title: Kritik mot Förvaltningsrätten i Malmö för långsam handläggning av ett mål om personlig assistans. Även uttalanden om domstolens handläggningstider generellt i s.k. allmänna mål

sammanfattning: I maj 2020 kritiserade JO Förvaltningsrätten i Malmö för långsam handläggning av ett mål om arbetsskadeförsäkring och ett s.k. tandvårdsmål. I augusti 2021 riktade JO kritik mot förvaltningsrätten för långsam handläggning av två mål om sjukpenning och ett mål om skyddsjakt. I det senare beslutet konstaterade JO att domstolen hade fortsatt sitt arbete för att komma till rätta med handläggningstiderna och att situationen i december 2020 hade förbättrats något. Enligt JO var dock handläggningstiderna för flera målkategorier, särskilt socialförsäkringsmålen, fortfarande för långa och gav anledning till oro. I detta beslut riktar chefsJO på nytt kritik mot förvaltningsrätten för långsam handläggning av ett mål. Handläggningstiden för målet, som avsåg personlig assistans enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS, uppgick till ett år och nio månader. Enligt chefsJO var det en oacceptabelt lång tid. ChefsJO konstaterar att förvaltningsrätten har fortsatt att vidta åtgärder för att komma till rätta med handläggningstiderna generellt och särskilt när det gäller bl.a. mål enligt LSS och socialförsäkringsmål. Målbalanserna minskade också mellan september 2022 och juni 2023. Enligt chefsJO är dock de handläggningstider som domstolen nu redovisat för perioden juni 2022–maj 2023 fortfarande för långa när det gäller flera målkategorier. Omloppstiderna har även ökat jämfört med 2020 för flera måltyper. Läget är därför enligt chefsJO:s uppfattning alltjämt oroande. Han understryker därför vikten av att arbetet för att nå kortare handläggningstider och lägre målbalanser fortsätter samt att uppföljning sker kontinuerligt. Beslutet överlämnas till riksdagen, regeringen och Domstolsverket för kännedom.

text: Bakgrund

text: I maj 2020 kritiserade JO Förvaltningsrätten i Malmö för långsam handläggning av ett mål om arbetsskadeförsäkring och ett s.k. tandvårdsmål (se JO:s två beslut den 28 maj 2020, dnr 3396-2019 och 3515-2019). Handläggningstiden uppgick till ett år och nio månader respektive ett år och tio månader.

text: I augusti 2021 riktade JO kritik mot förvaltningsrätten för långsam handläggning av två mål om sjukpenning och ett mål om skyddsjakt (se JO:s beslut den 31 augusti 2021, dnr

text: och

text: ). Handläggningstiden uppgick till sammanlagt ett år och tio månader respektive ett år och fem månader.

text: I sitt remissvar från december 2020 förklarade förvaltningsrätten att domstolen under flera år hade haft en mycket hög inströmning av migrationsmål, vilket fått till följd att handläggningstiderna för många av domstolens andra måltyper ökat. Inflödet av allmänna mål hade också ökat kontinuerligt. Domstolen redogjorde för flera åtgärder som hade vidtagits för att minska handläggningstiderna och pekade på att de hade sjunkit.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 23 april 2023 framförde AA klagomål mot Förvaltningsrätten i Malmö för att det dröjt närmare två år innan domstolen meddelande dom i ett mål om LSS. Han klagade också på domens kvalitet och menade bl.a. att domstolen inte hade bemött uppgifterna i överklagandet.

text: Utredning

text: JO tog del av dagboksbladet i det aktuella målet. Därefter uppmanandes förvaltningsrätten att yttra sig över klagomålen.

