.

text: Av handlingarna i ärendet framgår att skattemyndigheten uppfattat AA:s såväl muntliga som skriftliga framställningar som en begäran om uppgifter ur allmänna handlingar. AA har dock i skrivelse den 18 september 1998, med hänvisning till

text: 2 kap. 12 §

text: och

text: 2 kap. 13 §

text: tryckfrihetsförordningen

text: gjorde en framställan om ”utfående av allmän handling”. Enligt min bedömning borde det härvid har stått klart för skattemyndigheten att myndigheten hade att ta ställning till frågan om de efterfrågade uppgifterna kunnat göras tillgängliga genom en s.k. potentiell handling. Eftersom detta inte gjordes, anser jag att skattemyndighetens handläggning av begäran innefattat en allvarlig brist. Det förhållandet att frågan berörts i samband med bl.a. telefonsamtal som förevarit mellan AA och skattemyndigheten efter myndighetens beslut den 21 september 1998 påverkar inte denna bedömning. Skattemyndigheten kan inte undgå allvarlig kritik för sin hantering av begäran i detta avseende.


nyckelord:
Allmänna val
Anstalt
Serviceskyldighet

title: Anmälan mot Kriminalvårdsmyndigheten Karlstad, häktet Karlstad, om möjligheten för intagna att rösta vid allmänna val

text: Anmälan

text: AA har klagat på att han inte har givits möjlighet att rösta vid de allmänna valen 2002. Han har i huvudsak anfört att när röstning anordnades på häktet vägrade personalen honom att rösta, eftersom han inte kunde legitimera sig. Detta trots att han var känd av personalen. Han fick inte heller möjlighet att rösta genom bud, trots att det hade varit möjligt.

text: Utredning

text: Anmälan har remitterats till Kriminalvårdsmyndigheten Karlstad som, genom kriminalvårdschefen BB, har anfört i huvudsak följande (de bilagor som fogats till remissvaret har uteslutits här).

text: – – – Det faktiska händelseförloppet är enligt den interna utredningen som genomförts på häktet i Karlstad följande: Kommunens valnämnd skickade information om hur valet skulle genomföras och kriminalvårdsinspektören på häktet, CC, begärde skriftligen till valnämnden att intagna skulle beredas tillfälle att rösta på häktet den 8 september kl. 14.00 - 15.00. Den 5 augusti 2002 skickade kommunstyrelsens kontor en tjänsteskrivelse till häktet som bekräftade att val skulle genomföras vid den begärda tidpunkten. Bifogat var en affisch att anslå på avdelningarna. Av affischen framgår att man skall ta med röstkort och legitimation och att man kan ringa valnämndens sekreterare om man har frågor. Direktnummer finns angivet. Tf. kriminalvårdsinspektör DD uppger att affischen anslogs minst 3 veckor före den 8 september på samtliga bostadsavdelningar på häktet.

text: AA uppger att han frågat personal och fått svar att han måste kunna visa legitimation. Då personalen inte informerats om annat än vad som framgick av affischen kunde de inte svara annat. Den 8 september kom valförrättaren till häktet och några av häktets personal biträdde för att hämta intagna som ville rösta till valförrättaren. Valförrättaren informerade då att personalen kunde bekräfta intagnas identitet, varför legitimation inte fordrades. Vårdare EE gick till rastgården där en grupp intagna, bl.a. AA uppehöll sig. Han informerade gruppen att man kunde följa med för att rösta och att valförrättaren upplyst om att man kunde rösta utan legitimation. Någon i gruppen kommenterade

text: att man ju måste ha röstkort, men i övrigt agerade ingen i gruppen och ingen ville gå för att rösta. Av ovanstående framgår att häktets personal agerat utifrån den information som givits dem från kommunstyrelsens kontor vad gäller genomförandet av valet. AA har haft tillgång till direkttelefonnummer till valnämndens sekreterare som kunnat räta ut eventuella frågetecken. Slutligen kunde AA följt med vårdare EE till valförrättaren och där förvissat sig om vilka regler som gällde. AA har yttrat sig över remissvaret.

text: Bedömning

text: Enligt

text: 3 kap. 2 § regeringsformen

text: har varje svensk medborgare som är eller någon gång har varit bosatt i Sverige samt har uppnått 18 års ålder rösträtt vid val till riksdagen. Bestämmelser om rösträtt vid val till kommunfullmäktige och landstingsfullmäktige finns i

text: 4 kap.

text: och

text: 3 §§

text: kommunallagen (1991:900)

text: 12 kap.

text: vallagen (1997:157)

text: reglerar vad som skall iakttas vad gäller röstning vid särskilt röstmottagningsställe. I kapitlets 1 § anges att särskild röstmottagning kan anordnas vid bl.a. kriminalvårdsanstalter eller liknande vårdinrättningar eller vårdanstalter. Den centrala valmyndigheten får enligt 2 § bestämma att särskild röstmottagning skall anordnas även på annan plats än som sägs i 1 §. Av 14 kap. 2 § följer att intagna i häkte får lämna sin valsedel genom bud. I 3 § anges att den som yrkesmässigt eller på ett därmed likartat sätt ger väljaren vård eller på annat sätt brukar hjälpa väljaren i personliga angelägenheter får vara bud.

text: För att den som är häktad skall kunna utnyttja sin rätt att rösta krävs att kriminalvårdsmyndigheten har ordnat de praktiska förutsättningarna för detta. Det krävs också normalt att kriminalvårdsmyndigheten informerar de häktade om möjligheten att rösta och om hur röstningen går till för den som är intagen i häkte. En sådan skyldighet får anses följa av regeln i

text: 4 § förvaltningslagen (1986:223)

text: om myndigheters allmänna serviceskyldighet. Kriminalvårdsstyrelsen (KVS) har i en skrivelse den 27 augusti 2002 (KVS dnr 2002-008254) till samtliga kriminalvårdsmyndigheter angett bl.a. att det ankommer på den lokala kriminalvårdsmyndigheten att informera de intagna om möjligheten att rösta genom bud och att ordna de praktiska förutsättningarna för detta.

