nyckelord:
Allmänna handlingar
Partsinsyn
Tvångsmedel/tvångsåtgärder

title: Kritik mot Förvaltningsrätten i Stockholm för handläggningen av en begäran om att få ta del av omhändertaget material i ett mål om undantagande av handlingar från revision

sammanfattning: I ett mål om undantagande av handlingar i enlighet med lagen om särskilda tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet begärde Skatteverkets motpart – ett aktiebolag – att få ta del av handlingarna, i första hand genom att de kopierades alternativt att bolaget skulle få gå igenom handlingarna på plats. Förvaltningsrätten gav bolaget tillfälle att gå igenom handlingarna i förvaltningsrättens lokaler vid ett möte där även Skattemyndigheten var närvarande. I beslutet diskuteras: - bolagets rätt att få del av handlingarna, - den rättsliga karaktären av mötet, och - hur förvaltningsrätten skötte mötet.

text: Anmälan m.m.

text: Anmälan rör förhållanden på Länsrätten i Stockholms län. Den 15 februari 2010 lades Länsrätten i Stockholms län och Länsrätten i Gotlands län samman till en gemensam domstol – Förvaltningsrätten i Stockholm. I det följande används därför genomgående (förutom i direkta citat) benämningen förvaltningsrätten.

text: SiSAB (fortsättningsvis kallat bolaget) framförde i en anmälan klagomål mot förvaltningsrättens handläggning av mål 11608-10. Bolaget uppgav i sin anmälan bl.a. följande. Förvaltningsrätten hade, med anledning av en ansökan från Skatteverket, beslutat att handlingar fick omhändertas för granskning i en skatterevision i bolagets verksamhetslokal. Beslutet hade verkställts av Kronofogdemyndigheten. Bolaget begärde att vissa av de omhändertagna handlingarna skulle undantas från granskning och handlingarna överlämnades därför till förvaltningsrätten för prövning av den frågan. Bolaget begärde sedan i förvaltningsrätten att få en förteckning över de omhändertagna handlingarna och att få del av dem. Det överenskoms med förvaltningsrätten att bolaget skulle infinna sig i domstolens lokaler för att klargöra vilka handlingar som enligt bolaget borde undantas från granskning. Vid detta tillfälle inställde sig även personal från Skatteverket, bolagets motpart. När bolaget infann sig på förvaltningsrätten i den anvisade lokalen den aktuella dagen hade Skatteverket sex tjänstemän närvarande,

text: på plats sedan någon timme tillbaka. Skatteverkets personal hade innehållet på hårddiskarna lagrat på sina datorer.

text: Enligt bolaget har domstolen åsidosatt rättssäkerheten och föremålet för prövningen då man innan prövningen var avslutad valt att låta Skatteverket få tillgång till handlingar och data. På det sätt som domstolen har agerat måste ifrågasättas om det överhuvudtaget är fråga om en prövning enligt lagens bestämmelser och om domstolen är självständig från Skatteverket. På det sätt som handläggningen har tillgått har domstolen och Skatteverket satt lagstiftningen ur spel och rättsprocessen är djupt rättsosäker och otillbörlig.

text: Utredning

text: Handlingar i förvaltningsrättens mål hämtades in. Sammanfattningsvis framkom följande.

text: Skatteverket beslutade den 30 mars 2009 om revision hos bolaget. Den 15 april 2009 beslutade förvaltningsrätten att de handlingar som omfattades av revisionen fick eftersökas och omhändertas hos bolaget med stöd av lagen (

text: ) om särskilda tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet. Påföljande dag ägde en förrättning rum i bolagets lokaler. Vid denna omhändertogs ett antal pärmar med handlingar samt andra dokument och mappar. Vidare speglades tre hårddiskar. Ett USB-minne och en CD-skiva kopierades. Bolaget begärde att handlingar skulle undantas från granskning med stöd av

text: 16 §

text: lagen om särskilda tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet. I enlighet med 17 § samma lag överlämnades därför vissa av pärmarna samt det speglade och kopierade materialet till förvaltningsrätten.

text: Förvaltningsrätten förelade bolaget att ge in en skriftlig begäran om undantagande samt grunderna för sin begäran. Efter viss skriftväxling uppgav bolaget i en skrift som kom in till domstolen den 23 september 2009 att samtliga handlingar som ännu inte återlämnats skulle undantas och återlämnas. Skatteverket bestred bifall till bolagets begäran. I samband därmed översände Skatteverket ytterligare omhändertagna handlingar till förvaltningsrätten, handlingar som Skatteverket inte tidigare uppfattat att de omfattades av bolagets begäran. Sammanlagt fanns det härefter hos förvaltningsrätten 16 pärmar med handlingar i pappersform och två hårddiskar med handlingar i digital form.

text: Den 27 oktober 2009 begärde bolaget i första hand att handlingarna skulle kopieras och översändas till bolagets ombud alternativt att bolaget bereddes tillfälle att få gå igenom handlingarna för att därefter kunna avge ett samlat slutligt yttrande. Dagen därpå utfärdade förvaltningsrätten ett föreläggande till bolaget angående precisering av vilka handlingar som avsågs. I föreläggandet skrev förvaltningsrätten under rubriken Handlingar i pärmar ”Med hänsyn till det stora antal handlingar som omhändertagits anser länsrätten att kopiering av handlingarna kommer att medföra ett alltför omständligt handhavande. Länsrätten avser i stället att bereda bolaget tillfälle att gå igenom handlingarna på plats i länsrättens lokaler och i samband därmed precisera sitt yrkande i denna del samt utveckla grunden för

text: begäran om undantagande för varje handling eller i förekommande fall del av handling.” Under rubriken Handlingar på hårddiskar förelades bolaget att precisera sin begäran i denna del och utveckla grunden för begäran. I föreläggandet angavs slutligen ”Bolaget bör snarast kontakta länsrätten för bestämmande av tid för genomgång av handlingarna i pärmarna. För det fall bolaget behöver ha tillgång till hårddiskarna står det bolaget fritt att kontakta länsrätten som kommer att bereda plats m.m. för den hanteringen. Skatteverket kommer att ges rätt att närvara vid bolagets handhavande av handlingarna i fråga. Det står bolaget fritt att närmare diskutera formerna för den praktiska hanteringen med Skatteverket. Länsrätten ska hållas underrättad om eventuella sådana diskussioner”.

text: Sedermera kom förvaltningsrätten överens med bolaget om att bolaget skulle infinna sig hos förvaltningsrätten den 4 februari 2010 kl 10.00 för att gå igenom handlingarna. I ett e-postmeddelande underrättades bolaget om att Skatteverket också skulle närvara. När bolaget frågade varför svarade förvaltningsrätten att skälen var dels att Skatteverket var bolagets motpart i målet och dels att förvaltningsrätten behövde teknisk hjälp av personal från Skatteverket.

text: Bolaget inställde sig hos förvaltningsrätten den 4 februari 2010 genom sitt ombud advokaten AA och sin ställföreträdare BB. Förvaltningsrätten representerades av rådmannen CC, en föredragande och en notarie. Härutöver var Skatteverket representerat av en processförare, en granskningsledare, en revisor och två ITforensiker. Efter begäran av BB avlägsnade sig processföraren, granskningsledaren och revisorn. Därefter påbörjades en genomgång av materialet. Sammanträdet avbröts eftersom BB önskade det. BB invände att förfarandet stred mot lag eftersom de båda IT-forensikerna deltog. BB och AA lämnade sedan domstolens lokaler.

text: Ärendet remitterades till Förvaltningsrätten i Stockholm som anmodades att inkomma med utredning och yttrande över vad som framfördes i anmälan.

text: Förvaltningsrätten (lagmannen DD) kom in med ett remissvar till vilket fogats yttranden från rådmannen CC och dåvarande chefsrådmannen EE. I sitt svar anförde DD att hon instämde i EE:s slutsatser att domstolens personal varit mycket tillmötesgående mot företrädaren och ombudet för bolaget och i att det inte finns några anmärkningar att rikta mot personalens handläggning av målet.

text: CC uppgav följande.

text: I dom den 15 april 2009 beslutade dåvarande Länsrätten i Stockholms län med stöd av

text: och

text: 8 §§

text: lagen (

text: ) om särskilda tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet (TVL) att de handlingar som omfattades av revision av Skandinavkonsult AB (bolaget) fick eftersökas och omhändertas på i domen angivna platser. Enligt av Kronofogdemyndigheten upprättat förrättningsbevis daterat 2009- 04-16 infann sig bolagets styrelseledamot BB kl. 9.25. Han informerades då om länsrättens dom varvid han uppgav att informationen som fanns på datorerna innehöll advokatsekretess. Enligt förrättningsbeviset speglades då den elektroniska informationen och den speglade hårddisken överlämnades till länsrätten tillsammans med diverse pärmar (framgent anges förvaltningsrätten oberoende av om det är före

text: eller efter den 15 februari 2010, förutom vid rena citat). Kopia av förrättningsbeviset har enligt vad som anges överlämnats till BB som anmodats att underrätta gäldenären. Den 27 april 2009 förelade förvaltningsrätten bolaget att inom två veckor från det att bolaget fått del av föreläggandet inkomma med skriftlig begäran om undantagande och grunderna härför. Det angavs att bristande fullgörelse skulle resultera i att förvaltningsrätten överlämnade handlingarna till Skatteverket (SKV). Sedan föreläggandet kommit i retur anlitades stämningsman och den 31 augusti 2009 överlämnades föreläggandet till bolagets behörige företrädare BB. Den 10 september kontaktar AA förvaltningsrätten, anmäler sig som ombud och beviljas anstånd till den 21 september. Samma dag omfördelas målet från rotel 111 till enhet l i anledning av en omorganisation som genomfördes vid förvaltningsrätten vid denna tidpunkt. Dagen efter inkommer en fullmakt som undertecknats av BB den 4 september. Den 21 september börjar jag på enhet l och blir då beredningsansvarig domare för målet. När AA inkommer med yttrande den 21 september 2009 yrkar han att samtliga de handlingar som ännu ej återlämnats ska återlämnas. Som skäl anförs att bolaget på sätt som framgår av bolagsordningen bedriver konsultverksamhet och att de aktuella handlingarna avser klienter samt även företag vari BB:s funktion enbart är att vara vald styrelseledamot. - - - Ombudets skrivelse skickades den 24 september till SKV för yttrande. Den 30 september lämnade SKV in sammanlagt 13 pärmar med handlingar varvid i medföljande handling anfördes följande. ”Handlingarna har omhändertagits vid en förrättning enligt tvångsåtgärdslagen och den granskade har begärt att handlingarna ska undantas.” I yttrande den 5 oktober har SKV bl.a. anfört följande. ”Enligt praxis får anses gälla att alla handlingar, elektroniska eller i pappersform, som finns i en lokal med anknytning till verksamheten tillhör verksamheten (se bl.a. Kammarrättens i Stockholm dom den 26 september 2007, mål nr 3616-07).” Vidare anförs att SKV tolkar bolagets yttrande som att samtliga handlingar som omhändertagits begärs undantagna och att SKV därför så snart verket fått del av begäran överlämnat ifrågavarande handlingar till förvaltningsrätten. Avslutningsvis anförde SKV följande. ”Bevisbördan för att förutsättningar för undantagande är uppfyllda ligger på den reviderade. Bolaget har uppgett att fråga skulle vara om handlingar som dels är hänförliga till bolagets klienter inom den av bolaget bedrivna konsultverksamheten dels avse företag vari BB ska ha varit styrelseledamot. Skatteverket anser att bolaget inte visat att begäran om undantagande i nu aktuellt fall rör handlingar som inte får tas i beslag enligt

text: 27 kap. 2 § rättegångsbalken

text: eller att fråga är om handlingar med betydande skyddsintresse. Med hänsyn härtill och då det inte heller framkommit någon annan grund för undantagande ska begäran inte tillstyrkas.” Sedan förvaltningsrätten den 7 oktober skickat underrättelse till ombudet med tillfälle till yttrande senast den 16 oktober kom ombudet in med en begäran om förlängd svarstid till den 26 oktober vilket beviljades den 13 oktober. Den 27 oktober, ett drygt halvår efter genomförd förrättning, inkom ombudet med yttrande. I detta yttrande yrkar ombudet att bolaget ska beredas möjlighet att få gå igenom de omhändertagna handlingarna med hänvisning till att det vid verkställigheten av beslutet inte gavs tid till detta då myndigheten ”under tämligen bryska former och stor brådska omhändertog i princip allt som de tyckte var relevant.” I första hand begärdes att handlingarna skulle kopieras och översändas alternativt att bolaget bereddes tillfälle att få gå igenom de undantagna handlingarna för att därefter kunna avge ett samlat slutligt yttrande. Det framförs att en del av materialet tillhör andra rättssubjekt och att verkställighet har skett i lokal och hos företag som ej omfattas av beslutet och att beslutet i första hand ska undanröjas och alternativt i andra hand att handlingarna undantas och återlämnas.