text: I sitt remissvar den 22 juni 2023 anförde domstolen, genom lagmannen BB, i huvudsak följande:

text: Handläggningen

text: Målet 7599-21 (personlig assistans enligt LSS) har kommit in till domstolens avdelning 1 och har sedan lottats om till domstolens avdelning 4. Chefsrådmannen CC och rådmannen DD på avdelning 4 har yttrat sig över handläggningen och tagit del av myndighetens remissvar. Vad gäller detaljerna i handläggningen hänvisar jag till deras yttrande. Målet kom in den 5 juli 2021 och avgjordes den 13 april 2023, vilket ger en omloppstid om drygt 21 månader. Handläggningstiden är alltför lång och handläggningen uppfyller ur den aspekten inte de krav som ställs på domstolen. Jag beklagar detta och hänvisar till vad som framgår av bilaga 3 för en mer utförlig redogörelse kring läget på domstolen vad gäller omloppstider och balanser samt de åtgärder domstolen vidtar.

text: Sambandsmål

text: Mål som har ett sådant nära samband att de bör avgöras av samma domare (sambandsmål) fördelas på domstolen till samma avdelning och domstolshandläggare. Det finns stora effektivitetsvinster i att handlägga sambandsmål gällande personlig assistans enligt LSS och mål om assistansersättning enligt

text: socialförsäkringsbalken

text: gemensamt. Utredningen i målen är ofta mycket omfattande och består i många fall av samma eller överlappande material. Handläggningstiden kan dock komma att fördröjas något, som en följd av att det sambandsmål som är klart för avgörande först (av effektivitetsskäl) får vänta på att det/de andra också blir det.

text: För det aktuella målet har handläggningstiden framför allt förlängts genom att målet, i enlighet med domstolens rutiner om sambandsmål, lottades över på en annan avdelning när sambandsmålet kom in. Målet flyttades därigenom från en avdelning med relativt korta handläggningstider för LSS-mål (7 månader i median), till en avdelning med längre handläggningstider gällande socialförsäkringsmål (10–13 månader i median). Ordningen var sådan eftersom den avdelning där det första målet kom in inte handlade socialförsäkringsmål. Domstolen har under 2022 genomgått en omorganisation, vilket framgår av redogörelsen i bilaga 3. Dessförinnan var avdelningarna inte sällan ensamma om vissa måltyper och omloppstiderna skilde sig mycket åt. Den omorganisation som genomförts har bl.a. inneburit att några av domstolens största målkategorier har fördelats på flera avdelningar, för att möjliggöra samarbete och för att undvika att förändringar i bemanning eller målinströmning på enskilda avdelningar påverkar handläggningstiderna i alltför stor omfattning. Det övergripande målet är att öka effektiviteten och minska omloppstiderna generellt, men även att undvika ojämlikhet i handläggning och handläggningstider. Att ett mål lottas om och handläggs som sambandsmål ska därför i framtiden inte innebära en risk för längre handläggningstid på grund av skillnader i avdelningarnas omloppstider.

text: Generellt om handläggningstider m.m.

text: JO har anmodat förvaltningsrätten att redogöra för de s.k. allmänna målen vid domstolen vad gäller handläggningstider, åtgärder för att minska handläggningstiderna och en prognos för handläggningstiderna framöver. Domstolens redovisning framgår av bilaga 3. Det ska särskilt lyftas fram att under 2023 satsar domstolen stora resurser på att minska handläggningstiderna och balanserna när det gäller LSS-målen. Det pågår ett särskilt LSS-projekt på domstolen vars syfte är att på kort tid minska balansen av öppna LSS-mål som har kommit in under 2021. Meningen är också att projektet ska utarbeta nya rutiner för hur man på ett rättssäkert och effektivt sätt kan ta sig an denna måltyp. Den arbetsmetod och de mallar som tas fram i detta syfte ska kunna användas även av andra som arbetar med måltypen. Två rådmän och sex föredragande jurister har arbetat i projektet som pågått sedan den 1 mars 2023. Utöver detta har domstolen genom ett samarbete lämnat över 60 LSS-mål till Förvaltningsrätten i Jönköping för avgörande och under hösten kommer hela domstolen ägna två temadagar åt att avgöra LSS-mål avseende särskilda insatser. Ambitionen är att domstolen efter dessa insatser ska ha kvar endast en rimlig arbetsbalans vad gäller den måltypen.