text: Av utredningen framgår att en affisch med information om särskild röstmottagning anslogs i häktet. Affischen hade tillhandahållits av Karlstads kommun men kriminalvårdsmyndigheten har genom att anslå den i häktet uppenbarligen avsett att fullgöra den ovan angivna informationsskyldigheten. Av affischen framgick att röstande skulle ta med sig röstkort och legitimation. Affischen avsåg endast den särskilda röstmottagningen och innehåller ingen information om möjligheten att rösta genom bud. Någon sådan information synes de intagna inte heller ha fått på något annat sätt. Vidare får den information som ges på affischen sägas vara otydlig genom uppmaningen på affischen till de röstande att ta med sig röstkort och legitimation. Vid röstning i häkte borde avsaknaden av en identitetshandling enkelt kunna avhjälpas genom att personalen – på sätt som valförrättaren uppgivit i det aktuella fallet – styrker väljarens rätta identitet (jfr Valmyndighetens rapport, 2003:1, Erfarenheter från valen den 15 september 2002 s. 15 f). Sammanfattnings-

text: vis anser jag att den information om möjligheten att rösta som de intagna fick inte var anpassad till de speciella förhållanden som gäller för kriminalvården. Informationen var både otydlig och otillräcklig. Kriminalvårdsmyndigheten kan därför inte undgå kritik.

text: Vad som framkommit i ärendet föranleder mig att skicka en kopia av anmälan och detta beslut till 2003 års vallagskommitté (Ju 2003:03) som har att bl.a. se över bestämmelserna i

text: vallagen

text: dir. 2003:37

text: Med detta avslutar jag ärendet.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Katarina Påhlsson

nyckelord:
Avsaknad av lagstöd
Grundläggande fri- och rättigheter
Proportionalitetsprincipen
Tvångsmedel/tvångsåtgärder
Visitation

title: Allvarlig kritik mot Kriminalvården, anstalten Ystad, för att anstalten rutinmässigt genomfört kroppsbesiktningar i samband med befordran av myndighetspost till intagna m.m.

sammanfattning: Anstalten Ystad hade en rutin som innebar att de intagna fick genomgå kroppsbesiktning efter att de tagit del av sin myndighetspost, bl.a. för att säkerställa att de inte tog med sig vad som kunde betraktas som känsliga handlingar. JO uttalar att det inte finns någon bestämmelse i fängelselagen som ger utrymme för att generellt och rutinmässigt genomföra kroppsbesiktning i den aktuella situationen. Anstalten får allvarlig kritik för att på ett sätt som saknar stöd i lag rutinmässigt ha använt sig av kroppsbesiktning som kontrollåtgärd. Vid tiden för Kriminalvårdens remissvar hade anstalten förändrat sin rutin vid befordran av myndighetspost och övergått till att i stället genomföra kroppsvisitation av de intagna. När det gäller den rutinen framför JO i huvudsak följande synpunkter. - Kroppsvisitation enligt 8 kap. 5 § fängelselagen, s.k. skyddsvisitation, kan inte komma i fråga som kontrollåtgärd för att säkerställa att intagna inte bär på sig handlingar, eftersom visitationen inte syftar till att eftersöka vapen eller andra farliga föremål. - Inte heller bestämmelsen i 8 kap. 4 § 1 fängelselagen ger stöd för att generellt och rutinmässigt utföra kroppsvisitation efter att intagna fått del av myndighetspost. I varje enskilt fall måste anstalten göra en bedömning av om det finns anledning att anta att ett otillåtet föremål kommer att anträffas på den intagne och om en kroppsvisitation står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. JO påminner även om att omhändertagande av myndighetspost utgör ärendehandläggning. Det innebär att en anstalt som gör bedömningen att en viss handling med hänvisning till innehållet inte får innehas, men den intagne begärt det, måste fatta ett beslut om omhändertagande enligt 5 kap. 2 § fängelselagen. I beslutet berörs dessutom vissa andra klagomål, bl.a. på långsam handläggning av en ansökan om omprövning av särskilda villkor.

text: Anmälningarna

text: I tre anmälningar som kom in till JO den 20 maj samt den 17 juni och den

text: 25 juni 2019 förde AA fram klagomål mot Kriminalvården, anstalten Ystad. Hon anförde i huvudsak följande.

text: Ärende dnr 3736-2019 Den 14 januari 2019 lämnade hon in en ansökan om omprövning av särskilda villkor till anstaltens kansli. Hon hade den 14 maj 2019 fortfarande inte fått något svar på sin begäran.

text: Hon fick den 9 maj 2019 ett brev från sin advokat och tilläts enbart att läsa det i besöksrummet. Efter genomläsningen granskades brevet av personal, och hon var tvungen att genomgå en kroppsbesiktning som bl.a. innebar att hon tvingades klä av sig naken. Brevet lades sedan i hennes förvaringsskåp och hon fick inte tillåtelse att ta med det till sitt rum.

text: Vidare fick hon den 14 maj 2019 ett brev från JO. Om hon inte kunde tänka sig att bli kroppsbesiktigad skulle brevet läggas oöppnat i hennes förvaringsskåp. Efter att hon hade läst brevet granskades det av personal, och hon kroppsbesiktigades. Hon fick denna gång tillåtelse att inneha brevet på rummet.

text: Det är kränkande och oproportionerligt att varje gång som hon vill ta del av myndighetspost behöva klä av sig naken och kroppsundersökas. Dessutom granskas försändelserna ändå. Ärende dnr 4471-2019 Den 4 maj 2019 lämnade hon in en hemställan om att få tillgång till tre anteckningsblock som hon förvarade i sitt skåp. I sin begäran förklarade hon att blocken innehöll viktiga noteringar som hon behövde för att inom tre veckor färdigställa överklaganden till hovrätten och förvaltningsrätten. Den 12 juni 2019 hade hon fortfarande inte fått del av anteckningarna, vilket påverkade hennes möjlighet att överklaga och få en rättvis prövning. Ärende dnr 4685-2019 Den 19 juni 2019 begärde hon att hennes kontaktperson skulle yttra sig över hennes verkställighet i anstalten Ystad och hur kontaktpersonen uppfattat henne som person. Yttrandet skulle hon använda för att komplettera ett överklagande till förvaltningsrätten. Kriminalvårdsinspektören BB avvisade hennes begäran muntligt och förbjöd kontaktpersonen att skriva ett yttrande.

text: Utredning

text: Inledningsvis begärdes daganteckningar in i ärende dnr 3736-2019. Därefter remitterades anmälningarna till Kriminalvården för yttrande. Kriminalvården, rättsenheten vid huvudkontoret, genom chefen för sektionen för verksjuridik, anförde följande:

text: Utredning

text: Uppgifter om sakförhållanden har hämtats in från region Syd som i sin tur har hämtat in uppgifter från anstalten Ystad, kriminalvårdsinspektör BB vid anstalten Ystad, kriminalvårdsregistret (KVR), och från sektionen för internationella och andra särskilda klientärenden vid Kriminalvårdens huvudkontor. Av uppgifterna framgår i huvudsak följande.