text: Mot bakgrund av omfånget av omhändertaget material, sammanlagt 16 välfyllda pärmar och två hårddiskar av för mig okänd storlek, bedömde jag att kopiering av handlingarna inte var försvarbart. Jag samrådde då med rådmannen FF som berättade att förvaltningsrätten vid handläggningen av tidigare mål med samma yrkande hade anordnat ett möte varvid såväl SKV som dess motpart varit närvarande. SKV:s närvaro motiverades med att förvaltningsrätten inte hade teknisk möjlighet att plocka fram på speglad hårddisk befintliga uppgifter i läsbar form. Såvitt jag förstod hade detta förfarande inte ifrågasatts av de inblandade parterna. För mig var det självklart att SKV vid ett sådant möte inte skulle ha möjlighet att på något sätt tillgodogöra sig innehållet i de handlingar vilka begärdes undantagna. Jag fick av FF en kopia av det föreläggande som förvaltningsrätten vid tidigare tillfälle använt sig av och använde detta som förlaga till det föreläggande som jag skrev under den 28 oktober 2009. I detta föreläggande anges att förvaltningsrätten avser att bereda bolaget möjlighet att gå igenom handlingarna i pärmarna i förvaltningsrättens lokaler. Vad avser handlingar på hårddiskar föreläggs bolaget att precisera, i förekommande fall med angivande av vilket eller vilka avsnitt som avses, samt att utveckla grunderna för begäran om undantagande för varje enskilt dokument. Det anges vidare att berörda dokument i pappersform ska bifogas till svaret. Vid denna tidpunkt hade jag blivit medveten om att speglingen endast innebar en kopiering av den hårddisk som bolaget ända sedan förrättningen den 16 april 2009 haft kvar i sin besittning och hade således haft tillgång till allt elektroniskt material utom möjligen sådant som bolaget raderat och som skulle vara möjligt att återskapa. Vidare anges följande i föreläggandet under rubriken Övrigt. ”Bolaget bör snarast kontakta länsrätten för bestämmande av tid för genomgång av handlingarna i pärmarna. För det fall bolaget behöver ha tillgång till hårddiskarna står det bolaget fritt att kontakta länsrätten som kommer att bereda plats m.m. för den hanteringen. Skatteverket kommer att ges rätt att närvara vid bolagets handhavande av handlingarna i fråga. Det står bolaget fritt att närmare diskutera formerna för den praktiska hanteringen med Skatteverket. Länsrätten ska hållas underrättad om eventuella sådana diskussioner”. Föreläggandet, som skickats rekommenderat och med mottagningsbevis, hämtas ut av ombudet den 17 november 2009. Föredraganden GG har sedan varit i kontakt med ombudet och försökt hitta en tid för att genomföra mötet vilket visade sig inte vara möjligt förrän den 25 januari 2010. I handling daterad den 18 januari från ombudet bekräftar denne att sammanträde kan ske den 25 januari. I övrigt anges följande i handlingen. ”Jag förutsätter att det finns en förteckning avseende eventuellt nytt material, som framtagits och att jag får del av sådan förteckning före sammanträdet för att kunna överblicka detsamma och konsekvenserna därav.” Eftersom det inte fanns något nytt material så fanns det inget att översända. Av tjänsteanteckning den 25 januari framgår att ombudet ringt upp GG och uppgett att han p.g.a. sjukdom inte kunde komma till mötet. I mail till GG den 3 februari anger ombudet att han skriftligen har begärt att före mötet få ta del av en sammanställning av de filer som påstås ha återskapats av myndigheten efter det att datorerna omhändertogs. Han anger vidare att han ännu inte fått ta del av någon förteckning eller kopior av materialet och att han inte fått besked vilken myndighet som återskapat eller beställt sådant återskapande. Han vill vidare veta orsaken till att SKV:s representant ska närvara. Varifrån påståendet kommit om att raderade filer skulle ha återskapats vet inte jag. I ovannämna mail begär ombudet att angivna förhållanden besvaras och klarläggs i skälig tid före mötet så att skäligt rådrum ges. Mötet skulle ske den 4 februari 2010. Mailet är skickat kl. 15.41 den 3 februari 2010 och GG svarar 16.09 samma dag att något återskapande inte skett.

text: Bemötande av ombudets skrivelse den 18 mars med tillhörande JO-anmälan

text: Vad avser de av ombudet i JO-anmälan påstådda förhållandena vid mötet den 4 februari vill jag åberopa den besökslogg som förs av vakten vid förvaltningsrättens entré (bilaga A, här utelämnad; JO:s anm.). Av denna framgår att 5 personer kom

text: från SKV och att dessa anlände 9.50. BB och ombudet anlände 10.05. Angivna förhållanden är svårförenliga med ombudets påstående om att 6 tjänstemän fanns på plats sedan någon timme tillbaka. I JO-anmälan anges vidare att ”alla handlingar som var föremål för prövningen om undantagande från granskning fanns tillgängliga i rummet och upplagda på den sida om bordet där Skatteverkets personal redan satt”. Vid bolagsföreträdarens och ombudets ankomst är jag personligen på plats i lokalen. Jag kan i dagsläget inte erinra mig exakt var pärmarna stod men kan bekräfta att de fanns i rummet. Jag är emellertid helt säker på att de inte var uppslagna och kan intyga att det saknades möjligheter för SKV:s representanter att ta del av innehållet. I detta har jag stöd av övriga från förvaltningsrätten närvarande personer GG och HH. Den 8 april 2010 har SKV i beslut (dnr 410.241630-10/1151) funnit att förhållandena inte är sådana att 11 § punkt 5

text: förvaltningslagen

text: är tillämplig. Bolagets framställan om jäv gentemot JJ, KK, LL, MM och NN har därför avslagits. Av beslutet (bilaga B, här utelämnad; JO:s anm.) framgår att jag i denna fråga har stöd även av de från SKV närvarande personerna. Mot bakgrund av vad som framförs i förvaltningsrättens tjänsteanteckning den 4 februari samt vad som anges i SKV:s beslut från den 8 april 2010 kan jag konstatera att vi sammanlagt är 8 personer, utan annat intresse av målet än att fullgöra våra arbetsuppgifter, som har en annan syn på vad som hände vid mötet den 4 februari än bolagets ombud. I anmälan anges vidare ”Skatteverkets personal bekräftade att de hade tillgång till samtliga kopior på sina datorer”. Eftersom jag lämnade lokalen strax efter JJ, KK och LL så kan jag inte yttra mig över detta påstående. Jag kan bara konstatera att övriga i möteslokalen närvarande personer HH, MM och NN inte vidgår dessa uppgifter. Vad avser de två sistnämnda hänvisar jag till ovannämnda beslut av Skatteverket, - - -. I JO-anmälan anger ombudet som sin uppfattning att Skatteverkets uttalande i ansökan inte bara är kränkande utan också gränsar till förtal av bolagets företrädare. Fr.o.m. sista stycket på s. 3 f. anger ombudet att förvaltningsrätten till ombud och bolagsföreträdare uppgett att förvaltningsrätten alltid låter SKV få del av och kopiera de omhändertagna handlingar som ingår i mål om undantagande av handlingar. Det framgår inte vem på förvaltningsrätten som skulle ha gjort detta uttalande. Vare sig jag eller någon annan som handlagt målet känner till något om detta. Självklart vore det helt felaktigt att låta SKV få ta del av de handlingar som begärs undantagna. Ombudet anger i inlaga från den 18 mars att bolaget inte fått del av de dokument som förvaltningsrätten benämner ”protokoll över förrättning den 16 april 2009”. Detta påstående motsägs av vad som anges i förrättningsbeviset (bilaga C, här utelämnad; JO:s anm). Det kan för övrigt nämnas att ombudet till sin inlaga den 27 oktober 2009 bifogat en kopia av en bilaga till förrättningsbeviset den 16 april 2009 vilket är svårförenligt med hans påstående om att bolaget inte fått del av protokollet. - - - Avslutningsvis vill jag framföra att jag, för det fall Justitieombudsmannen finner anledning att rikta kritik mot handläggning av förevarande mål, är synnerligen intresserad av att ta del av på vilket sätt Justitieombudsmannen anser att handläggningen borde ha gått till för att jag eller övriga i målet inblandade personer skulle kunnat undgå kritik.

text: EE uppgav följande.

text: Jag hänvisar till rådmannen CC:s yttrande för en redogörelse för vad som har hänt i målet. I övrigt vill jag tillägga följande. När en begäran om undantagande av handlingar enligt

text: 16 § lagen (1994:466)

text: om tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet, TVL, kommer in till förvaltningsrätten utan precisering föreläggs den reviderade att precisera vilka handlingar som begärs undantagna och grunderna för begäran.

text: Förvaltningsrätten bestämmer enligt 17 § andra stycket TVL i vilken form och på vilket sätt en handling som endast kan uppfattas med tekniskt hjälpmedel ska tillhandahållas i målet. Det finns således inget hinder för rätten att besluta att den reviderade måste komma in med handlingen i pappersform. För att den reviderade ska kunna specificera handlingarna – när Kronofogden har omhändertagit de datorer som innehåller informationen och överlämnat dessa till förvaltningsrätten efter begäran om undantagande – måste den reviderade ges tillfälle att gå igenom hårddisken och markera vilka handlingar som begärs undantagna. Detta måste då ske i förvaltningsrättens lokaler med personal närvarande, för att inte informationen ska förvanskas. Skatteverket synes numera, i syfte att underlätta för den reviderade, i stor utsträckning genom spegling kopiera innehållet på hårddiskar i stället för att omhänderta dessa. Ett sådant förfarande medför att det reviderade bolaget kan fortsätta sin verksamhet med all information tillgänglig under revisionen. Om den reviderade begär undantagande av handlingar på speglade hårddiskar har således den reviderade tillgång till handlingarna, eftersom denne har kvar originalhårddisken. I dessa fall kan den reviderade skriva ut handlingarna, ge in dessa till domstolen och ange grunderna för undantagande. Om materialet på disken är omfattande har emellertid förvaltningsrätten, som en serviceåtgärd, även i dessa fall låtit den reviderade komma till domstolen för att på plats ta fram handlingarna och göra utskrifter eller på annat sätt markera vilka handlingar på hårddisken som omfattas av begäran om undantagande. För att detta ska kunna ske måste dock den speglade hårddisken överföras till ett annat medium för att kunna läsas. Förvaltningsrätten vänder sig då till Skatteverket för att få bistånd med att göra handlingarna på hårddisken läsbara för den reviderade och rätten. Vid sådana tillfällen närvarar normalt endast teknisk personal i form av IT-forensiker från Skatteverket. De filer som innehåller handlingar som begärs undantagna kopieras till ett medium varifrån förvaltningsrätten kan läsa dem. Personal från förvaltningsrätten övervakar överföringen och filerna öppnas inte av Skatteverkets personal. Skatteverkets besök avslutas med att rättens personal går igenom den dator som Skatteverket av tekniska skäl måste ha med sig, i syfte att kontrollera att inga filer kopierats till denna dator. Vad avser förvaltningsrättens möjligheter att ta fram innehållet i läsbar form på de speglade och till rätten ingivna hårddiskarna, har förvaltningsrättens IT-ansvarige OO uppgivit i huvudsak följande. Förvaltningsrätten har vid tidigare tillfällen när rätten fått in hårddiskar från Skatteverket, av tekniska skäl saknat möjlighet att få fram informationen från hårddiskarna i läsbar form. För att kunna ta fram informationen, i för rätten läsbar form, krävs att rätten har tillgång till den programvara som Skatteverket har använt sig av vid speglingen. OO vet inte vilken programvara Skatteverket har använt sig av, men antar att det varierar över tid. För att rätten kontinuerligt ska kunna ta fram information från inlämnade hårddiskar krävs att rätten inskaffar uppdateringar i samma takt som Skatteverket vilket är förenat med kostnader. Hur stora kostnader det rör sig om kan OO inte uppge då han, som ovan nämnts, inte vet vilken programvara Skatteverket använt sig av. Eftersom mål där speglade hårddiskar ges in inte är alltför frekventa skulle kostnaden per mål sannolikt bli kännbar om rätten skulle tvingas köpa in en ny programvara varje gång Skatteverket uppdaterar sin programvara för spegling. Det skulle i sin tur leda till att den service som rätten tillhandahåller den enskilde skulle komma att undvikas av kostnadsskäl. Istället har rätten därför valt att begära Skatteverkets bistånd med att ta fram informationen. Som framgått av CC:s yttrande var avsikten att vid mötet den 10 februari 2010 utrusta såväl förvaltningsrätten som ombudet med en CD-skiva på vilken allt omhändertaget elektroniskt material var samlat. Avsikten var inte att Skatteverket skulle få tillgång till de handlingar som bolaget begärt undantagande av och det fick inte heller Skatteverket. Jag har inget skäl att betvivla att mötet gick till på det sätt som beskrivits i yttrandet. Anledningen till att det var nödvändigt att hålla mötet var att ombudet inte hade efterkommit uppmaning att komma in med handlingarna. Det genomfördes således som en serviceåtgärd åt bolaget. Rätten hade kunnat förelägga

text: bolaget att komma in med handlingarna i pappersform och avvisa begäran om undertagande om dessa inte inkommit. Ombudet har vid flera tillfällen uppmanats att komma in med handlingarna som bolaget hela tiden har haft tillgång till eftersom Kronofogden inte omhändertagit originaldisken. Målet har avsevärt fördröjts på grund av att ombudet vid vissa tillfällen inte låtit sig delges, har begärt flera anstånd och inte kommit in med några handlingar. Ombudet har haft all möjlighet att hindra mötet genom att istället tillställa rätten handlingarna i annan form. Förvaltningsrättens personal har varit mycket tillmötesgående mot företrädaren och ombudet för bolaget. Jag kan inte se att det finns några som helst anmärkningar att rikta mot deras handläggning av målet. Bolaget yttrade sig.