text: Chefsrådmannen CC anförde följande:

text: Jag är sedan den 1 januari 2022 chef på avdelning 4 som handlagt de aktuella målen. Aktuellt mål (7599-21) gäller ett överklagande enligt lagen (

text: ) om stöd och service till vissa funktionshindrade och anmälaren har framfört klagomål på långsam handläggning och domens utformning. Målet kom in till domstolens avdelning 1 den 5 juli 2021. Efter viss skriftväxling omfördelades målet till avdelning 4 den 13 december 2021 på grund av målsamband med mål nr 13977-21. Detta mål gällde ett överklagat beslut från Försäkringskassan gällande assistansersättning och inkom till domstolen den 10 december 2021. Härefter inkom handlingar till domstolen den 20 juni 2022 och den 7 oktober 2022 inkom en begäran om förtursförklaring som avslogs den 11 oktober 2022. Den 7 november 2022 fördelades målet tillsammans med sambandsmålet till notarien EE som fick ansvar för att handlägga målen dvs gå igenom handlingarna i målet, göra en rättsutredning samt skriva ett förslag till dom.

text: Målet överlämnades den 14 februari 2023 till den domare, rådmannen DD, som ingick i teamet och som skulle avgöra målen. Dessa handlades sedan i enlighet med vad som framgår av hennes yttrande nedan. Jag har talat med EE och redogjort för anmälan och hon bekräftar att hon sedan hon fördelades på målen haft kontakt med klaganden vid flera tillfällen och då redogjort för den fortsatta handläggningen. Hon hade även en kontakt med klaganden sedan domarna expedierats. Sedan målet överlämnades till notarien och målen expedierades tog det fem månader. Min bedömning är att med tanke på målens omfattning och komplexitet kan inga synpunkter riktas mot denna handläggningstid. Sedan målet på grund av målsambandet överlämnades till avdelning 4 tog det emellertid ungefär 11 månader innan målen överlämnades till jurist för uppsättning och avgörande. Det hade naturligtvis varit önskvärt om denna tid varit kortare. Mål av denna typ – LSS-mål – och mål inom målgruppen socialförsäkring avgörs som huvudregel i turordning, dvs de äldsta målen avgörs först. Vid den aktuella tidpunkten fanns på avdelningen mål som var äldre och som därför handlades och avgjordes före de nu aktuella. Något skäl att hantera de aktuella målen före andra av liknande slag har inte framkommit. Målens handläggningstid har således sammanfattningsvis berott på avdelningens åldersstruktur samt balans såväl generellt som specifikt för den aktuella måltypen. Vad gäller domarnas utformning yttrar jag mig inte.

text: Rådmannen DD anförde följande:

text: Aktuellt mål inkom till domstolen den 5 juli 2021. Målet överlämnades till mig den 14 februari 2023 med ett förslag till dom. Jag diskuterade målet och gick igenom handlingarna tillsammans med notarien. Målet sattes därefter ut till föredragning. Målet föredrogs för nämndemän den 16 mars 2023. Efter föredragningen färdigställdes domen av notarien varefter jag gjorde vissa få justeringar. Domen expedierades den 13 april 2023. Vad gäller de synpunkter på domskrivningen som framförts noteras att domen är överklagad till Kammarrätten i Göteborg som nu har att handlägga ärendet. Jag yttrar mig därför inte i denna del. Målet har handlagts tillsammans med mål nr 13977-21.