text: Region Syd

text: Vid postmottagandet i anstalten Ystad gäller följande rutiner för hanteringen av inkommande försändelser till intagna per post sedan i början av maj 2019. Myndighetspost separeras från övrig post. Försändelser från bl.a. högskolor, universitet, Skatteverket och Transportstyrelsen innehåller vanligen den sorts material som de intagna kan inneha på sina bostadsrum och lämnas därför vidare till respektive avdelning och delas därefter ut till de intagna. Avseende försändelser från t.ex. domstolar, polis, åklagare och advokater befordras dessa till de intagna i en särskild lokal utan att personal är närvarande i lokalen då den intagna öppnar sin post. Efter det att försändelsen har öppnats ska klienten tillfrågas om försändelsen ska läggas i ett skåp eller om den ska prövas som innehav för det fall att klienten önskar inneha försändelsen. Den intagne ska informeras om att försändelsen kan komma att genomläsas om den intagna vill inneha försändelsen. Efter befordran av försändelsen ska både den intagna och utrymmet visiteras noggrant för att säkerställa att den intagna inte har tagit med sig känsliga handlingar tillbaka in på avdelningen, exempelvis domar eller andra handlingar med personuppgifter etc. Tidigare genomförde anstaltspersonalen ytliga kroppsbesiktningar av intagna efter att de fått del av sin myndighetspost. Förfaringssättet ändrades då det inte ansågs proportionerligt att agera på det sättet vid varje tillfälle. Numera genomförs istället en ytlig kroppsvisitation, skyddsvisitation, för att säkerställa att det inte finns något annat i kuvertet. Då en intagen under genomläsningen uppger att hon vill ha in posten på bostadsrummet gör personalen en bedömning på plats. Den intagna informeras om att försändelsen kan komma att genomläsas. I de fall som personalen finner att ett innehav på grund av säkerhetsskäl inte kan medges informeras den intagna om det. Personalen informerar vidare den intagna om att hon kan få in handlingen på bostadsrummet efter inlåsning eller få sitta i ett annat rum under dagtid om behov finns för att arbeta med överklaganden eller liknande. Avseende situationen den 9 maj 2019 genomförde personal vid anstalten Ystad ytliga kroppsbesiktningar av intagna efter att de hade fått ta del av myndighetspost. Det har inte gått att utreda hur det förhöll sig vid det aktuella tillfället som omnämns i AA:s anmälan. Som Kriminalvårdspersonal har förstått AA önskade hon inneha en försändelse från sitt juridiska ombud varpå personalen tittade på försändelsen och bedömde att den inte kunde innehas på bostadsrummet varför den lades bland hennes effekter. Avseende händelsen den 14 maj 2019 bedömde personalen vid anstalten Ystad att försändelsen kunde innehålla känsliga uppgifter. AA fick därför ta del av försändelsen i en särskilt anvisad lokal varpå hon visiterades. Personalen kontrollerade försändelsen och medgav att AA skulle få in försändelsen på sitt bostadsrum. AA har begärt att få in ett yttrande från sin kontaktperson avseende AA:s verkställighet i anstalten Ystad. Kriminalvårdsinspektör BB samrådde med juristerna vid sektionen för allmän klientjuridik varpå det konstaterades att anstalten saknade någon skyldighet att yttra sig i detta fall. Kontaktmän kan däremot vara behjälpliga med att ta fram relevanta underlag och dokumentation från t.ex. verkställighetsplan och gör även detta avseende hemställningar om frågor avseende t.ex. permission, besöks- och telefonärenden. I fråga om handläggningstiderna vid anstalten Ystad har dessa varit för långa både vad gäller AA:s begäran om att få ut anteckningsblocken och begäran om omprövning av sina särskilda villkor. De långa handläggningstiderna har berott på hög arbetsbelastning och att frågan om omprövning av AA:s särskilda villkor även bereddes i kollegium. Arbetsbelastningen på anstalten berodde delvis på att häktet vid denna tid var överbelagt vilket tog i anspråk resurser vid anstalten. Därutöver hade anstalten Ystad på vissa nyckelbefattningar nyanställd personal. BB har inte kunnat uttala sig om anteckningsblockens betydelse för AA:s möjligheter att förbereda sina ärenden. Det har i vart fall inte framkommit några uppgifter som tyder på att anstaltens hantering har inverkat på AA:s möjligheter

text: att på ett tillfredsställande sätt få rättvisande avgöranden i de aktuella processerna. Normal handläggningstid för en begäran om att få sina särskilda villkor omprövade uppgår till två-tre veckor.

text: AA ansökte om ändring av sina särskilda villkor den 16 januari 2019 i anstalten Ystad. Anstalten Ystad klarmarkerade sin utredning drygt två månader därefter och ärendet skickades in till huvudkontoret den 25 mars 2019. Den 10 juli 2019 fattade sektionen för internationella och andra särskilda klientärenden beslut i ärendet. Beslutet har därefter på AA:s begäran omprövats den 22 juli 2019 utan att de särskilda villkoren har ändrats.

text: Rättslig reglering

text: Av

text: 1 kap. 4 § fängelselagen (2010:610)

text: , FäL, framgår att varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med frihetsberövandet. Av 1 kap. 6 § FäL framgår att verkställigheten inte får innebära andra begränsningar i den intagnes frihet än som följer av denna lag eller som är nödvändiga för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. En kontroll- eller tvångsåtgärd får endast användas om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. Av 8 kap. 3 § FäL framgår att den som ska tas in i en anstalt ska kroppsvisiteras eller kroppsbesiktigas för eftersökande av otillåtna föremål när han eller hon kommer till anstalten, om det inte är uppenbart obehövligt. Av 8 kap. 4 § FäL följer att en intagen får kroppsvisiteras eller kroppsbesiktigas för eftersökande av otillåtna föremål om det finns anledning att anta att ett sådant föremål kommer att anträffas på honom eller henne, han eller hon återkommer efter en vistelse utanför anstalt, han eller hon ska ha eller har haft besök utan sådan kontroll som avses i 7 kap. 2 § eller det sker i en stickprovskontroll eller i anslutning till en större undersökning som av säkerhetsskäl görs av ett utrymme inom anstalten och den intagne har eller har haft särskild anknytning till utrymmet. Enligt 8 kap. 5 § FäL får en intagen vidare även i andra fall än som avses i 3 och 4 §§ kroppsvisiteras för eftersökande av vapen och andra farliga föremål, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl. Av

text: 23 § fängelseförordningen (2010:2010)

text: följer att den som kontrolleras vid kroppsvisitation eller kroppsbesiktning ska visas all den hänsyn som omständigheterna medger och att kroppsvisitation eller kroppsbesiktning ska, om möjligt, utföras i närvaro av en annan person än den som genomför kontrollen. Av

text: 6 § förvaltningslagen (2017:900)

text: , FL, följer att en myndighet ska se till att kontakterna med enskilda blir smidiga och enkla. Myndigheten ska lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan ta till vara sina intressen. Hjälpen ska ges i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Den ska ges utan onödigt dröjsmål. Av 1 kap. 8 § FäL följer att prövning av vilka särskilda villkor som ska gälla för verkställigheten enligt 7 § ska ske så snart verkställigheten påbörjas eller annars när det finns behov av det. Villkoren ska omprövas när det finns anledning till det. Enligt

text: 9 §

text: FL ska ett ärende handläggas så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts.