text: Rättslig reglering

text: Lagen om särskilda tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet gäller vid revision eller annan kontroll enligt regler i bl.a.

text: taxeringslagen (1990:324)

text: . Enligt

text: och

text: 7 §§

text: får Skatteverket under vissa omständigheter eftersöka och omhänderta handlingar. Den enskilde som utsätts för detta kan enligt

text: 16 §

text: begära att vissa handlingar ska undantas. Om så sker, ska handlingen omedelbart förseglas och lämnas till förvaltningsrätten (

text: 17 §

text: ). Förvaltningsrätten ska pröva om handlingen ska undantas från granskning. Om en handling eller en del av en handling undantagits från granskning, får dess innehåll inte återges eller åberopas vid redogörelse för granskningen eller annars inför myndighet (

text: 19 §

text: Mot bakgrund av att endast den granskade känner till de uppgifter som begärs undantagna anses det att bevisbördan för att förutsättningarna för undantagande är uppfyllda läggs på honom eller henne. Skattemyndigheten kommer med nödvändighet ofta endast att kunna argumentera på ett mer principiellt plan. Eftersom domstolen har möjlighet att gå igenom handlingarna har den ett ökat ansvar för att frågorna blir så allsidigt belysta som möjligt utan att uppgifterna blir kända under handläggningen (

text: prop. 1993/94:151 s. 99

text: För handläggningen i förvaltningsrätten gäller

text: förvaltningsprocesslagen (1971:291)

text: . Enligt lagens

text: 5 §

text: gäller att rätten, om en ansöknings- eller besvärshandling är så ofullständig att den inte kan läggas till grund för prövning i sak, ska förelägga parten att avhjälpa bristen vid påföljd att hans talan annars inte tas upp till prövning. Förvaltningsrätten ska enligt

text: 8 §

text: se till att målet blir så utrett som dess beskaffenhet kräver. Förfarandet inför förvaltningsrätten är enligt huvudregeln i

text: 9 §

text: skriftligt. I handläggningen får emellertid ingå muntlig förhandling beträffande viss fråga när det kan antas vara till fördel för utredningen eller främja ett snabbt avgörande av målet. Till en muntlig förhandling ska sökanden eller klaganden och den som har att svara i målet kallas (

text: 14 §

text: Vid en muntlig förhandling ska förvaltningsrätten föra protokoll (17 §). Förhandlingen är som huvudregel offentlig men förvaltningsrätten har vissa möjligheter att förordna att den ska hållas inom stängda dörrar (

text: 16 § förvaltningsprocesslagen

text: och

text: 5 kap. 1 § rättegångsbalken

text: ). Om en uppgift för vilken en sekretessbestämmelse gäller läggs fram vid en offentlig förhandling, upphör sekretessbestämmelsen som huvudregel att vara tillämplig i målet (43 kap.

text: 5 § offentlighets- och sekretesslagen

text: [2009:400]). Förhandlingen ska tillkännages genom att en uppropslista finns anslagen i anslutning till den lokal där förhandlingen äger rum (25 § förordningen [1996:382] med förvaltningsrättsinstruktion).

text: Den som är part i ett mål i en förvaltningsdomstol har enligt

text: 43 § förvaltningsprocesslagen

text: rätt att ta del av det som tillförts målet med de begränsningar som följer av

text: 10 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen

text: . En enskild kan även grunda en framställning om att få ta del av handlingar på

text: tryckfrihetsförordningens

text: bestämmelser om rätten att ta del av allmänna handlingar. Vilket regelverk som ska tillämpas får avgöras utifrån den framställning som den enskilde har gjort. Oavsett vilket regelverk som ska tillämpas ska framställningen om att få kopior av handlingar i ärendet behandlas skyndsamt (se bl.a. JO 1999/2000 s. 400 och

text: JO 2003/04 s. 389

text: Bedömning

text: När målet om undantagande hade inletts hade förvaltningsrätten att se till att det blev tillräckligt utrett. Den åtgärd som förvaltningsrätten först vidtog var att förelägga bolaget att precisera vilka handlingar som avsågs och grunden för att dessa handlingar skulle undantas. Bolaget begärde att samtliga handlingar skulle undantas och utvecklade skälen för detta. Skatteverket bestred bolagets yrkande om undantagande. När bolaget fick möjlighet att yttra sig över bestridandet begärde bolaget att få tillfälle att gå igenom handlingarna för att bolaget därefter skulle kunna avge ett samlat slutligt yttrande och yrkande. I första hand angavs att handlingarna skulle kopieras och översändas alternativt att bolaget skulle beredas tillfälle att gå igenom handlingarna.

text: CC har uppgett att han bedömde att kopiering av handlingarna, mot bakgrund av omfånget, inte var försvarbar. Han skickade i stället ett föreläggande till bolaget i vilket han bl.a. skrev att förvaltningsrätten avsåg att i stället bereda bolaget tillfälle att gå igenom handlingarna i pärmarna på plats i domstolens lokaler och i samband därmed precisera sitt yrkande samt utveckla grunderna. När det gäller handlingarna på hårddiskar förelades bolaget att precisera sitt yrkande. För det fall bolaget behövde ha tillgång till hårddiskarna, stod det enligt vad som sades i föreläggandet bolaget fritt att kontakta förvaltningsrätten som skulle komma att bereda plats m.m. för den hanteringen. Förvaltningsrätten har vidare i yttrande till JO ansett att domstolen – som en serviceåtgärd – erbjöd bolaget att komma till förvaltningsrätten för att på plats kunna ta del av de aktuella handlingarna. Domstolen hade, enligt förvaltningsrätten, kunnat förelägga bolaget att komma in med handlingarna i pappersform och avvisat begäran om undantagande om dessa inte inkommit.

text: Som framgått ovan under redogörelsen för den rättsliga regleringen har en part rätt att ta del av det som tillförts målet. Bolagets begäran att få ta del av handlingarna i målet kan, som jag ser det, inte uppfattas på annat sätt än att bolaget stödde sin framställning på sin egenskap av part. Det har således inte varit fråga om att

text: domstolen som en serviceåtgärd kunnat välja att tillmötesgå bolagets begäran. Förvaltningsrätten har i stället varit skyldig att tillhandahålla handlingarna i akten, såväl de i pappersform som de som fanns i digital form.

text: På grund av bolagets begäran var förvaltningsrätten alltså skyldig att skyndsamt se till att bolaget fick del av alla handlingar i målet. Bolaget hade rätt att få kopior av handlingarna expedierade till sig. Emellertid föreslog ju bolaget som ett alternativ att bolaget skulle få tillfälle att gå igenom handlingarna. Därför anser jag mig inte ha grund för att kritisera förvaltningsrätten för åtgärden att försöka ordna så att bolaget fick gå igenom handlingarna i förvaltningsrättens lokaler. Att domstolen inte kunde ordna med genomgången förrän den 4 februari 2010 hade, såvitt framgår av utredningen, att göra med omständigheter som förvaltningsrätten inte rådde över.

text: För den genomgång som bolaget skulle göra var det inte nödvändigt att företrädare för Skatteverket bereddes tillfälle att närvara. Enligt min uppfattning utesluter dock inte detta att it-forensiker från Skatteverket – eller från annat håll – kunde ha biträtt domstolen om förvaltningsrättens egen personal inte kunde få fram materialet på hårddiskarna i läsbart skick.

text: Nu anordnade förvaltningsrätten emellertid ett möte med båda parterna. Av förvaltningsrättens föreläggande till bolaget framgår bl.a. att avsikten var att bolaget när det gällde handlingarna i pärmarna vid mötet skulle precisera sitt yrkande samt utveckla grunden för begäran om undantag för varje handling eller i förekommande fall del av handling. Formellt sett måste detta möte anses ha varit en muntlig förhandling enligt

text: 9 § förvaltningsprocesslagen

text: . En sådan förhandling får hållas när det kan antas vara till fördel för utredningen eller främja ett snabbt avgörande av målet. För egen del anser jag att det kan ifrågasättas om det var ändamålsenligt att hålla en muntlig förhandling för den genomgång av handlingar som bolaget skulle göra men jag anser inte att utredningen ger tillräcklig grund för att kritisera förvaltningsrätten för att förhandlingen hölls. Av handlingarna och av CC:s yttrande framgår emellertid att förvaltningsrätten inte hade klargjort för parterna att sammanträdet var en muntlig förhandling enligt

text: förvaltningsprocesslagen

text: . Det berodde av allt att döma på att CC inte hade övervägt frågan om sammanträdets processrättsliga karaktär.

text: När det slutligen gäller bolagets klagomål mot genomförandet av förhandlingen har CC tillbakavisat påståendet om att Skatteverket kunde ta del av handlingarna i pappersform. Utredningen visar inte heller att Skatteverket kunde ta del av det digitala materialet. Uppgiften i anmälan om att Skatteverket var på plats i lokalen någon timme före bolaget är uppenbarligen inte korrekt. Av CC:s yttrande framgår att han planerade att hålla förhandlingen så att ingen av Skatteverkets representanter kunde ta del av innehållet i vare sig pappershandlingarna eller de digitala handlingarna. Det finns alltså inget underlag för bolagets klagomål på att förvaltningsrätten skötte förhandlingen så att Skatteverket fick del av material som

text: var föremål för bolagets begäran om undantag. En sådan handläggning hade givetvis varit helt oacceptabel.

text: I inledningsskedet av sammanträdet begärde BB, enligt en av notarien upprättad tjänsteanteckning, att Skatteverkets processförare, granskningsledare och revisor skulle avlägsna sig. Så skedde också. Med min utgångspunkt att sammanträdet var en muntlig förhandling enligt

text: förvaltningsprocesslagen

text: måste det rimligen ha varit dessa tre eller någon av dem som varit behöriga företrädare för Skatteverket. När de avlägsnade sig måste sammanträdet anses ha avslutats. Det har inte närmare framgått vilken inställning Skatteverket och förvaltningsrätten hade till BB:s begäran och hur det kom sig att det blev som BB ville. Jag vill emellertid erinra om att det naturligtvis inte ankommer på den ena parten att bestämma när motparten ska avlägsna sig från en muntlig förhandling.

text: Vad bolaget i övrigt anfört och vad som därutöver framkommit föranleder inte någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas med den kritik som ligger i det sagda.


publisher: Justitieombudsmannen

title: Byggnadsnämnd har vidhållit ett krav på avgift enligt plan-och bygg-lagen, på annan grund än vad länsstyrelsen vid överprövning underkänt och för ett tillstånd som inte utgjort förhandsbesked eller någon annan i lagen föreskriven form av beslut.

org: jo

text: Justitieombudsmannen Nils-Olof Berggren

type: stycke

text: Byggnadsnämnd har vidhållit ett krav på avgift enligt plan- och bygglagen, på annan grund än vad länsstyrelsen vid överprövning underkänt och för ett tillstånd som inte utgjort förhandsbesked eller någon annan i lagen föreskriven form av beslut. Serviceskyldighet med avseende på ansökningar om sådant tillstånd

type: rubrik

text: Bakgrund

text: Rättslig reglering Plan- och bygglagen (1987:10, PBL) innehåller följande bestämmelser om förhandsbesked (8 kap. 34 §).

text: På ansökan skall byggnadsnämnden ge förhandsbesked huruvida en åtgärd som kräver bygglov kan tillåtas på den avsedda platsen. Meddelas det sökta tillståndet får bestämmas de villkor som behövs. Tillståndet är bindande vid prövning av ansökan om bygglov som görs inom två år från dagen för beslutet. Görs inte ansökan om bygglov inom den tid som anges i andra stycket, upphör tillståndet att gälla. I beslutet om förhandsbesked skall tas in en upplysning om detta. Sökanden skall också upplysas om att tillståndet inte medför rätt att påbörja den sökta åtgärden. Bestämmelserna i 19–23 samt 25–28 §§ skall tillämpas i fråga om förhandsbesked.