text: Domstolen redogjorde även för handläggningstiderna vid domstolen, vilka åtgärder som domstolen vidtar för att minska handläggningstiderna och en prognos för domstolens handläggningstider enligt följande (bilaga 3 till remissvaret):

text: a) Handläggningstiderna (omloppstiderna) vid domstolen för de allmänna målen. Tabellen visar omloppstiderna under perioden 1 juni 2022–31 maj 2023

text: Målkategori Median (månader) 75 percentil (månader)

text: LOU 6,0 6,5

text: LVM 0,5 0,7

text: LVU 1,5 2,1

text: Mängdmål 2,5 6,7

text: Psykiatrimål 0,3 0,5

text: Skatt 9,3 14,7 Socialförsäkring 14,7 18,3

text: Socialtjänstlagen

text: 5,4 8,0 Övrigt 6,2 11,0

text: b) De åtgärder som domstolen vidtar för att minska handläggningstiderna

text: Omorganisation

text: Som en del av ett särskilt verksamhetsutvecklingsarbete genomförde domstolen i mitten av februari 2022 en organisationsförändring som bl.a. var föranledd av att kompetensen när det gäller de allmänna målen, främst skattemålen och socialförsäkringsmålen, behövde breddas för att öka produktionen och minska sårbarheten när det gäller dessa mål. Detta samtidigt som inströmningen av migrationsmål minskade. Numera hanteras t.ex. skattemålen av två avdelningar i stället för en och socialförsäkringsmålen av tre avdelningar i stället för två, som det var tidigare. Vidare fokuseras avlägsnandemålen på migrationsområdet, som tidigare var spridda på fem avdelningar, till tre avdelningar. Som framgår av tabellen nedan har domstolen sedan september 2022 minskat sin balans av allmänna mål med totalt 1 734 mål.

text: Målkategori Ingående Antal inkomna Antal avgjorda Utgående

text: balans 01 sep mål mål balans 15 jun

text: 2022 2023

text: Totalvärden 8 598 11 237 12 971 6 864 LOU (2543,70) 198 333 456 75 LVM (1902) 6 106 106 6 LVU (1901) 102 554 549 107 Mängdmål 513 982 1 147 348 Psyk. mål 36 1 326 1 272 90 Skatt 1 141 1 051 1 368 824 SocF (38–59) 1 965 1 320 1 446 1 839 SoL (1801) 2 441 3 366 3 962 1 845 Trängselskatt 4 14 13 5 Övriga mål 2 192 2 185 2 652 1 725

text: Målsättningar och uppföljning

text: Verksamhetsplanen för 2023 sätter upp tydliga avverkningsmål för domstolen. Avsikten är att avgöra äldre mål och samtidigt hålla en hög och jämn avverkningstakt när det gäller mål av enklare beskaffenhet. Domstolens plan för målavverkning första halvåret 2023 framgår i det följande. • Domstolen ska minska sin balans nämnvärt för socialförsäkringsmål, LSS samt skattemål och inte ha några sådana mål som är äldre än 18 månader den 1 juli 2023.

text: • Domstolen ska inte ha några mål i övrigt som är äldre än 12 månader den 1 juli 2023. • Avdelningarna ska tillsammans utarbeta strategier för att identifiera och korta handläggningstiderna för mål av enklare beskaffenhet. Dessa mål ska inte avgöras senare än 3 månader efter att de blivit klara för uppsättning.

text: − Lagmannen, chefsrådmännen och de administrativa cheferna har ledningsgruppsmöte en gång i månaden och följer upp domstolens resultat samt beslutar om eventuella åtgärder. − Under perioden mellan förvaltningsrättens ledningsgruppssammanträden träffar lagmannen respektive avdelningschef och avdelningskanslichef för att diskutera frågor som rör den specifika avdelningen. På dessa möten sker även en systematisk uppföljning av verksamhetsmålen. − Lagmannen håller informationsmöten, så kallade frukostmöten, med samtliga medarbetare en gång i månaden. På mötena förmedlas bland annat information om resultatläget. Utöver detta följs domstolens och avdelningarnas resultat upp på centrala samverkansmöten samt på arbetsplatsträffarna. Uppföljning av domstolens öppna s.k. målsättningsmål till och med den 1 juni 2023:

text: Målkategori 1 feb 1 mars 1 april 1 maj 1 juni

text: Totalvärden 3 316 2 575 1 981 1 544 1 055

text: SocF 515 400 323 265 184

text: LSS 218 201 113 28 10

text: Skatt 116 56 44 39 28

text: Migration 1 663 1 378 1 091 894 610

text: Övriga målkategorier 804 540 410 318 223

text: Målavverkningsprojekt m.m.