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Region Syd

text: Det har inte framkommit något annat än att upprättade rutiner på området följdes av anstalten Ystads personal då AA informerades om att försändelserna kunde

text: komma att genomläsas för att det skulle vara möjligt att bedöma om ett innehav kunde beviljas. AA visiterades på grund av säkerhetsskäl. Likväl var visiteringssättet, ytlig kroppsbesiktning, inte proportionerligt och anstalten har numera ändrat sättet att visitera klienter på till ytlig kroppsvisitation, i anslutning till att innehav av myndighetspost befordras till klienter. Efter att ett brev har befordrats eller överlämnats till den intagna tar regler om innehav över. Skyddet för förtrolig kommunikation gäller bara under den tid som ett brev befordras. En rutin som medför att myndighetspost befordras till intagna på en plats som de intagna inte har fri tillgång till har JO tidigare konstaterat är godtagbart (se t.ex. JO:s beslut den 22 september 2006, dnr

text: ). Klienterna visiteras för att i möjligaste mån förhindra spridandet av känsliga uppgifter inom anstalten som kan avse uppgifter om vilka brott som klienterna är dömda för. Med hänsyn till detta får det anses godtagbart att intagna i anstalten Ystad får genomgå ytlig kroppsvisitation i samband med att myndighetspost befordras till dem. Avseende AA:s begäran om ett yttrande från sin kontaktperson är det inte lämpligt att kontaktpersoner avger personliga yttranden om klienter. Anstalten har därför haft fog för att ge AA:s kontaktperson direktivet att inte avge något yttrande. Anstalten Ystad har väl fungerande rutiner för ärendehandläggning, men i aktuellt ärende har handläggningstiderna varit orimligt långa. Detta har berott på flera samtidiga olyckliga omständigheter men är likväl beklagligt.

text: Arbetsbelastningen på sektionen för internationella och andra särskilda klientärenden har under hösten 2018 och våren 2019 varit hög, bl.a. på grund av att riksmottagningarna har fått ökade resurser. Kriminalvården har då prioriterat att minska kön från häkten till riksmottagningarna vilket har inneburit en kraftig ökning av antalet initiala ärenden om särskilda villkor. Detta har i viss utsträckning påverkat handläggningstiderna för ärenden om omprövning av särskilda villkor. Sektionen för internationella och andra särskilda klientärenden har som målsättning att hantera omprövningsärenden inom två månader från det att ärendet inkommer till sektionen. Målsättningen kan variera över tid beroende på t.ex. arbetsbelastningen i övrigt. Handläggningstiden på sektionen för internationella och andra särskilda klientärenden har i detta ärende uppgått till tre och en halv månad vilket är längre än sektionens målsättning, men sett till rådande arbetssituation har ärendet hanterats så snabbt som det har varit möjligt.

text: AA kommenterade remissvaret.

text: Rättslig reglering

text: Kriminalvården har redogjort för relevanta bestämmelser. Jag vill för egen del tillägga följande.

text: Var och en är gentemot det allmänna skyddad mot påtvingat kroppsligt ingrepp, vilket avser bl.a. kroppsbesiktning, och mot kroppsvisitation. Begränsningar av det skyddet får ske enbart genom lag. (Se

text: 2 kap.

text: och

text: 20 §§

text: regeringsformen

text: Som framgår av Kriminalvårdens remissvar föreskrivs i

text: 8 kap. 4 § fängelselagen (2010:610)

text: 1. det finns anledning att anta att ett sådant föremål kommer att anträffas på honom eller henne,

text: 2. han eller hon återkommer efter en vistelse utanför anstalt,

text: 3. han eller hon ska ha eller har haft ett besök utan sådan kontroll som avses i 7 kap. 2 §, eller

text: 4. det sker i en stickprovskontroll eller i anslutning till en större undersökning som av säkerhetsskäl görs av ett utrymme inom anstalten och den intagne har eller har haft särskild anknytning till utrymmet.

text: Av

text: 5 kap. 1 § fängelselagen

text: följer att en intagen får ta emot och inneha de personliga tillhörigheter som är motiverade med hänsyn till att verkställigheten ska kunna genomföras på ett ändamålsenligt sätt. Med personliga tillhörigheter avses all den egendom som tillhör en intagen, inklusive försändelser (

text: prop. 2009/10:135 s. 134

text: ). I

text: 5 kap. 2 § fängelselagen

text: anges bl.a. att tillhörigheter som en intagen inte får ta emot och inneha får omhändertas och förvaras för den intagnes räkning.

text: Enligt

text: 7 kap. 6 § fängelselagen

text: ska en försändelse mellan en intagen och en advokat, en svensk myndighet eller ett internationellt organ som har av Sverige erkänd behörighet att ta emot klagomål från enskilda vidarebefordras utan granskning. I samma bestämmelse föreskrivs att om det finns anledning att anta att uppgiften om avsändare av en sådan försändelse till en intagen är oriktig, får försändelsen granskas i syfte att utreda vem avsändaren är.

text: Bedömning

text: Ärende dnr 3736-2019

text: Begäran om omprövning av särskilda villkor

text: När det gäller AA:s begäran om omprövning av de särskilda villkor som gällde för hennes verkställighet har det framkommit att det dröjde nästan sex månader innan Kriminalvården fattade beslut. Sålunda tog det drygt två månader för anstalten att bli klar med utredningen innan den skickades vidare till huvudkontoret, sektionen för internationella och andra särskilda klientärenden. Kriminalvården har bedömt att anstaltens handläggningstid varit för lång. Jag instämmer i den bedömningen. Anstalten Ystad förtjänar kritik för den långsamma handläggningen.