text: Avgifter av det slag som anmälan rör regleras i

text: 11 kap. 5 §

text: PBL enligt följande.

text: Byggnadsnämnden får ta ut avgift i ärenden angående lov och förhandsbesked och i ärenden som föranleds av en bygganmälan eller rivningsanmälan enligt 9 kap. 2 § samt i andra ärenden som föranleder upprättande av nybyggnadskarta, ritningsgranskning, besiktning, framställning av arkivbeständiga handlingar eller andra tidseller kostnadskrävande åtgärder. Byggnadsnämnden får dessutom, efter det att bygganmälan som avser åtgärder som anges i 9 kap. 2 § första stycket 1 eller 2 inkommit avseende uppförande, tillbyggnad eller annan ändring av en byggnad eller annan anläggning, ta ut en planavgift för att täcka kostnaderna för sådana åtgärder som erfordras för att enligt denna lag upprätta eller ändra detaljplaner, områdesbestämmelser och fastighetsplaner. Planavgift får tas ut endast om fastighetsägaren har nytta av planen eller bestämmelserna. Avgifterna får tas ut med högst det belopp som motsvarar kommunens genomsnittliga kostnad för åtgärderna. Grunderna för beräkning av avgifterna skall anges i en taxa som beslutas av kommunfullmäktige. Avgifterna tas ut av sökanden och får tas ut i förskott.

text: Som ett exempel på ”andra tids- eller kostnadskrävande åtgärder” som avses i paragrafens första stycke anges i lagens förarbeten skriftliga upplysningar som nämnden lämnar på begäran (

text: 11 kap. 2 §

text: PBL,

text: prop. 1985/86:1 s. 791

text: och

text: Sakförhållandena Av Länsstyrelsens i Kalmar län beslut den 4 december 1998 med anledning av AA:s överklagande (ärendet 204-5758-98) av ett av Miljö- och byggnadsnämnden i Mörbylånga kommun den 16 april 1997 (§ 45) fattat beslut om avgift för viss handläggning framgår bl.a. följande.

text: AA framförde i en till miljö- och byggnadsnämnden den 23 januari 1996 inkommen ansökan om ”förhandsbesked”, utformad på en för ändamålet tillhandahållen blankett, önskemål om att få bebygga en fastighet (Eriksöre 11:1) med 40–70 fritidshus genom avstyckning av tomter av viss storlek. Hon ställde i ansökningen frågan huruvida tillstånd till planläggning av området kunde lämnas. Miljö- och byggnadsnämnden beslöt den 20 mars 1996 (§ 21) att markägaren eller eventuell exploatör fick tillstånd att på egen bekostnad upprätta detaljplan för området. För handläggningen av det sålunda avslutade ärendet påfördes AA en avgift på 7 480 kr, avseende ”positivt förhandsbesked till planläggning”. Sedan hon begärt nedsättning av avgiften till 2 000 kr, beslöt nämnden den 16 april 1997 (§ 45) att vidhålla det påförda beloppet. – AA överklagade hos länsstyrelsen detta beslut med yrkande att avgiften skulle helt undanröjas. Till stöd härför anförde hon bl.a. att hennes framställning i saken hade hanterats som ett initiativ till en detaljplan och inte som ett förhandsbesked till bygglov samt att förutsättningar för att enligt kommunens taxa ta betalt för planarbeten inte förelåg i detta fall. – Nämnden anförde i ett yttrande bl.a. följande. Kommunen har inte för avsikt att genomföra planarbetet utan kommer även vid en eventuell fortsättning av ärendet att se till att kostnadstäckning för kommunens insatser erläggs, innan kommunen påbörjar ett eventuellt arbete i ärendet. Om AA:s ansökan hade varit en begäran om att påbörja planarbete för området, skulle ett speciellt avtal ha upprättats för att reglera kommunens insatser och med ett belopp som hade varit klart högre än det nu påförda.

text: Genom sitt beslut den 4 december 1998 undanröjde länsstyrelsen den AA påförda avgiften. I beslutets motivering anförs, efter ovan återgivna uppgifter om hennes framställning i det bakomliggande ärendet, följande. Enligt länsstyrelsen kan ansökan med hänsyn till sin lydelse inte uppfattas som en ansökan om förhandsbesked eller bygglov. Enligt

text: 11 kap 5 § plan- och bygglagen

text: (PBL) får byggnadsnämnden ta ut avgift bl.a. i ärenden angående lov och förhandsbesked. Med förhandsbesked avses härmed den i 8 kap 34 § reglerade möjligheten för byggnadsnämnden att ge förhandsbesked huruvida en åtgärd som kräver bygglov kan tillåtas på platsen. Eftersom det av miljö- och byggnadsnämnden fattade beslutet uppenbart inte är ett sådant besked som avses i 8 kap 34 §, kan avgift inte tas ut på det sätt nämnden redovisat. Lämnas efter upprättande av plan bygglov för uppförande, tillbyggnad eller ombyggnad av en byggnad eller annan anläggning, får byggnadsnämnden dessutom ta ut en planavgift för att täcka kostnader för sådana åtgärder som erfordras för att en-

text: ligt denna lag upprätta eller ändra bl.a. detaljplaner. Grunderna för beräkning av avgifterna skall anges i en taxa som beslutas av kommunfullmäktige. Avgifterna tas ut av sökanden och får tas ut i förskott. Om kommunen önskar täcka sina kostnader för upprättande av detaljplan på annat sätt än det som lagen anger, återstår att träffa ett civilrättsligt avtal härom med exploatören. Länsstyrelsen konstaterar att frågan om uttagande av planavgift enligt

text: 11 kap 5 §

text: PBL inte är aktuell. Något avtal som reglerar fördelningen av kostnaderna för en eventuell kommande planläggning mellan kommunen och markägaren/exploatören förelåg inte vid tiden för det överklagade beslutet. Länsstyrelsen finner därför att byggnadsnämnden inte heller på denna grund har stöd för sitt beslut att påföra AA den aktuella avgiften. Den möjlighet som finns i 11 kap 5 § att i andra fall för vissa tids- och kostnadskrävande åtgärder uttaga avgift har inte åberopats av kommunen. Överklagandet skall därför bifallas.

text: I en som Betalningskrav rubricerad skrivelse till AA den 5 mars 1999 hänvisade miljö- och byggnadschefen till den del av motiveringen i länsstyrelsens ovan redovisade beslut som berör möjligheten att enligt nämnt lagrum ta ut avgift för andra tids- eller kostnadskrävande åtgärder än där särskilt angetts. Han fortsatte:

text: – – – Fastigheten har 1998-03-20 övergått till annan ägare för en köpeskilling av 325 000 kr. Man kan anta att det besked som kommunen lämnat rörande en förväntad planläggning kan ha påverkat den prissättning som skett i samband med överlåtelsen. Sålunda bedömer undertecknad att det besked som Ni erhållit i anledning av Er förfrågan varit till gagn för Er. Med hänvisning till ovanstående och med stöd av 11 kap – – – hemställer undertecknad att Ni betalar den avgift på 7 480 kr som härmed debiteras Er. Avgiften motsvarar de kostnader som Er förfrågan föranlett kommunen.

text: I en skrivelse till AA den 9 april 1999 framställde miljö- och byggnadschefen betalningskravet ånyo, med anledning av att hon hade återsänt det förra. Han upprepade därvid hänvisningen till länsstyrelsens beslut och tillade:

text: Det nya betalningskrav som Du nu erhållit grundar sig på denna möjlighet. Tyvärr var det ej möjligt att föra in hänvisningen till denna § i en pågående överprövning varför vi tvingades att ta om det hela från början. Så nu har ärendet börjat rulla igen och förhoppningsvis väljer Du denna gång att betala den avgift vi fakturerat Dig så vi slipper utnyttja kronofogdemyndigheten och tingsrätten m.fl. Att kommunen hanterat Ditt ärende och att det givit ett positivt resultat torde stå utom alla tvivel. – – –

text: Anmälan

text: Efter att ha nämnt kommunens första krav och länsstyrelsens beslut, varigenom avgift undanröjts, anförde AA hos JO följande.

text: BB, i egenskap av Miljö- och byggnadschef har nu för andra gången i år åter fakturerat mig för samma gamla ärendehandläggning och nämndbeslutet från 1996, som avgjorts av Länsstyrelsen till min fördel. Han saknar m.a.o. helt fog för sin fordran. Samtidigt hotar han mig nu med ”kronofogde och tingsrätt, m.fl.” om jag inte efterkommer hans krav. Den första fakturan återsänder jag i mars med ett följebrev till Miljö- och byggnadsnämnden, men jag är osäker om nämnden har fått handlingen på sitt bord. I vart fall har jag inte fått mig ett nämndbeslut till del som skulle styrka BB:s vidare agerande. Jag har nu returnerat senaste kravfaktura med ytterligare ett följebrev och även tillskrivit Kommunstyrelsens ordförande med en anhållan om att Kommunstyrelsen

text: må vidta åtgärder mot BB:s sätt att agera och att jag slipper blir hotat av kommunens tjänsteman. Jag anhåller att Justitieombudsmannen i första hand granskar tjänstemannens agerande efter Länsstyrelsens upphävande av Miljö- och byggnadsnämndens beslut och vidare granskar kommunens handläggningen av ärendet i sin helhet.

text: Utredning

text: Genom remiss begärdes från miljö- och byggnadsnämnden yttrande angående handläggningen efter det att länsstyrelsen upphävt det överklagade beslutet. I sitt svar anförde nämnden bl.a. följande.

text: AA inkom 1996-01-23 med en ansökan om förhandsbesked om avstyckning för ett område för framtida planläggning för fritidsbebyggelse. Ärendet har handlagts via plangrupp, hörande av grannar, besiktningar av handläggare samt arbetsutskott med mera enligt de rutiner som finns rörande vår handläggning. Miljö- och byggnadsnämnden beslöt 1996-03-20 att markägaren eller eventuell exploatör får tillstånd att på egen bekostnad upprätta detaljplan för området. AA fakturerades en avgift på kronor 7 480: - för det arbete som lagts ner i ärendet. Den taxa som antagits och tillämpas bygger på att sådan här ärendehantering skall kostnadstäckas av intressenten. – – – Den fakturering som skett i ärendet bygger på en taxa som antagits av kommunfullmäktige 1995-06-19 § 73 bygger på en av Kommunförbundet framtagen taxa som har som mål att eventuella sökanden eller exploatörer skall täcka kommunens kostnader i samband med hanteringen av deras ärenden. Avgiften i det nu aktuella fallet är framtagen för att täcka dessa kostnader. Det betalningskrav som översändes till AA 1999-03-05 av miljö- och byggnadschefen hänvisar, med hänsyn till länsstyrelsens beslut, till 11 kap 5 § första stycket i PBL helt i enlighet med länsstyrelsens upplysning i sitt beslut. – – – Miljö- och byggnadschefen har handlagt och vidtagit åtgärder helt i enlighet med nämndens vilja. Ärendets fortskridande har kontinuerligt rapporterats under ärenden för kännedom vid nämndens sammanträden. Enligt nämndens uppfattning är det självklart att en sökande eller exploatör skall svara för de kostnader som denne orsakat kommunen i samband med en ärendehantering. Speciellt i AA:s fall är detta självklart då AA haft klar fördel av nämndens beslut i samband med en fastighetsaffär. Enligt nämnden är det viktigt att den sökande eller exploatören svarar för sina kostnader så att inte skattemedel används för hanteringen av sådana här ärenden. Något hot från miljö- och byggnadschefen i ärendet kan nämnden inte utläsa. Snarare är det AA som hotat i samband med sin skrivelse till kommunstyrelsens ordförande 1999-04-21, där hon just hotar med att göra en JO-anmälan. – – – Miljö- och byggnadsnämnden ställer sig med hänvisning till ovanstående helt bakom miljö- och byggnadschefens agerande.

text: AA yttrade sig över miljö- och byggnadsnämndens remissvar och anförde då bl.a. följande.

text: I yttrandet argumenterar nämnden i huvudsak kring det rättmätiga huruvida kommunen kan ta betalt för en viss ärendehantering eller inte. Den saken är för min del utagerad. Länsstyrelsen har med hänsyn till gällande Plan- och bygglagstiftning samt med beaktande av kommunens taxa upphävt det felaktiga beslutet och samtidigt undanröjt den mig påförda avgiften. Länsstyrelsens beslut har inte överklagats och sålunda vunnit laga kraft. Det är främst BB:s agerande efter länsstyrelsens beslut och på vilket sätt han gör det, som jag vänder mig emot. När han utan stöd av ett förnyat nämndsbeslut och utan besvärshänvisning och endast med hänvisning till det tidigare upphävda beslutet kräver mig på det undanröjda beloppet.