text: I ett antal pågående målavverkningsprojekt samarbetar berörda avdelningar för att arbeta ner domstolens målbalanser. För närvarande pågår sådana samarbeten avseende LSS-mål, socialförsäkringsmål, skattemål och tillståndsmål. Under projekttiden har det tydligt framgått att detta är ett verksamt sätt att avgöra många, ofta komplicerade mål, som annars riskerar att bli för gamla. Projektdeltagare har vittnat om stora effektivitetsvinster och en ökad arbetsglädje. Utöver det särskilda LSS-projektet har domstolen också lämnat över cirka 60 LSS-mål för avgörande till Förvaltningsrätten i Jönköping. Domstolen har även under våren 2023 erbjudit föredragande jurister och notarier att delta övertidssatsningar, där LSS-mål, biståndsmål, medborgarskapsmål och tillståndsmål (migration) har ingått. På övertidssatsningarna har det varit god uppslutning. Det har upprättats domsförslag i 450 mål, varav 41 LSS-mål. Sedan den 1 januari 2023 har de balanserade LSS-målen minskat med cirka 200 mål, ett resultat som till stor del beror på insatserna ovan. Ökat inflöde av tillståndsmål till Förvaltningsrätten i Malmö Förvaltningsrätten i Malmö är också migrationsdomstol. Balanser och omloppstiderna för de allmänna målen måste ses i ljuset av den samlade arbetsbördan. Samtidigt som mycket arbete görs för att öka domstolens effektivitet, ökar inströmningen av vissa målgrupper och måltyper kontinuerligt. Förvaltningsrätten i Malmö ser bland annat en påtaglig och stadig ökning av tillståndsmål på migrationssidan och prognosen är att denna trend kommer att fortsätta. Numerärt handlar det om ca 4 500 tillståndsmål som domstolen, enligt Domstolsverkets prognos, förväntas få in under 2023 (jfr 3 500 inkomna 2022 och 3 000 2021).

text: För att möta detta och undvika undanträngningseffekter i andra målgrupper är utgångspunkten att samtliga avdelningar ska handlägga tillståndsmål. På domstolen pågår även en löpande diskussion kring hur migrationsmålen och särskilt tillståndsmålen kan beredas och handläggas ännu mer effektivt. Sammanfattningsvis är den nu ökande inströmningen av tillståndmål oroande men det finns en beredskap för denna och domstolen arbetar aktivt för att hantera de nya förutsättningarna. c) Prognos för handläggningstiderna framöver Domstolen har i sitt verksamhetsplaneringsarbete för 2023 satt upp nedan verksamhetsmål.

text: Allmänna mål

text: Måltyp Regeringens Domstolens

text: målsättning – målsättning

text: 75 percentil Omloppstid

text: Totalt, exklusive förtursmål 6 månader 6 månader Skatt 6 månader 12 månader Socialförsäkring 6 månader 12 månader Mål enligt

text: socialtjänstlagen

text: 6 månader 6 månader Övriga mål, exklusive förtursmål 6 månader 6 månader

text: Migrationsmål

text: Måltyp Regeringens Domstolens målsättning – målsättning

text: 90 percentil Omloppstid

text: Avlägsnandemål ensamkommande 2 månader 2 månader barn (måltypskod 60/03) Övriga avlägsnandemål (måltypskod 4 månader 12 månader 60/01, 60/24, 62/02 och 62/04) Verkställighetsmål (måltypskod 1 månad 1 månad 62/01) Övriga migrationsmål, exkl. 5 månader 7 månader dröjsmål

text: AA kommenterade remissvaret och anförde bl.a. att notarien på grund av föräldraledighet endast fick tre veckor på sig att upprätta domsförslag i målen.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: I

text: 2 kap. 11 § andra stycket regeringsformen

text: finns ett uttryckligt krav på att en rättegång ska genomföras inom skälig tid. Av

text: 17 § förordningen (1996:382)

text: med förvaltningsrättsinstruktion framgår att ett mål ska avgöras så snart det kan ske. Det innebär att ett mål som är klart för avgörande inte får bli liggande under någon längre tid.