text: Genom utredningen är det vidare klarlagt att den efterföljande handläggningstiden vid huvudkontoret uppgick till drygt tre och en halv månad. Av Kriminalvårdens beskrivning framgår att handläggningstiderna på den aktuella sektionen har varit långa under en period med anledning av myndighetens målsättning att minska kön med intagna som dömts till fängelse, från häkten till riksmottagningarna. Detta har enligt Kriminalvården gjort att antalet initiala ärenden om särskilda villkor som kommit in till sektionen har ökat, vilket har lett till en förlängd handläggningstid för omprövningsärendena. Av yttrandet framgår också att sektionens målsättning är att hantera ärenden angående

text: omprövning av särskilda villkor inom två månader från ärendets inkomstdatum. Kriminalvården har mot den angivna bakgrunden gjort bedömningen att ärendet har hanterats så snabbt som det varit möjligt.

text: Även om skälet för Kriminalvårdens omprioriteringar framstår som rimligt har dessa uppenbarligen lett till en ökad arbetsbelastning inom vissa andra delar av myndighetens organisation och haft påverkan på annan handläggning. Sektionen för internationella och andra särskilda klientärenden kan inte undgå kritik för att det dröjde tre och en halv månad innan det fattades beslut med anledning av AA:s begäran om omprövning av de särskilda villkoren.

text: Kroppsbesiktning och kroppsvisitation vid utdelning av myndighetspost m.m. AA har också fört fram klagomål mot anstaltens tidigare rutin att kroppsbesiktiga intagna för att de ska tillåtas ta del av myndighetspost, vilket bl.a. har inneburit att hon tvingats klä av sig naken.

text: Av redogörelsen för den rättsliga regleringen har framgått att var och en har ett grundlagsstadgat skydd mot påtvingade kroppsliga ingrepp och kroppsvisitation, vilket bara får begränsas genom lag. Kroppsbesiktning och kroppsvisitation av intagna får alltså utföras endast om det finns stöd för det i en lagbestämmelse. Jag vill också påminna om att proportionalitetsprincipen alltid ska beaktas inför varje beslut om kontroll- eller tvångsåtgärd (se t.ex. JO:s beslut den 20 september 2018, dnr

text: Kriminalvården har visserligen medgett att det inte är proportionerligt att utföra kroppsbesiktningar i enlighet med anstaltens tidigare rutin, men har inte angett något lagstöd för möjligheten att regelmässigt genomföra kroppsbesiktningar i den aktuella situationen. Såsom framgår av mitt resonemang nedan finns det enligt min mening inte någon bestämmelse i

text: fängelselagen

text: som ger utrymme för att generellt och rutinmässigt genomföra kroppsbesiktning av samtliga intagna som kontrollåtgärd efter att de har tagit del av myndighetspost. Kroppsbesiktning är en mycket ingripande åtgärd som innebär en stor integritetskränkning. Anstalten Ystad förtjänar allvarlig kritik för att på ett sätt som saknar stöd i lag rutinmässigt ha använt sig av den kontrollåtgärden.

text: Kriminalvården har förklarat att kontroll i samband med att intagna får del av myndighetspost numera görs genom ”ytlig kroppsvisitation”. Jag har uppfattat att det är fråga om en ny rutin vid anstalten som innebär att kroppsvisitationer då genomförs regelmässigt.

text: Det framgår inte heller av remissvaret vilken bestämmelse i

text: fängelselagen

text: som Kriminalvården bedömer utgör stöd för detta handlande. Det ger mig anledning att framhålla vikten av att den som beslutar att genomföra en kontroll- eller tvångsåtgärd har klart för sig vilket rättsligt stöd som finns för åtgärden.

text: Skyddsvisitation enligt

text: 8 kap. 5 § fängelselagen

text: får enbart göras för att eftersöka vapen eller andra farliga föremål som den intagne kan använda för att skada antingen sig själv eller någon annan (se

text: prop. 2009/10:135 s. 152

text: ). Kriminalvården har anfört att syftet med visitationen är att söka efter handlingar som den intagne inte kan tillåtas inneha på grund av säkerhetsskäl. Sådana handlingar kan enligt min uppfattning aldrig utgöra den typ av farliga föremål som åsyftas i

text: 8 kap. 5 § fängelselagen

text: . Skyddsvisitation kan alltså inte komma i fråga som kontrollåtgärd för att säkerställa att intagna inte bär på sig handlingar.

text: Kriminalvården har upplyst att visitationerna inte bara görs för att söka efter handlingar utan också för att säkerställa att det inte finns något annat i ett kuvert. Risken för att det finns vapen eller andra farliga föremål i försändelser från JO och andra myndigheter måste dock anses vara försumbar. Och för det fall det finns misstanke om att uppgiften om avsändare är felaktig har anstalten möjlighet att granska försändelsen, i enlighet med vad som har framgått av den tidigare redogörelsen.

text: Kroppsvisitation enligt

text: 8 kap. 4 § fängelselagen

text: får göras för att eftersöka otillåtna föremål. Den bestämmelsen ger alltså utrymme för att genomföra kroppsvisitation i syfte att söka efter handlingar som en intagen inte får inneha på grund av säkerhetsskäl, t.ex. sedan den intagne obevakat har fått ta del av myndighetspost. När det inte är fråga om vissa situationer som anges uttryckligt i lagtexten, såsom efter okontrollerat besök, krävs emellertid att det finns anledning att anta att ett otillåtet föremål kommer att anträffas på den intagne för att kontrollåtgärden ska vara tillåten (se

text: 8 kap. 4 § 1 fängelselagen

text: ). Det ska alltså finnas någon form av misstanke. Även om ”anledning att anta” är ett lågt ställt beviskrav måste en bedömning göras i varje enskilt fall. Detta utesluter i sig möjligheten att generellt och rutinmässigt genomföra kroppsvisitation med stöd av

text: 8 kap. 4 § 1 fängelselagen

text: Som jag tidigare har framhållit ska dessutom proportionalitetsprincipen alltid beaktas inför varje beslut om en särskild kontroll- eller tvångsåtgärd. Vid bedömningen av om kroppsvisitation är en proportionerlig åtgärd i den aktuella situationen bör enligt min uppfattning hänsyn tas till risken för att intagna avstår från att ta del av sin myndighetspost för att slippa genomgå en kroppsvisitation.