text: – – – Vidare finner jag det beklämmande att nämnden i sitt yttrande återigen vidhåller att köpeskillingens storlek vid det senare ägarbytet av berörd fastighet skulle vara ett särskilt skäl för denna särbehandling. – – – Sedan Mörbylånga kommun vid Kalmar tingsrätt hade yrkat förpliktande för AA att till kommunen utge avgiften i fråga, ogillades käromålet genom en dom den 1 februari 2000 (FT 1395-98). Enligt domen hade kommunen som grund för yrkandet angett ”positivt förhandsbesked planläggning med räkningsnummer – – – ”. Domskälen var följande.

text: Länsstyrelsen i Kalmar län har genom beslut 1998-12-04 upphävt det beslut som kommunens yrkande hänför sig till och undanröjt den AA påförda avgiften. AA har obestritt uppgivit att beslutet vunnit laga kraft. Käromålet kan därför inte bifallas. I ett beslut den 2 mars 2000 anförde JO Berggren följande.

text: Bedömning

text: En granskning genom JO är inte avsedd att ersätta den prövning som kan ske i ordinarie instanser, och JO bör inte heller föregripa sådan prövning. JO:s tillsyn utövas vidare enligt följande.

text: JO:s huvuduppgift är att granska att myndigheter och andra som står under JO:s tillsyn följer lagar och andra författningar i sin verksamhet. Syftet med denna granskning är i första hand att undersöka om myndigheterna har handlat enligt gällande regler för förfarandet. Däremot brukar JO inte ta ställning till om ett beslut är riktigt i sak. JO tar upp sakfrågor till utredning bara när ett beslut direkt strider mot en lag eller annan författning eller annars framstår som uppenbart felaktigt.

text: Mot bakgrund av nu nämnda inriktning av JO:s tillsyn och då frågan om avgiftsskyldighet i det förevarande fallet har prövats – och möjligen kan komma att ytterligare prövas – av högre förvaltningsmyndighet och allmän domstol, begränsar jag mina uttalanden enligt vad som framgår av det följande.

text: Avgiftsfrågan i det första skedet har som framgått överprövats i ordinarie instans i det förvaltningsrättsliga förfarandet, av länsstyrelsen. Vad gäller den följande handläggningen har AA gjort gällande att frågan om hennes skyldighet att betala avgiften har avgjorts slutligt genom länsstyrelsens icke överklagade beslut, och hon har anmärkt att – såsom hon torde vara att förstå – nämnden inte i ordinarie sammansättning har fattat ett nytt beslut i frågan, innan denna drevs vidare efter länsstyrelsens beslut.

text: Det kan inte anses ha förelegat några rättsliga hinder för kommunen att, såsom skett, i den föreliggande situationen och inom ramen för det prövningssystem som står till buds vid allmän domstol direkt fullfölja sina anspråk på avgift. En annan sak, som numera där prövats i första instans, är vilka förutsättningar i form av ytterligare beslut från nämndens sida som varit nödvändiga för att anspråken skulle kunna prövas närmare.

text: AA har särskilt vänt sig emot ett inslag i vad nämnden åberopat som stöd för att ta ut avgift. Vad hon i denna del avser är vad som i nämndens yttrande till JO formulerats: ” – – – då N. haft klar fördel av nämndens beslut i samband med en fastighetsaffär – – – ”. Detta är att bedöma mot bakgrund av bestämmelserna om planavgift (

text: 11 kap. 5 § andra stycket

text: PBL), vilka i sista meningen som en förutsättning anger att fastighetsägaren har nytta av planen och vilka länsstyrelsen i fallet funnit icke tillämpliga. Jag finner klagomålen i denna del befogade. Nämnden uttalar sig här, liksom i betalningskraven i mars och april 1999, som om den inte hade tagit del av länsstyrelsens beslut och går helt utom ramen för tillämpliga föreskrifter.

text: Med anledning av vad miljö- och byggnadsnämnden har kommit in på i sitt yttrande till JO vill jag framhålla följande rörande bl.a. arten av det beslut av den 20 mars 1996, vilket föranlett avgiften.

text: Beslutet anges avse ett tillstånd att upprätta detaljplan. Någon sådan form av tillstånd förekommer inte i byggnadslagstiftningen (jfr

text: 1 kap. 4 §

text: PBL), och en i ett sådant tillstånd liggande befogenhet för enskild ter sig också främmande med hänsyn till att det är kommunens uppgift såväl att svara för upprättande av förslag till detaljplan som att anta plan (se bl.a. 5 kap. 20 och 29 §§ och, beträffande det s.k. kommunala planmonopolet,

text: 1 kap. 2 §

text: PBL).

text: En form av tillstånd enligt PBL är förhandsbesked (1 kap. 4 § och 8 kap. 34 §). Ett ärende om förhandsbesked gäller frågan huruvida en åtgärd som kräver bygglov kan tillåtas på avsedd plats. Ärendet skall utmynna i ett beslut som innebär att tillstånd i detta avseende meddelas eller vägras. Enligt nämndens yttrande till JO skulle ansökningen i ärendet ha gällt ”förhandsbesked om avstyckning” etc. Inom den på byggnadsnämndernas verksamhetsområde aktuella lagstiftningen finns en ordning med förhandsbesked föreskriven i PBL, i nyss nämnd omfattning, men inte i

text: fastighetsbildningslagen

text: (1970:988, FBL) – bortsett från tillståndsbeslut meddelat enligt

text: 4 kap. 26 §

text: FBL. Byggnadsnämnderna avgör inte ärenden om fastighetsbildning men har ändå till uppgift att i vissa situationer ta ställning i dem. Det kan gälla yttrande vid samråd enligt

text: 4 kap. 25 § första stycket

text: FBL eller utövande av beslutsbefogenheter enligt

text: 3 kap. 2 § tredje stycket

text: eller

text: 4 kap. 25 a §

text: FBL.

text: I den mån en ansökan är oklar eller av annan anledning svår att inordna i någon kategori av framställningar som ägnar sig för meningsfull prövning eller annan handläggning, är det myndighetens skyldighet att ge vägledning. Det följer av allmänna bestämmelser om serviceskyldighet (

text: 4 § förvaltningslagen

text: , 1986:223; se även

text: 11 kap. 1 § första stycket 4

text: PBL).

text: Oavsett vilka tids- eller kostnadskrävande åtgärder som nämnden vidtog med anledning av AA:s framställning i januari 1996, synes det mot nu angiven bakgrund och på här föreliggande underlag inte möjligt att hänföra det beslut om tillstånd, som framställningen föranledde, till någon av byggnadsnämndernas i författning förutsatta typer av ärenden. Över huvud taget är det svårt att se vad meningen var

text: med beslutet, särskilt som nämnden (i yttrandet till länsstyrelsen) framhållit att det inte var säkert att något planarbete ens skulle påbörjas.

text: Det är av vikt att byggnadsnämnderna håller sig till den ordning för beslut som PBL anvisar och inte i onödan laborerar med andra former, vilka kan medföra oklarhet om vad som rättsligt sett äger rum. Att ett behov av tydlighet gör sig gällande även med hänsyn till tillämpningen av reglerna om byggnadsnämndens rätt att ta ut avgift i sin verksamhet är i förevarande ärende uppenbart.

type: avgorande


nyckelord:
Avvisning
Beslutsmotivering, utformning av beslut

title: Anmälan mot Stadsbyggnadsnämnden i Stockholms kommun angående handläggningen av ett ärende om bygglov

text: Anmälan

text: I en anmälan med bilagor, som kom in till JO den 21 april 2004, klagade AA på Stadsbyggnadsnämnden i Stockholms kommun, stadsbyggnadskontoret, och på en tjänsteman vid stadsbyggnadskontoret med anledning av handläggningen av ett ärende avseende ombyggnad av ett fönster. I anmälan uppgavs i huvudsak följande.

text: AA och BB ville bygga om sin bostadsrättslägenhet. Ombyggnaden avsåg bl.a. att ändra ett befintligt fönster mot en gårdsbalkong till ett franskt fönster (fönsterdörr), vilket eventuellt innebar att bygglov behövdes. Den 16 januari 2004 var AA i kontakt med en handläggare på stadsbyggnadskontoret vilken upplyste att det kunde ta tre till sex veckor att få ett besked från kontoret. Den 19 januari 2004 postade AA, som ombud för sin hustru, en ansökan om bygglov med bilagor till stadsbyggnadskontoret. Därefter meddelade stadsbyggnadskontoret den 27 januari 2004 att ansökan behövde kompletteras på visst sätt. Den 29 januari 2004 sände han ett brev till stadsbyggnadskontoret med komplettering och yrkade att kontoret skulle pröva om bygglov verkligen behövdes och, i andra hand, att ärendet skulle avgöras i befintligt skick och bygglov beviljas. Den 16 april 2004 begärde stadsbyggnadskontoret besked om ansökan skulle prövas i befintligt skick eller om de avsåg att lämna in nya handlingar för prövning. I meddelandet angavs att ärendet skulle avskrivas och läggas till handlingarna utan ytterligare åtgärd om inte besked lämnades eller komplettering gjordes före den 30 april 2004 och att debitering skulle ske enligt fastställd taxa. Det framgick inte av meddelandet, som saknade motivering, om någon prövning hade skett av handlingarna. Såvitt framgår av stadsbyggnadskontorets handlingar har handläggaren under mer än två och en halv månad inte vidtagit någon som helst åtgärd i ärendet, trots att det inte kan anses vara svårt.

text: Utredning

text: Muntliga upplysningar hämtades in från stadsbyggnadskontoret den 12 maj 2004. Av upplysningarna framgick följande. Den 21 april 2004 inkom en skrivelse från AA samt en kopia av hans JO-anmälan. Den 4 maj 2004 inkom ytterligare en skrivelse från AA. Handläggaren ringde till honom samma dag och svarade på de

text: frågor som han hade ställt i skrivelsen. Handläggaren uppgav vid samtalet att kontoret hade fått skrivelsen daterad den 20 april 2004 och att beslut i ärendet kunde fattas så snart ritningarna var i sin ordning. AA frågade om lagstöd för att kräva ytterligare handlingar i ärendet. Hon kunde vid samtalet inte svara på den frågan men skickade ett e-postmeddelande till AA samma dag och talade då om vad som anges i

text: 8 kap. 20 § plan- och bygglagen

text: . Om ansökningshandlingarna inte hade varit ofullständiga skulle handläggningstiden i detta ärende ha varit mycket kort. Den ändring av ett flerbostadshus som avses är en bygglovspliktig åtgärd.

text: Stadsbyggnadsnämnden i Stockholms kommun anmodades därefter att göra en utredning och yttra sig beträffande nämndens handläggning av bygglovsärendet. Av remissyttrandet framgick följande.

text: Ärendets handläggning

text: Ansökan om bygglov inkom till stadsbyggnadskontoret den 20 januari 2004. Bygglovsansökningar inkommer dagligen till kontoret. För att kunna ha en överblick över ärendeinflödet och säkerställa en någorlunda jämn belastning på handläggarna fördelas inkomna ärenden normalt endast en gång i veckan. Detta ärende fördelades redan samma dag till handläggaren. Handläggaren hade dagen därpå telefonkontakt med AA och efterlyste ritningar på den föreslagna fönsterdörren. Den 27 januari skickade handläggaren det meddelandebrev som kontoret regelmässigt skickar till bygglovssökande vars ansökningar inte är kompletta. I brevet anges vilka handlingar som erfordras för att ärendet ska kunna handläggas. Redan den 23 januari hade AA i mail till handläggaren efterfrågat brevet som handläggaren förannonserat vid telefonkontakten den 21 januari. Till stadsbyggnadskontoret inkom den 2 februari ett brev från AA, daterat 2004-01- 29 i vilket framfördes uppfattningen att den föreslagna förändringen överhuvudtaget inte krävde bygglov. AA yrkade att byggnadsnämnden i första hand skulle pröva frågan om bygglovplikt. I andra hand yrkades att ärendet om bygglov skulle avgöras i befintligt skick och bygglov beviljas. Brevet innehöll inte de av stadsbyggnadskontoret begärda ritningarna. Eftersom begärda handlingar inte inkommit, påbörjades ingen handläggning. Den 14 april skickades ett påminnelsebrev. Som svar på detta erhöll kontoret den 21 april ett brev daterat 2004-04-20, i vilket AA hänvisade till sitt brev 2004-01-29 samt bifogade JO-anmälan. Den 4 maj 2004 inkom ytterligare ett brev från AA daterat 2004-04-20 med fråga om kontoret erhållit brevet med JO-anmälan och om när beslut i ärendet kunde förväntas. Samma dag ringde handläggaren till honom och svarade på de ställda frågorna och senare samma dag skickade hon ett mail med redovisning av de aktuella paragraferna i Plan- och bygglagen. Den 18 maj 2004 inkom de i januari begärda handlingarna och den 24 maj beviljades bygglov.