text: Genom regleringsbrevet för budgetåret 2023 för Sveriges domstolar beslutade regeringen som mål att 75 procent av målen i förvaltningsrätt, exklusive förtursoch migrationsmål, ska ta högst sex månader att avgöra. Samma mål gällde även under 2021 och 2022.

text: Bedömning

text: Handläggningen av det aktuella målet Handläggningstiden i mål nr 7599-21, som gällde personlig assistans enligt lagen (

text: ) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS, uppgick till drygt ett år och nio månader. Av dagboksbladet framgår att förvaltningsrätten inte vidtog några aktiva handläggningsåtgärder från september 2021 till dess målet avgjordes i april 2023, med undantag för ett beslut om att avslå en begäran om förtursförklaring i oktober 2022.

text: Jag kan konstatera att handläggningstiden i detta fall blev oacceptabelt lång. Det bör i det sammanhanget framhållas att personlig assistans är en insats för att tillgodose en enskilds grundläggande behov (se

text: 9 a §

text: LSS). Domstolen förtjänar kritik för den långsamma handläggningen.

text: När det gäller AA:s klagomål om brister i domen kan jag konstatera att avgörandet har överklagats till Kammarrätten i Göteborg. Då JO:s granskning inte är avsedd att föregripa eller ersätta den prövning som kan ske i ordinarie ordning finner jag inte skäl att göra några uttalanden i den saken.

text: Det som i övrigt har kommit fram om målets handläggning ger inte anledning till någon åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Handläggningstiderna generellt i allmänna mål vid domstolen I sitt remissvar från december 2020 i tidigare ärenden hos JO (dnr 6681-2020 och 7099-2020) redovisade förvaltningsrätten omloppstider för s.k. allmänna mål under perioden januari–november 2020. Som exempel kan nämnas att medianomloppstiden för måltyperna skatt, socialförsäkring,

text: socialtjänstlagen

text: och övrigt var 5,9 månader, 11,6 månader, 2,8 månader respektive 3,8 månader.

text: I beslutet i augusti 2021 konstaterade JO att domstolen hade fortsatt sitt arbete för att komma till rätta med handläggningstiderna och att situationen i december 2020 hade förbättrats något. Enligt JO var dock handläggningstiderna för flera målkategorier, särskilt socialförsäkringsmålen, fortfarande för långa och gav anledning till oro.

text: Förvaltningsrätten har nu redogjort för ytterligare åtgärder som genomförts för att minska handläggningstiderna i de allmänna målen. Det är naturligtvis positivt att domstolen fortsätter att aktivt arbeta för att korta tiderna generellt och att avgöra äldre mål om bl.a. LSS och socialförsäkring. Åtgärderna verkar även ha gett ett visst resultat. Av remissvaret framgår att domstolens balanser för allmänna mål minskade i en betydande omfattning mellan september 2022 och juni 2023.

text: Samtidigt framgår det av domstolens redovisning av omloppstider i allmänna mål för perioden juni 2022–maj 2023 att flera målkategorier, särskilt socialförsäkring, alltjämt hade för långa handläggningstider generellt. Handläggningstiderna hade dessutom ökat för bl.a. målkategorierna skatt, socialförsäkring,

text: socialtjänstlagen

text: och övrigt jämfört med 2020. Till detta kommer att förvaltningsrätten förväntar sig ett fortsatt ökat inflöde av tillståndsmål på migrationssidan. Det finns därför enligt min mening fortfarande skäl för oro när det gäller domstolens handläggningstider. Som JO tidigare har understrukit är det viktigt att domstolens arbete för att nå kortare handläggningstider och lägre målbalanser fortsätter samt att uppföljning sker kontinuerligt.