text: De synpunkter som jag har anfört kring anstaltens nya rutin att genomföra kroppsvisitation efter befordran av myndighetspost kan sammanfattas enligt följande. • Kroppsvisitation enligt

text: 8 kap. 5 § fängelselagen

text: , s.k. skyddsvisitation, kan inte komma i fråga som kontrollåtgärd för att säkerställa att intagna inte bär på sig handlingar, eftersom visitationen inte syftar till att eftersöka vapen eller andra farliga föremål. • Bestämmelsen i

text: 8 kap. 4 § 1 fängelselagen

text: ger inte stöd för att generellt och rutinmässigt utföra kroppsvisitation efter att intagna fått del av

text: Jag förutsätter att anstalten Ystad kommer att se över sina rutiner för kontrollåtgärder i samband med befordran av myndighetspost och då beaktar mina uttalanden i detta beslut.

text: När det gäller brevet från en advokat som AA tog emot den 9 maj 2019 har AA vidare angett att hon inte tilläts ta med brevet till sitt rum. Kriminalvården har uppgett att personalen bedömde att försändelsen inte kunde innehas på rummet och därför lades bland AA:s effekter. Mot bakgrund av dessa uppgifter och av hur anstaltens rutin för hantering av myndighetspost beskrivs i remissvaret vill jag påminna om att omhändertagande av sådan post utgör ärendehandläggning. Detta innebär att en anstalt som gör bedömningen att en viss handling med hänvisning till innehållet inte får innehas, men den intagne begärt det, måste fatta ett beslut om omhändertagande enligt

text: 5 kap. 2 § fängelselagen

text: (se bl.a. JO 2014/15 s. 193). Ärende 4471-2019 AA har anmält att hon den 12 juni 2019 fortfarande inte hade fått del av tre anteckningsblock trots att hon lämnade in en begäran om detta den 4 maj 2019. Hon har även uppgett att hon i sin begäran skrev att hon behövde anteckningar i dessa för att kunna skicka in överklaganden inom tre veckor. Kriminalvården har medgett att handläggningstiden varit för lång men det framgår inte av remissvaret när AA fick del av anteckningsblocken.

text: Jag instämmer i bedömningen att det tog för lång tid för anstalten att handlägga AA:s begäran, och det oavsett vilket skäl AA hade för att vilja få del av sina anteckningsblock. Med hänsyn till vad AA har gjort gällande vill jag understryka att det är särskilt angeläget att en hemställan handläggs med skyndsamhet i de fall då det löper en frist som den intagne har att förhålla sig till. Anstalten förtjänar kritik för den långsamma handläggningen. Ärende dnr 4685-2019 AA har framfört missnöje med att hennes kontaktperson inte tilläts skriva ett yttrande om henne som person och hennes verkställighet, samt klagat på att hon bara fick ett muntligt avslag på sin begäran om ett sådant yttrande. Jag kan konstatera att det inte finns någon skyldighet för en kontaktperson att skriva sådana yttranden. AA:s klagomål i denna del ger mig inte anledning att göra några ytterligare uttalanden.

text: Ärendena avslutas.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Per Lennerbrant

title: Kritik mot Sveriges ambassad i London för bristande service och tillgänglighet i fråga om bokningsbara tider för ansökan om pass

sammanfattning: JO har under en längre tid fått in anmälningar mot Sveriges ambassad i London om långa väntetider för att ansöka om pass till följd av en brist på bokningsbara tider. Enligt JO framstår det som att passverksamheten vid ambassaden är underdimensionerad och att detta varit en starkt bidragande orsak till de långa väntetiderna. Informationen på webbplatsen om de begränsade bokningsmöjligheterna borde enligt JO ha varit tydligare. JO kritiserar ambassaden för bristande service och tillgänglighet.

text: Bakgrund och anmälningarna

text: JO har under en längre tid tagit emot klagomål om att det vid Sveriges ambassad i London, Storbritannien, saknas bokningsbara tider för att ansöka om pass.

text: I beslut den 13 april 2023 (dnr 999-2023 och 1413-2023) konstaterade jag att det som då hade kommit fram inte gav mig tillräcklig anledning att göra något uttalande men att jag avsåg att följa frågan om ambassadens svårigheter att tillhandahålla bokningsbara tider. Jag skickade en kopia av besluten och anmälningarna till ambassaden och Utrikesdepartementet för kännedom.

text: Det har därefter fortsatt att komma in anmälningar till JO om svårigheter med att boka tid för att ansöka om pass vid ambassaden. Mot den bakgrunden inledde JO en utredning. De anmälningar som omfattas av utredningen gjordes av AA och BB i maj 2023. I anmälningarna anges bl.a. följande. AA:s anmälan AA:s dotter CC bor och arbetar i England sedan tio år. CC försökte boka en tid för att förnya sitt pass. Det fanns dock inga lediga tider över huvud taget att boka från hösten 2021 och framåt. Beskedet från ambassaden var att de regelbundet lade ut tider på webbplatsen. CC gick in på webbplatsen kontinuerligt men det fanns inga lediga tider att tillgå. Passet gick ut under

text: våren 2022. I samband därmed blev CC erbjuden ett nytt arbete som innebar en hel del tjänsteresor utomlands. Eftersom hon inte hade något pass och det inte gick att se vilka möjligheter det fanns att få ett pass inom överskådlig tid så var hon tvungen att tacka nej till arbetet. Rådet från ambassaden var att åka till Sverige med ett temporärt pass för att kunna få ett nytt pass. Det är inte rimligt att en person som bor utomlands måste åka till Sverige för att förnya sitt pass.

text: BB:s anmälan BB har i över tre månader försökt att få en tid vid ambassaden för att förnya sitt svenska pass. Hon har använt den enda tillgängliga bokningsmetoden som fanns via ambassadens webbplats. Där finns inga nya tider för passansökan tillgängliga, men det informeras om att nya datum och tider görs tillgängliga på webbplatsen regelbundet. Hon har också besökt ambassaden personligen, men ambassadpersonalen var inte hjälpsam. Bokningssystemet är enligt BB omöjligt att använda och det verkar utsiktslöst att få en tid för ansökan om pass.

text: Utredning

text: Utrikesdepartementet (rättschefen DD) yttrade sig till JO den 18 september 2023, och redogjorde inledningsvis för ambassadens upplysningar enligt följande.