text: Stadsbyggnadskontorets synpunkter

text: Varje år inkommer 5 500 - 6 000 bygglovsansökningar till stadsbyggnadskontoret. För att hantera denna stora mängd ärenden är det nödvändigt med rutiner, riktlinjer och administrativt handläggarstöd. Kontoret har ett ärendehanteringssystem där alla kontakter registreras och där det finns mallar t.ex. för meddelandebrev att använda under olika skeden av granskningsprocessen. Kontoret har förståelse för att dessa brev ibland kan verka väl byråkratiska men ser dem ändå som nödvändiga att för att kunna upprätthålla den lika behandling av alla som erfordras av en myndighet. Kontoret uppfattar att AA redan från första stund krävt en omedelbar behandling av just sitt ärende och inte velat acceptera kontorets normala handläggningsrutiner eller

text: krav på handlingar. Det är uppenbart att AA hade förväntningar som kontoret inte kunde leva upp till. Bygglov söktes frivilligt. Därefter ifrågasattes bygglovsplikten och AA krävde att frågan om bygglovsplikt skulle hanteras särskilt av nämnden. Frågan om vad som är bygglovspliktig åtgärd är en fråga som dagligen hanteras av kontorets handläggare och knappast en fråga för stadsbyggnadsnämnden. Kontoret har lång erfarenhet av olika rättsinstansers prövning av denna fråga vad gäller olika typer av åtgärder och kontorets handläggare har också tillgång till handboken Plan- och bygglagen av Didon m.fl. I denna står följande vad gäller bygglovskravet för yttre ändringar av byggnad enligt PBL

text: 8 kap 3 §

text: punkt 1. ”Med detta uttryck avses samma slags åtgärder som enligt tidigare praxis, dvs icke alltför obetydliga ingrepp eller andra förändringar i byggnadens substans, såsom att man putsar eller lägger på ytterpanel på en byggnad som tidigare inte varit putsad eller försedd med panel, samt att man tar upp nya fönster eller dörrar eller väsentligt ändrar befintliga sådana.” (Kontorets kurs) Enligt utslag i regeringsrätten ska bedömningen ske med utgångspunkt i byggnaden som sådan utan hänsynstagande till den omgivande miljön. Att det i det nu aktuella fallet handlar om en åtgärd mot gården förändrar inte bygglovsplikten. Kontorets krav på handlingar m.m., vilka framfördes i de båda meddelandebrev som kontoret skickade till sökanden, grundar sig på PBL

text: 8 kap 20 §

text: . _ _ _ Detta är bakgrunden till de brev som AA uppfattat som byråkratiska och kanske till och med oförskämda. Av de handlingar (ritningar och foton), som inlämnades vid bygglovsansökan, framgick att ritningarna inte stämde med verkligheten. På flera ställen fanns fönster av annan storlek och utformning än på den inlämnade ritningen. Kontoret begärde dock inte att sökanden skulle uppföra en ritning i överensstämmelse med verkligheten på hela husfasaden utan enbart omfattande sökandens egen balkong och eget fönster som skulle ändras. Så fort kontoret fick in de begärda handlingarna, kunde bygglov beviljas inom en vecka. Beslutet med godkända ritningar bifogas. Stadsbyggnadskontoret beklagar att detta i grunden mycket okomplicerade ärende kunde ta en sådan olycklig vändning. Hade sökanden lämnat in de redan den 27 januari begärda ritningarna, hade bygglov kunnat beviljas redan i februari i stället som nu i slutet på maj. Ärendet har handlagts i enlighet med kontorets rutiner och krav. Varje handläggare har en stor mängd ärenden igång samtidigt. När man skickat ett meddelande och begärt kompletteringar, lägger man ärendet åt sidan tills de begärda handlingarna inkommer. Detta är ofrånkomligt. Dock borde AA ha fått ett skriftligt svar på sitt brev daterat 2004-01-29 med en förklaring vad gäller bygglovsplikten, rollfördelningen mellan kontoret och nämnden samt grunden för kravet på handlingar. Att så inte skedde kan bara förklaras av den stora arbetsbelastningen på kontorets handläggare.

text: AA kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: Av handlingarna i ärendet framgår följande. Stadsbyggnadskontoret skickade den

text: 27 januari 2004 ett meddelande om att den av AA inlämnade ansökningen behövde kompletteras på närmare angivet sätt. AA svarade i brev den 29 januari 2004 och yrkade att frågan om bygglovsplikt skulle prövas och, i andra hand, att ansökningen skulle avgöras i befintligt skick. Stadsbyggnadskontoret skickade därefter den 16 april 2004 åter ett meddelande med begäran om komplettering alternativt besked från sökanden inom viss tid, denna gång vid påföljd att ärendet skulle avskrivas och läggas till handlingarna utan ytterligare åtgärd.

text: Stadsbyggnadsnämnden har yttrat att de båda meddelandebrev som sändes till sökanden med begäran om komplettering var grundade på

text: 8 kap. 20 § plan- och bygglagen (1987:10)

text: Enligt

text: 8 kap. 20 § första stycket plan- och bygglagen

text: , PBL, gäller att när en ansökan görs hos byggnadsnämnden om bl.a. bygglov skall de ritningar, beskrivningar och uppgifter i övrigt lämnas in som behövs för prövningen. Är ansökningshandlingarna ofullständiga får nämnden enligt

text: 8 kap. 20 § andra stycket

text: PBL förelägga sökanden att avhjälpa bristerna inom en viss tid. Följs inte föreläggandet får ärendet avgöras i befintligt skick eller ansökningen avvisas. Enligt sista stycket i bestämmelsen skall föreläggandet innehålla en upplysning om verkan av att föreläggandet inte följs.

text: Formuleringen i stadsbyggnadskontorets föreläggande ger anledning att beröra skillnaden mellan ett avvisnings- och ett avskrivningsbeslut (jfr

text: JO 1994/95 s. 453

text: ). Stadsbyggnadskontoret hade uppenbarligen åsyftat att ansökningen kunde komma att avvisas.

text: Ett beslut att avvisa en ansökan innebär att myndigheten inte tar upp ansökningen till prövning på grund av att en formell brist föreligger. Ett sådant beslut kan fattas om t.ex. ett ärende har anhängiggjorts av någon som inte är saklegitimerad, om en ansökan görs efter att en ansökningstid har gått ut eller, som gäller enligt

text: 8 kap. 20 §

text: PBL, om ansökningshandlingarna är så ofullständiga att de inte kan ligga till grund för en prövning.

text: Innebörden av att myndigheten i stället avskriver ett ärende är en annan. Inte heller i det fallet sker någon prövning av sakfrågan. Ett avskrivningsbeslut kan fattas i de fall då ingen längre påkallar ett beslut i ärendet, t.ex. då en ansökan har återkallats av sökanden. Något annat hinder mot att pröva ärendet i sak finns emellertid inte i ett sådant fall.

text: Det föreläggande som stadsbyggnadskontoret meddelade i ärendet hade således en felaktig utformning. Jag utgår från att stadsbyggnadsnämnden framöver uppmärksammar skillnaden mellan ett avskrivnings- och ett avvisningsbeslut och ändrar lydelsen av de förelägganden som meddelas med stöd av

text: 8 kap. 20 §

text: PBL.

text: I detta fall hade AA redan i sin skrivelse den 29 januari 2004 meddelat att han begärde att ansökningen, för det fall bygglov krävdes, skulle prövas i befintligt skick. Enligt

text: 8 kap. 20 §

text: PBL krävs emellertid att myndigheten, för att avvisa en ansökan till följd av att den är ofullständig, förelägger sökanden att komplettera och i föreläggandet upplyser om verkan av att föreläggandet inte följs. Med hänsyn till det krav på skyndsamhet i handläggningen som gäller enligt

text: 7 § förvaltningslagen (1986:223)

text: hade det varit lämpligt att redan i det första meddelandet den 27 januari 2004 upplysa sökanden om följden av utebliven komplettering.

text: Vad AA i övrigt har anfört i ärendet föranleder inga uttalanden från min sida.

text: Ärendet avslutas med den kritik som ligger i det sagda.


avgjordAv: Mats Melin

title: Kritik mot en rådman vid Västmanlands tingsrätt med anledning av handläggningen av två tvistemål

text: Initiativet

text: Med anledning av mina iakttagelser under en inspektion vid Västmanlands tingsrätt den 20-23 februari 2006 beslutade jag att till utredning i ett särskilt ärende ta upp tingsrättens handläggning av målen T 5690-01 och FT 2798-02.

text: Utredning

text: Dagboksblad och handlingar i målen granskades varvid följande framkom.

text: T 5690-01 Den 4 december 2001 hölls huvudförhandling i ett brottmål om misshandel vid vilken ett skadeståndsanspråk avskildes för att handläggas i den för tvistemål stadgade ordningen. Den 19 december 2001 förelades käranden, AA, att inkomma med en precisering av sina yrkanden och i april 2002 hölls muntlig förberedelse i målet. Enligt en tjänsteanteckning nedtecknad av en tingsnotarie den 15 november 2002 uppgav AA på telefon den dagen att han fått viss ersättning för sina skador från sitt försäkringsbolag samt att hans kvarstående yrkande uppgick till 19 002 kr. Därefter vidtog tingsrätten ingen åtgärd i målet förrän den 14 februari 2006 då rådmannen BB kontaktade AA på telefon. På dagboksbladet finns antecknat att han uppgav att han inte hade några kvarstående yrkanden och ville att målet skulle skrivas av. Genom beslut påföljande dag skrev tingsrätten av målet. FT 2798-02 Efter ansökan om betalningsföreläggande överlämnades målet från kronofogdemyndigheten till tingsrätten den 9 juli 2002. Sedan tingsrätten förelagt svaranden att avge skriftligt svaromål vid påföljd av tredskodom inkom denne, inom förelagd tid, den 17 september 2002 med en skrivelse i blindskrift som översattes. I skrivelsen anförde svaranden följande ”Jag är helt blind och kan inte tillgodogöra mig varken bodelningsbeslut eller delgivning. För att jag skall ha en chans att sätta mig in i handlingarna har jag upprepade gånger begärt att få dem på braille, både från advokat CC och tingsrätten”. Advokat CC var kärande i målet. Från oktober 2002 vidtog tingsrätten inte någon åtgärd i målet förrän den 16 februari 2006 då målet avgjordes genom tredskodom.

text: På grund av vad som kom fram fann jag anledning att anta att tjänstefel enligt

text: 20 kap. 1 § brottsbalken

text: hade begåtts. Jag beslutade därför den 7 april 2006 att inleda förundersökning angående sådant brott.

text: Förundersökningen och vidare utredning

text: Förhör Under förundersökningen hölls vittnesförhör med AA som var kärande i mål T 5690-01 samt förhör enligt

text: 23 kap. 6 §

text: RB med BB som var ansvarig domare för målen. BB delgavs därvid misstanke om tjänstefel enligt följande gärningsbeskrivningar.

text: T 5690-01

text: I december 2001 avskiljdes ett skadeståndsanspråk vid en huvudförhandling i ett brottmål vid Västmanlands tingsrätt, för att handläggas i den för tvistemål stadgade ordningen (T 5690-01). I vart fall efter den 15 november 2002 och fram till den 15 februari 2006, då målet skrevs av, har inte några förberedelseåtgärder vidtagits i målet. Ansvarig domare för målet var rådmannen BB. Under en tid av cirka tre år och tre månader har således BB underlåtit att vidta någon åtgärd i syfte att driva förberedelsen framåt. Föreskriften i

text: 42 kap. 6 § tredje stycket rättegångsbalken

text: om att förberedelsen skall bedrivas med inriktning på ett snabbt avgörande har härigenom åsidosatts. Genom sin underlåtenhet har BB uppsåtligen eller av oaktsamhet vid myndighetsutövning åsidosatt vad som gällt för uppgiften som domare. Gärningen är inte att anse som ringa.

text: FT 2798-02

text: Tvistemålet vid Västmanlands tingsrätt, FT 2798-02, anhängiggjordes i slutet av juli 2002. Sedan tingsrätten förelagt svaranden att avge skriftligt svaromål vid påföljd av tredskodom har denne inom förelagd tid i en skrivelse som inkom till tingsrätten den 17 september 2002 meddelat att han på grund av synskada inte kunnat ta del av innehållet i de handlingar han förelagts att yttra sig över. Från oktober 2002 har ingen åtgärd vidtagits i målet innan detta avgjordes genom tredskodom den 16 februari 2006. Ansvarig domare för målet var rådmannen BB. I

text: (RB) föreskrivs att förberedelsen skall drivas med inriktning på ett snabbt avgörande. Genom att under en tid av cirka tre år och tre månader underlåta att vidta några åtgärder i syfte att driva förberedelsen framåt har föreskriften åsidosatts. Av

text: 44 kap. 7 a §

text: RB följer att om svaranden förelagts att avge svaromål vid på följd av tredskodom kan sådan dom meddelas antingen om parten inte svarar inom den angivna tiden eller om denne motsätter sig vad käranden yrkat men inte anger skäl för sin inställning som kan antas vara av betydelse vid prövning av saken. Svarandens skrift i september 2002 kan inte uppfattas annat än som en begäran att få de delgivna handlingarna översatta till blindskrift. Skriften kan således inte anses utgöra ett ofullständigt svaromål. Förutsättningar att meddela tredskodom har därför inte förelegat. BB har dels genom ovan angivna underlåtenhet, dels genom att utan laga grund meddela tredskodom, uppsåtligen eller av oaktsamhet vid myndighetsutövning åsidosatt vad som gäller för uppgiften som domare. Gärningarna är inte att anse som ringa.

text: BB förnekade brott på den grunden att hon varken uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosatt vad som gällt för uppgiften som domare. Hon bestred att hon inte skulle ha vidtagit någon åtgärd för att försöka driva målet T 5690-01 framåt. Hörd om handläggningen av de båda tvistemålen uppgav hon i huvudsak följande.

text: T 5690-01

text: I målet hölls muntlig förberedelse den i april 2002. Parterna var då inte företrädda av ombud. I slutet av sammanträdet upplyste hon om att det kunde vara bra att anlita ombud, vilket hon brukar säga till parter när hon märker att de skulle vara hjälpta av det. AA kunde inte lämna klara besked om sitt yrkande och hennes tanke var att han skulle återkomma i frågan. I protokollet angavs inte någon sista dag för att lämna besked. Tingsrätten fick inget besked varför hon själv ringde upp kärandens försäkringsbolag, vilket måste ha skett före den 15 november 2002.

text: Hon minns inte om någon bevakningsdag hade lagts in i det datoriserade målhanteringssystemet och hon har inte något minne av att rotelsekreteraren har påmint om målet. Mål kan bli liggande om det av misstag inte satts någon bevakningsdag men då brukar en uppmärksam rotelsekreterare reagera. Mål kan också bli liggande på grund av att det inte finns tid att driva dessa framåt. Hon har haft ett antal gamla mål i balans, varav detta var ett, och har haft den ordningen att hon uppmanat den notarie som tjänstgjort på roteln att, i möjligaste mån, försöka gå igenom dessa mål.

text: Notarien ringde i november 2002 till AA. Förmodligen lades målet därefter tillbaka ”i högen” för fortsatta åtgärder utan att sättas på bevakning. Däremot förde BB upp de gamla målen på egna listor för att förenkla för notarien och sig själv.

text: Hon ringde till AA i februari 2006 och under telefonsamtalet påpekade hon bl.a. att han erhållit visst belopp från försäkringsbolaget men inte hela det yrkade beloppet. Hon förklarade att handläggningen måste fortsätta på något sätt men AA var helt ointresserad. Han sa sig anse att ”det var klart” och att han inte ville ha något mer med motparten att göra. Han hade inte några kvarstående yrkanden. Hon frågade upprepade gånger om han var säker på att det ”skulle vara så” och förklarade vad som då skulle komma att hända.

text: Arbetsbelastningen vid tingsrätten har ökat enormt. Detta skedde redan före år 2003/2004. Den stora ökningen av mål med häktade personer har medfört problem med andra målkategorier. Hon har tagit upp problemet med att det inte funnits tid att arbeta med tvistemålen med tingsrättens chefsadministratör och även vid plenum och månadsmöten och ifrågasatt ordningen att relativt nya brottmål satts ut istället för de många gamla tvistemålen. Vid dessa möten har lagmannen deltagit. De besked som lämnades var att det såg likadant ut på alla rotlar och att det inte fanns något att göra åt saken då det inte fanns några resurser.

text: Hon har med hjälp av uppropslistor räknat ut att hon i april 2005 hade förhandling under 15 av 19 arbetsdagar och i maj samma år 13 förhandlingsdagar av totalt 17 arbetsdagar. Det var inte möjligt att under ordinarie arbetstid hinna skriva domar ens i de mest brådskande målen. Det blev således många timmars övertid på kvällar och helger. Hanteringen av tvistemål sköttes i princip uteslutande utanför ordinarie arbetstid. Bland tvistemålen prioriterades sådana familjemål i vilka det fanns interimistiska yrkanden.

text: Samtidigt som tingsrätten under en följd av år haft en ökning av antalet inkommande mål, särskilt brottmål, har besparingskraven på tingsrätten lett till en minskning av antalet rotelsekreterare och notarier och eventuellt också en domare. Polis och åklagare däremot har fått ekonomisk förstärkning. I en skrivelse i april 2005, ställd till Domstolsverkets generaldirektör, har tingsrättens ledning påtalat den bekymmersamma arbetssituationen.

text: FT 2798-02

text: När målet kom in till tingsrätten var hon tjänstledig. Såvitt hon minns var hon tjänstledig från slutet av maj 2002 till och med den 30 september 2002. Det var två fiskaler som skulle ta hand om hennes rotel men eftersom en rådman blev sjuk fick fiskalerna hjälpa till även på dennes rotel. En av fiskalerna inledde handläggningen av målet. Fiskalerna fanns kvar när hon återkom i tjänst och hon tror att de fortsatte att handlägga de mål som de påbörjat. Hon minns inte när målet överlämnades till henne eller när hon läste akten första gången. Överlämnandet kan ha skett via en notarie och målet kan ha legat hos olika notarier.

text: Målet fanns upptaget på en lista som hon upprättat över gamla mål som hon ”skulle ta om hand på något sätt”. I listan hade hon antecknat bl.a. att hon skulle tala med käranden och svarandeombudet. Hon kan föreställa sig att hon ville närmare undersöka svarandens påstående i skrivelsen som kom in den 17 september 2002 om att denne inte skulle veta vad saken gällde och inte ha fått del av ett bodelningsbeslut. Hon uppfattade skrivelsen som ett svaromål och inte som en begäran om att få de delgivna handlingarna översatta till blindskrift.

text: Anledningen till att det inte vidtogs någon åtgärd i målet var, liksom beträffande det andra målet, tidsbrist. Hon har inte kunnat påverka att det uppstått balanser. Det skedde en förbättring år 2005/2006 genom en ökning av antalet notarier.

text: I februari 2006 uppstod en lättnad i arbetsbelastningen som gjorde att hon fick möjlighet att handlägga målet. Hon hade då gått igenom ett antal andra mål i vilka svaranden hade varit part. Genomgången visade att svaranden hade ”satt sig på tvären” på ett sätt som hon tidigare aldrig hört talas om. Med kännedom om vad som förevarit i de tidigare målen beträffande svarandens vägran att medverka och att inställa sig till förhandling och med uppgift från en kollega om att svaranden aldrig skulle inställa sig, ringde hon upp ett ombud som svarandens hustru tidigare haft. Hon frågade ombudet om svarandens möjlighet att ta del av handlingarna.

text: Svarandens påstående att han inte kunnat tillgodogöra sig bodelningshandlingen m.m. var uppenbart osant. Han hade tidigare tagit del av bodelningen och till och med i en process begärt en mängd förändringar i själva bodelningen. Alla de handlingar som svaranden ville ha översatta till blindskrift hade förekommit i tidigare mål och han var väl förtrogen med dessa och visste precis vad handlingarna innehöll.

text: Hon ansåg att hon hade gott underlag för sin uppfattning att svaranden aldrig skulle inställa sig till en förhandling. Dessutom hade hon mycket gott underlag i fråga om förutsättningarna för att meddela tredskodom. Hon tog del av vad svaranden anfört

text: hos kronofogden och även det saknade betydelse för bedömningen av målet. Med det underlag hon hade fanns det förutsättningar att meddela tredskodom.

text: Vid ett ytterligare förhör, rörande mål FT 2798-02, som hölls med BB uppgav hon sammanfattningsvis följande.

text: Någon formell överlottning av målet till de fiskaler som tjänstgjorde under hennes tjänstledighet har inte skett. Hon kan inte komma ihåg att hon gjorde någon inventering av sin rotel när hon återkom i tjänst. Det är mycket möjligt att fiskalerna kan ha rådgjort med henne om handläggningen av de mål som fanns registrerade på hennes rotel men det är inget hon kan minnas. Hon minns inte heller när akten övertogs av henne.

text: De gamla målen har hon haft förvarade i en särskild hylla sitt rum. Hon skriver kontinuerligt listor över målen och ibland anvisningar så att notarien ska veta vilka problemställningarna är. I målet fanns en A4-sida som hon själv skrivit, på vilken var antecknat att närmare ta reda på ”svarandepartens omständigheter”. Längst ned hade hon skrivit att hon skulle ringa käranden i målet. Förmodligen hade hon därefter fått lägga tillbaka akten i hyllan eftersom det kommit något annat emellan. Hon kan inte ange när i tiden det här målet kom att tillhöra kategorin ”gamla mål” som lades i hennes särskilda hylla eller när hon själv först tittade på målet och skrev anvisningarna. Det bör ha varit någon gång under år 2005.

text: I december 2005 fanns det inte utrymme att handlägga gamla mål på grund av det stora antalet häktade mål i förening med en rådmans sjukfrånvaro. Dessutom förekom det vakanser på kansliet under tiden november 2004 - maj 2005.

text: När det gäller skrivelsen från svaranden i målet angående översättning till blindskrift av handlingar var hennes uppfattning, efter att ha tagit del av andra mål i vilka svaranden varit part samt besked från den rådman som handlagt dessa mål, att svaranden ville förhala och förhindra ett avgörande i målet. Hon hade också på olika sätt fått helt klart för sig att svaranden hade full kännedom om innehållet i de handlingar som denne ville ha översatta. Detta framgick av de tidigare målen som gällde bl.a. innehållet i den bodelning som svaranden nu ville ha översatt. Det hade också framgått att svaranden hade tillgång till översättning och läshjälp m.m.

text: Eftersom svaromålet inte innehöll något av betydelse hade hon formellt kunnat meddela tredskodom redan när det gavs in. Hon ville dock först ta del av uppgifterna i tidigare mål med samma part eftersom dessa hade anknytning till det aktuella målet. Dessa bekräftade att svaromålet var ett sätt att förhala processen.

text: BB gav också in vissa handlingar innehållande bl.a. statistikuppgifter och kompletterande uppgifter om de tvistemål hon nämnde under förhöret i vilka svaranden i målet FT 2798-02 var part samt akterna i målen.

text: AA uppgav sammanfattningsvis följande angående omständigheterna kring återkallelsen i mål T 5690-01.

text: Han kontaktades i februari 2006 på telefon av en kvinna från tingsrätten som frågade om han hade något mer att kräva. Från början trodde han att målet redan var avskrivet eftersom han hade fått pengar. Kvinnan frågade om de skulle ”lägga ner det då eller vad ska vi göra?” varpå han frågade vad de annars skulle göra vilket hon inte riktigt visste. Han svarade ”Lägg ner det då”. Han minns inte närmare innehållet i telefonsamtalet men han fick känslan av att den som ringde ville få ärendet avslutat. Han förstod nog inte riktigt vad kvinnan menade och fick inte så bra förklaringar. Han trodde att det inte var meningsfullt att gå vidare. Han hade fått 10 000 kr från försäkringsbolaget och hade pratat med en advokat som sagt att detta var vad man kunde räkna med. Det som återstod av hans ursprungliga yrkande var ungefär 19 000 kr.

text: Beslut Med anledning av vad som kommit fram i förhören fann jag inte längre anledning att anta att BB gjort sig skyldig till tjänstefel. Jag beslutade därför, den 18 oktober 2006 såvitt avsåg mål T 5690-01, och den 1 december 2006, såvitt avsåg mål FT 2798-02, att lägga ned förundersökningen.

text: Remiss Ärendet remitterades därefter till tingsrätten varvid BB bereddes tillfälle att komplettera de upplysningar hon hade lämnat vid förhören. Vidare anmodades hon att lämna upplysningar, dels om vilka överväganden som föranledde henne att på telefon kontakta käranden i mål T 5690-01, dels om vad som förekom under detta telefonsamtal. Hon skulle därutöver ange vilka bevakningsrutiner hon haft rörande de mål hon ansvarat för.

text: Tingsrätten anmodades att redovisa sin bedömning av handläggningen av målen.

text: Tingsrätten (lagmannen DD) inkom med ett yttrande till vilket var fogat upplysningar från BB.