text: Ambassaden i London är den största svenska passmyndigheten utanför Sverige. Förändringar i giltighetstid för svenska pass, ökade krav på passmyndigheter att registrera handlingar och att göra anteckningar i passansökan, aktiveringen av samordningsnummer samt Brexit, är faktorer som har påverkat passverksamheten. Över 109 000 svenskar har ansökt om uppehållstillstånd (EU Settlement Scheme – EUSS) för att stanna i Storbritannien efter Brexit. De behöver tillgång till giltiga pass då EUSS kopplas till passet. Gruppen dubbelmedborgare (svensk/brittisk) har även det bidragit till ett ökat behov av svenskt pass då de önskar vistas, arbeta och studera i Sverige/EU som EUmedborgare. Utlämning av pass/nationella ID-kort har ökat från cirka 3 300 före Brexit till över 10 000 (2022). I dagsläget har ambassaden lämnat ut över 7 000 pass/nationella id-kort. Därtill kommer resehandlingar som lämnas ut av honorära konsuler, som har ökat markant. Konsulatet i Manchester lämnade tidigare ut cirka 700 resehandlingar (2022) per år. I år har Manchester redan lämnat ut över 700 resehandlingar. Det finns även andra faktorer som har ökat arbetsbördan för ambassaden. Ambassaden släpper tider slumpmässigt för att inte bokningssidan ska krascha av trycket i Storbritannien. Bokningssidan skulle behöva utvecklas men den administreras av en annan myndighet än Regeringskansliet/UD. Ambassaden har sedan hösten 2019 försökt få till förbättringar av bokningssidan. Ambassaden måste ha tidsbokning för att kunna styra hur många sökanden som kommer på förmiddagen, respektive på eftermiddagen. Det måste finnas tillräckligt med passhandläggare för att ta emot sökande. Under en längre period tog ambassaden emot passkunder fem förmiddagar och fem eftermiddagar per vecka. Vid en del tillfällen under den perioden arbetade passhandläggarna även sex dagar i veckan med pass eller hade förlängd arbetsdag för att ta emot passkunder även på kvällen. Det innebar att andra arbetsuppgifter, som ingår i det konsulära uppdraget men även är författningsreglerat, fick läggas åt sidan. Ambassaden måste fördela resurserna så att alla delar av verksamheten hanteras. Ambassadens konsulära enhet hanterar olika typer av ärenden, passhanteringen är en del av verksamheten. Tillfälliga resursförstärkningar från UD har lett till att

text: fler pass kunnat utfärdas. Ju fler pass som utfärdas desto mer efterarbete tillkommer. UD har beviljat en extra tjänst (lokalanställd utan behörighet att utfärda pass) under två år. Provisoriska pass utfärdas utan tidsbokning så att svenska medborgare skyndsamt kan ta sig till Sverige eller annan svensk ambassad för att förnya sina pass. Ambassaden har på olika sätt försökt få utökade resurser för passverksamheten, både för att möta den högre efterfrågan av passtider som är en effekt av Brexit, och för att ge befintlig personal en rimlig arbetssituation. Utöver beviljade resurser har ambassaden använt alla till buds stående medel, såsom del av kontorskostnadsbudget för att täcka upp med förstärkningstjänster. Det finns sammanfattningsvis enligt ambassaden inte tillräckligt med resurser för att utfärda pass i den mängd som svenska medborgare förväntar sig i Storbritannien. Ambassaden informerar därför på hemsidan att det smidigaste sättet för personer bosatta i Storbritannien är att ansöka om en tid för ansökan om pass i Sverige, helst innan det tidigare passet går ut.

text: Efter att ha redogjort för sin interna utredning och den rättsliga regleringen, redovisade Utrikesdepartementet följande bedömning.

text: Svenska medborgare har … som utgångspunkt rätt att på ansökan erhålla ett pass. De allra flesta passen utfärdas av Polismyndigheten i Sverige men utom riket fullgör beskickningar och karriärkonsulat i olika utsträckning uppgifter som passmyndighet. Det är inte närmare reglerat på vilket sätt eller i vilken omfattning som svenska medborgare ska kunna ansöka om pass i utlandet. Väntetiden för att ansöka om pass varierar också över tid och mellan olika utlandsmyndigheter. Ambassaden i London är den största passmyndigheten utanför Sverige. Inte minst med hänsyn till det stora antalet svenska medborgare som bor och arbetar i Storbritannien är det angeläget att den verksamheten är väl fungerande. UD är medvetet om att det finns utmaningar med passverksamheten vid ambassaden och det är beklagligt att personer fått vänta länge på att kunna boka passtider. I sammanhanget kan det nämnas att även Polismyndigheten trots sin storlek och resurser haft utmaningar att klara efterfrågan på passtider, vilket också är något som påverkat ambassaden i London och andra ambassader i närområdet. Ambassaden i London har utförligt redovisat de åtgärder som har vidtagits av ambassaden för att, med de förutsättningar som finns där, arbeta så effektivt som möjligt för att möta det mycket omfattande behovet av passutfärdanden till svenska medborgare som är bosatta i Storbritannien. Antalet utlämnanden av pass har också ökat kraftigt efter Storbritanniens utträde ur EU. Det har dock visat sig inte vara möjligt att möta behovet fullt ut. Med hänsyn till de rättsliga förutsättningarna och praktiska begränsningar kopplat till sin storlek som en utlandsmyndighet anser UD att ambassaden knappast kan lastas för den uppkomna situationen. UD ska utifrån den genomlysning som har gjorts av passverksamheten fokusera på att utveckla verksamheten och skapa bättre förutsättningar att utföra det passuppdrag som utrikesförvaltningen har. UD avser bl.a. att verka för att standardisera arbetsmoment, tydligare informera om den passökandes eget ansvar för att tillhandahålla de handlingar som behövs för att utfärda pass samt tydligare definiera utrikesrepresentationens skyldighet att utfärda pass. UD ska även undersöka om Polismyndighetetens ärendehanteringssystem kan användas av utrikesförvaltningen vid passhanteringen. Målsättningen är att väntetiden vid ansökningar om pass hos ambassaden i London på sikt ska kortas avsevärt.

text: AA kommenterade Utrikesdepartementets yttrande.

text: Utrikesdepartementet kompletterade sitt yttrande med information om att departementet har beslutat om ett uppdrag om att utveckla passverksamheten inom utrikesförvaltningen.

text: JO har noterat att det lagts ut uppdaterad information på ambassadens webbplats och upplysning om bl.a. att det sedan februari 2024 pågår ett försök med manuell bokning av passtider.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Ambassaders verksamhet En beskickning (ambassad) är en utlandsmyndighet som ingår i utrikesrepresentationen (se 1 kap. 2 och 4 §§ förordningen med instruktion för utrikesrepresentationen, IFUR).