text: BB 1. JO har begärt upplysning om vilka överväganden som föranlett telefonkontakt med käranden i mål T 5690-01 och vad som förekom vid detta telefonsamtal. Vid förberedelsen hade bestämts att käranden skulle höra av sig till tingsrätten med närmare besked i försäkringsfrågan. Båda parter hade förhållit sig ganska passiva vid förberedelsen. Käranden hörde inte av sig med något besked. Jag tog därför själv kontakt med försäkringsbolaget för att försöka få besked om hur ärendet fortskred. Något besked i den delen annat än att något beslut inte fattats fick jag inte vid den kontakten. Notarien fick i uppgift att bevaka saken. Hon tog senare ny kontakt med försäkringsbolaget och fick uppgift om vad som utbetalats. Min uppfattning efter att ha tagit del av notariens anteckningar, arbetsmaterial och tjänsteanteckning, var att hon varit i kontakt bara med försäkringsbolaget. Jag uppmärksammade inte att hon även talat med käranden. Jag skrev därför en förfrågan till käranden och bad om besked (skrivelsen tidigare överlämnad till JO). Förfrågan innehöll en uppställning av de olika delar som skadeståndet avsåg. Målet var mycket gammalt och dessutom befarade jag att käranden inte skulle komma att besvara skrivelsen, varför jag tog kontakt med honom per telefon för att framhålla vikten av att han svarade och för att det i vissa fall underlättar om man haft en telefonkontakt, vilken ger möjlighet att svara på frågor och förklara sådant som en part kan undra över. Vid telefonsamtalet förklarade jag inledningsvis varför jag kontaktade honom och att tingsrätten genom kontakt med försäkringsbolaget fått besked om vad som utbetalats. Därefter gick jag

text: igenom varje punkt i skrivelsen. Käranden uppgav både inledningsvis i samtalet och efter genomgången av alla delposterna att han inte hade något anspråk på svaranden. Även efter påpekande från mig att försäkringsersättningen avsåg endast viss del av hans yrkanden vidhöll han denna uppfattning. Jag frågade särskilt om han var helt säker på att detta var hans inställning och fick samma svar. Jag fick uppfattningen att käranden ansett saken utagerad sedan försäkringsersättningen utbetalats (såvitt jag minns uttryckte han sig ”det där är redan klart”). Avslutningsvis förklarade jag att svaranden skulle kontaktas och få besked och att målet skulle komma att avskrivas. I anledning av kärandens inställning skickades inte den skriftliga förfrågan till honom. Efter att ha tagit del av utskrift av förhör med AA (vilket jag fick del av i mitten av december 2006) måste jag påpeka att frågan om avskrivning kom upp först mot slutet av samtalet efter genomgången av alla delposter, påpekanden om att försäkringsersättning bara avsåg viss del samt särskilda frågor om han var säker på att han inte vidhöll sitt yrkande. I övrigt avstår jag här från att kommentera det sätt på vilket frågorna ställts vid förhöret. 2. Bevakningsrutiner Tvistemålen bevakas genom att en bevakningsdag skrivs in för hand i en pärm på kansliet av sekreterarna och det är utifrån den anteckningen som bevakningen sker. Bevakningssystemet i datasystemet Vera anses av kansliet vara för omständligt för att användas. Alla bevakningsdagar avseende kallelser, yttranden m.m. finns dock i Verasystemet och kan tas fram om man går in på respektive mål. I det tidigare använda datasystemet Måhs (byte skedde år 2005) kom bevakningslistor ut automatiskt varje dygn avseende alla typer av bevakningar. Hur lång bevakningstiden skall vara beslutas av den som handlägger målet, ordföranden eller notarien, genom en anteckning på beslutsbladet i akten. Målen förvaras sedan en omorganisation år 2004 i ett ”aktrum”. Före dess förvarades målen på respektive rotel under bevakning av en rotelsekreterare. Efter omorganisationen år 2004 ansvarar alla sekreterare på tvistemålskansliet för bevakningarna i alla tvistemål. När bevakningstiden utgått lämnas akten till respektive handläggare. En del mål blir av olika anledningar gamla och hamnar i balans. För mycket gamla mål har jag haft den ordningen att jag placerat dem på särskild plats i mitt rum för att jag, och den notarie som för tillfället arbetat på roteln, i mån av tid skulle försöka arbeta av balansen. Målen har listats av mig, och av notarien beträffande de mål vederbörande arbetat med. På grund av den arbetsbelastning som rått de senaste åren och de prioriteringar, och ständiga omprioriteringar, som dagligen fått lov att göras har mycket lite tid kunnat läggas på avarbetning av balanser. I övrigt hänvisar jag till tidigare uppgifter i denna fråga. Varför handläggningen av det ifrågavarande målet stannat upp har jag inget svar på. Efter beskedet från försäkringsbolaget borde tjänsteanteckningen ha skickats till svaranden för yttrande. Arbetsbelastning och balanser har sedan medfört att detta inte uppmärksammats tidigare. Enligt min uppfattning är det inte arbetsrutinerna i sig det varit fel på, de har varit så bra de kunnat vara under rådande omständigheter.

text: DD uppgav följande.

text: BB har lämnat en utförlig beskrivning av omständigheterna som påverkat hennes avslutande handläggningsåtgärder och vad som är bakgrunden till passiviteten dessförinnan. Jag kan med ledning av BB redovisning konstatera brister i handläggningen, men jag vill i sammanhanget också framhålla vad BB framfört vid åtskilliga tillfällen om den höga arbetsbelastningen som under flera år vilat tungt över tingsrätten. Åtskilliga personella och organisatoriska förändringar har ägt rum för att möta den växande och till synes allt mera oöverkomliga mängden av oavgjorda mål. Budgetförhandlingar under nu aktuell tid har inneburit nedskärningar istället för behovsstyrda nyanställningar. Stora ansträngningar har gjorts både från ledningen i administrativt hänseende och av de enskilda domarna, allt för att möta ett ökande antal mål med tidvis krympande resurser. I allt detta arbete har ett antal mål och ärenden tyvärr kommit i kläm. Arbetsläget finns förhållandevis utförligt beskrivet i ett tidigare yttrande till JO (den 30 januari 2006, ert dnr 3955-2005).

text: Förberedelsen i de mål som avses med begäran om yttrande har naturligtvis inte drivits med den inriktningen på ett snabbt avgörande som föreskrivs i

text: rättegångsbalken

text: . Detta är inte acceptabelt och det finns självfallet anledning att rikta kritik. Förklaringen får nog ändå sökas i vad BB själv anfört om den ansträngda arbetssituationen vid tingsrätten.

text: Bedömning

text: Enligt

text: skall rätten driva förberedelsen i ett tvistemål med inriktning på ett snabbt avgörande. Denna regel innebär en kodifiering av en redan tidigare gällande princip att ansvaret för att målets handläggning fortskrider ligger på rätten (

text: prop. 1986/87:89 s. 193

text: I målen T 5690-01 och FT 2798-02 hade under en tid av cirka tre år och tre månader inte någon åtgärd som drivit målen framåt vidtagits från tingsrättens sida. Vid den inledande granskningen framstod det som att det var BB som var ansvarig för målen under den aktuella tiden.

text: Underlåten handläggning i mål vid en tingsrätt under så lång tid som i de två aktuella målen medför, enligt min uppfattning, att det finns anledning att anta att den domare som varit ansvarig för målen har åsidosatt vad som enligt den nyss nämnda bestämmelsen gäller för dennes uppgift och därigenom gjort sig skyldig till straffbart tjänstefel. Jag beslutade bl.a. därför att inleda förundersökning.

text: Efter förhören med såväl BB som AA avseende handläggningen av mål T 5690-01 gjorde jag bedömningen att gärningen var att bedöma som ringa, främst med hänsyn till den skada eller risk för skada som förelegat. Jag lade således ned förundersökningen i den delen. Därefter hölls ytterligare ett förhör med BB rörande handläggningen av mål FT 279802. Jag ansåg mig därefter inte längre kunna visa att BB burit det faktiska ansvaret för målet under så lång tid att den uteblivna handläggningen skulle medföra straffansvar för henne. Jag ansåg mig inte heller kunna belägga att hon insett eller bort inse att hennes åtgärd att meddela tredskodom i målet var felaktig. Jag beslutade därför att lägga ned förundersökningen.

text: Det förhållandet att utredningen därefter inte drevs i förundersökningens form innebär självfallet inte att handläggningen kan godtas. När det gäller mål T 5690- 01 kvarstår det faktum att BB, som ansvarig för målet, under över tre års tid inte vidtog någon åtgärd som drev målet framåt mot ett avgörande. Även mot bakgrund av vad som framkommit om den ansträngda arbetssituationen vid tingsrätten är det helt oacceptabelt med ett så långt uppehåll i handläggningen.

text: Efter uppehållet ringde BB, i februari 2006, till AA. På dagboksbladet har antecknats att AA under telefonsamtalet återkallade sin talan.

text: Jag anser att det i olika situationer under handläggningen av ett mål kan finnas skäl att kontakta ombud eller – som i förevarande fall – en part utan ombud per telefon (se

text: prop. 1986/87:89 s. 196

text: ). Det kan exempelvis behövas ett klargörande i en mindre komplicerad fråga. Det finns emellertid anledning till viss försiktighet eftersom det finns risk för att missförstånd uppstår under telefonsamtal och att det i

text: efterhand kan vara svårt att reda ut dessa. Detta gäller inte minst vid kontakt med en part utan ombud där särskilda krav måste ställas på tydlighet från domstolens sida. Det kan då finnas skäl att i stället låta kontakten ske i skriftlig form.

text: AA var förhållandevis ung. BB hade vid sammanträdet tre år tidigare gjort bedömningen att det var lämpligt att han kontaktade ett ombud i saken. Icke desto mindre ringde hon honom efter mycket lång tid för att diskutera den fortsatta handläggningen. Jag kan konstatera att AA och BB har lämnat olika uppgifter om hur samtalet fördes. Ytterligare utredningsåtgärder har inte framstått som meningsfulla. Vad AA uppgett tyder emellertid på att han inte fullt ut förstod vilka alternativ som stod honom till buds när det gällde den fortsatta handläggningen. Det är givetvis beklagligt att en person efter en kontakt med en domare i ett mål ger uttryck för en sådan uppfattning. Jag anser mig dock inte ha underlag att rikta någon kritik mot BB med anledning av telefonsamtalet.

text: När det gäller mål FT 2798-02 har det inte varit möjligt att klarlägga när BB rent faktiskt övertog ansvaret för målet och därmed blev medveten om att det legat lång tid utan att någon åtgärd vidtagits. Detta är givetvis en brist i sig. BB har förklarat att målet först handlagts av olika fiskaler men att det under hela tiden, dvs. drygt tre år, varit lottat på hennes rotel. Mot denna bakgrund anser jag att hon långt tidigare borde ha uppmärksammat att målet inte varit föremål för någon handläggningsåtgärd och då tagit ställning till vilken åtgärd som lämpligen borde vidtas.

text: När BB i februari 2006 väl vidtog någon åtgärd i målet meddelade hon – efter att bl.a. ha gått igenom andra mål i vilka svaranden varit part – tredskodom i målet. Det hade då förflutit mer än tre år sedan svaranden hade kommit in med en skrift i vilken han meddelade att han var blind och därför inte kunnat ta del av innehållet i de handlingar som han förelagts att yttra sig över. Tredskodomen meddelades utan att det från tingsrättens sida hade lämnats någon form av besked till svaranden med anledning dennes skrift.

text: Svarandens skrift kan enligt min mening inte uppfattas på annat sätt än som en begäran om att få de delgivna handlingarna översatta till blindskrift. Det var således inte fråga om ett svaromål i vilket svaranden avstått från att klargöra sin inställning och att ange de skäl som kunde vara av betydelse för prövningen. Det saknades därför lagliga förutsättningar att meddela tredskodom. Jag anser att BB i den uppkomna situationen skulle ha tagit ställning till frågan om översättning och därefter ha underrättat svaranden om sitt ställningstagande. För det fall tingsrätten hade beslutat att inte låta översätta handlingarna borde svaranden därefter har lämnats viss tid att komma in med svaromål. I annat fall skulle sådant föreläggande ha utfärdats sedan handlingarna översatts. Vad som kan ha framkommit om svarandens försök att förhala handläggningen i andra mål och om hans eventuella kännedom om de faktiska omständigheterna i mål FT 2798-02, kunde möjligen ha tillåtits påverka tingsrättens ställningstagande i frågan om översättning borde ske, men saknade enligt min uppfattning all relevans för frågan om det fanns förutsättningar att meddela tredskodom.

text: Även om den höga arbetsbelastningen synes ha utgjort den huvudsakliga orsaken till att BB under lång tid inte vidtog några handläggningsåtgärder i de båda målen visar utredningen att det uppenbarligen funnits brister i fråga om bevakning av mål. Självfallet måste det finnas väl fungerande bevakningsrutiner som säkerställer att handläggningen av mål inte avstannar.

text: Lagmannen har det övergripande ansvaret för verksamheten vid tingsrätten. Jag kommer i ett annat ärende (JO:s dnr 1677-2006) att uttala mig i denna fråga beträffande de iakttagna bristerna vid tingsrätten.

text: Sammanfattningsvis förtjänar BB allvarlig kritik för sin långsamma handläggning av målen samt för att hon i mål FT 2798-02 meddelade tredskodom utan att det fanns laga grund för det.

text: Ärendet avslutas.