text: Utrikesrepresentationen lyder under Regeringskansliet. Utlandsmyndigheterna är i administrativt hänseende direkt underställda Regeringskansliet. (Se 1 kap. 6 § IFUR.)

text: Beskickningar ska som förvaltningsmyndigheter handlägga och besluta i författningsreglerade ärenden, bl.a. passärenden (se 3 kap. 2 och 10 §§ IFUR).

text: Chefen för en utlandsmyndighet ska se till att verksamheten bedrivs författningsenligt och effektivt och att den utvecklas och anpassas till de krav som ställs på den (se 2 kap. 9 § IFUR). Passärenden Pass utfärdas av en passmyndighet. Utom riket fullgör bl.a. beskickningar uppgifter som passmyndighet i den utsträckning som beslutas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. (Se

text: 2 § första

text: och

text: tredje stycket

text: passlagen

text: Svenska medborgare har rätt att på ansökan erhålla vanligt pass, om inte annat följer av

text: passlagen

text: (se

text: 4 § första stycket passlagen

text: Passansökningar görs hos en passmyndighet och sökanden är skyldig att inställa sig personligen (se

text: 6 § första stycket passlagen

text: ). Krav på service och tillgänglighet Frågan om service regleras i

text: 6 § förvaltningslagen

text: , där det anges att en myndighet ska se till att kontakterna med enskilda blir smidiga och enkla. Myndigheten ska utan onödigt dröjsmål lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan ta till vara sina intressen. Hjälpen ska ges i den utsträckning den är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet.

text: Av

text: 7 § första stycket förvaltningslagen

text: framgår att en myndighet ska vara tillgänglig för kontakter med enskilda och informera allmänheten om hur och när sådana kan tas.

text: Bestämmelserna i

text: och

text: 7 §§

text: förvaltningslagen

text: hänger samman på så sätt att en myndighet måste vara tillgänglig för allmänheten och rent faktiskt vara möjlig att nå, för att kunna uppfylla sin serviceskyldighet. En central del i god förvaltning är att en enskild kan komma i kontakt med myndigheten. (Se bl.a. JO 2022/23 s. 372, dnr

text: , och JO 2023 s. 39, dnr 7766-2022, 9432- 2022.)

text: Bedömning

text: I anmälningarna har det beskrivits hur enskilda under flera månader försökt att boka tid för att ansöka om pass hos Sveriges ambassad i London. Anmälarna har uppgett att det inte funnits några bokningsbara tider att tillgå över huvud taget, trots regelbundna besök på webbplatsen. Jag har inte uppfattat att Utrikesdepartementet ifrågasatt dessa uppgifter i och för sig.

text: Jag har riktat in min granskning på om väntetiderna och ambassadens sätt att informera om möjligheterna att boka tid för en ansökan om pass är förenliga med

text: förvaltningslagens

text: krav på service och tillgänglighet.

text: Det framgår av utredningen att passansökningarna vid ambassaden har ökat kraftigt på senare år. Ambassaden har pekat på flera faktorer som påverkat passverksamheten och bidragit till de långa väntetiderna, bl.a. Storbritanniens utträde ur EU (brexit) och förändringar i giltighetstid för svenska pass.

text: När JO inledde sin utredning i juni 2023 gavs inte någon annan information på webbplatsen än att bokningsbara tider lades ut löpande. Det nämndes också att det smidigaste sättet för personer bosatta i Storbritannien att ansöka om pass är att göra det i Sverige. Det har inte gått att boka en tid på annat sätt än via ambassadens webbplats och någon möjlighet till personlig kontakt i tidsbokningsärenden har inte funnits.

text: Ambassaden har uppgett att bokningsbara tider släppts slumpmässigt för att systemet inte skulle krascha. Det har dock inte förklarats hur många bokningsbara tider som gjorts tillgängliga och det finns inte någon uppgift om den genomsnittliga väntetiden för att kunna boka en tid. Det hade varit värdefullt för granskningen om den informationen redovisats för JO.

text: Vid bedömningen av vad som ska krävas av en myndighet när det gäller service och tillgänglighet bör vikt läggas vid

text: förvaltningslagens

text: primära syfte att värna den enskilde och att lägga grunden för hur kontakterna mellan myndigheterna och enskilda ska se ut. I propositionen till

text: förvaltningslagen

text: uttalades att en modern förvaltning bör präglas av ett tydligt medborgarperspektiv med högt ställda krav på god service (se

text: prop. 2016/17:180 s. 20

text: f.).

text: Det står klart att ambassaden inte förmått möta den stora efterfrågan på bokningsbara tider för att ansöka om pass. Jag ifrågasätter inte att de beskrivna yttre faktorerna har bidragit till det. Av utredningen framgår dock att belastningen på passverksamheten har varit hög under en längre tid. Vid sådana förhållanden har myndigheten en skyldighet att organisera sin verksamhet så att

text: den ändå kan utföra sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt (se JO:s beslut den 10 juni 2019, dnr

text: , 4016-2018). Det framstår som att passverksamheten vid ambassaden är underdimensionerad och att det varit en starkt bidragande orsak till de långa väntetiderna.

text: Vidare måste en myndighet vara tydlig i sin information om hur myndigheten är tillgänglig. Annars begränsas enskildas möjligheter till informerade val utifrån de handlingsalternativ som faktiskt står till buds. Det är självfallet angeläget att svenska medborgare utomlands kan bilda sig en välgrundad uppfattning om möjligheterna att ansöka om pass vid en ambassad eller om ansökan behöver göras i Sverige.

text: Utredningen visar att det under flera månader inte lämnats någon information som med någon rimlig grad av förutsebarhet angav när en tid kunde förväntas bli tillgänglig. Det är inte acceptabelt. Även om ambassaden inte kunnat erbjuda tider i högre utsträckning än vad den gjort borde informationen om de begränsade bokningsmöjligheterna ha varit tydligare. De förklaringar som ambassaden och Utrikesdepartementet lämnat är inte godtagbara med hänsyn till att problemen förekommit under lång tid.

text: Bristen på bokningsbara passtider i kombination med den bristfälliga informationen strider mot

text: förvaltningslagens

text: krav på service och tillgänglighet. Ambassaden förtjänar kritik för det.

text: Utrikesdepartementet har redogjort för ett antal åtgärder som vidtagits eller kommer att vidtas för att komma till rätta med de långa väntetiderna. Jag ser positivt på detta men förutsätter att åtgärderna följs upp och utvärderas.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Per Lennerbrant. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Rättssakkunniga Anna Sundström har föredragit ärendet och byråchefen Sara Johannesson har deltagit i beredningen.