text: Eftersom det ytterst är riksdagen och regeringen som har ansvaret för att domstolarna klarar sina uppgifter och att de kan uppfylla de krav som ställs i

text: 2 kap. 11 § regeringsformen

text: lämnar jag över detta beslut till riksdagen, regeringen och Domstolsverket för kännedom.

text: Ärendet avslutas.

text: Erik Nymansson

text: Ärendet har föredragits av rättssakkunniga Lovisa Danielsson. Byråchefen Dan Johansson har deltagit i beredningen.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Lars Lindström

publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Samhällsbyggnadsnämnden i Alingsås kommun för att ha gallrat handlingar trots att ett överklagande avseende rätten att få ta del av handlingarna samtidigt prövades av domstol

org: jo

sammanfattning: En person begärde hos samhällsbyggnadsnämnden att få kopior av allmänna handlingar. Nämnden avslog hans begäran och gallrade sedan handlingarna. Avslagsbeslutet överklagades men kammarrätten avslog överklagandet eftersom handlingarna inte längre fanns bevarade hos nämnden. JO konstaterar att det framstår som självklart att handlingarna inte får förstöras innan tiden för överklagande av ett avslagsbeslut har löpt ut. Om beslutet överklagas är det lika självklart att handlingarna måste bevaras till dess att överklagandet blivit slutligt prövat. Nämnden får kritik.

text: Anmälan

type: rubrik

text: AA klagade på Samhällsbyggnadsnämnden i Alingsås kommun med anledning av att nämnden hade förstört de handlingar som han begärt att få kopia av. AA uppgav bl.a. följande:

type: stycke

text: Han begärde den 4 februari 2016 att få kopior av tre skisser i ett ärende. Han hade vid ett tidigare tillfälle fått kopior av andra handlingar i ärendet men han fick då inte kopiera eller fotografera skisserna utan bara titta på dem. Han kom därför överens med tjänstemannen om att skisserna inte skulle förstöras och att han skulle göra en formell begäran om att få kopior av dem. Nämnden avslog hans begäran med motiveringen att skisserna utgjorde arbetsmaterial. Det framgick av beslutet att skisserna vid den tidpunkten fanns hos nämnden. Efter att han hade överklagat avslagsbeslutet till Kammarrätten i Göteborg uppgav nämnden i sitt svar till domstolen att skisserna var förstörda. Kammarrätten avslog därför överklagandet. Nämndens beslut att förstöra handlingarna omintetgjorde den pågående rättsprocessen.

text: Utredning

text: JO begärde att nämnden skulle yttra sig över vad AA framfört i sin anmälan. Nämnden skulle även redovisa sin bedömning av det som kommit fram.

text: Nämnden beslutade den 14 november 2016 att lämna ett yttrande med i huvudsak följande innehåll:

text: Ärendebeskrivning

text: Ärendet avser ett planarbete med diarienummer 2007-0966. I akten för ärendet finns sex skrivelser/protokoll där den första är diarieförd 2007-10-03 och den sjätte 2008-09-05. Dessutom finns en anteckning 2014-07-04 om att ärendet avslutas utan att någon detaljplan tagits fram. AA begärde 2016-02-04 kopia av allmän handling bestående av tre skisser på tänkt byggande av bostäder vid Skolgatan. Enligt delegationsbeslut 2016-02-10 avslogs denna begäran eftersom några sådana allmänna handlingar inte upprättats. En gallring av arbetshandlingar i ärendet utfördes sedan. 2016-02-16 överklagade AA beslutet att inte lämna ut handlingar till Kammarrätten. 2016-05-18 avslog kammarrätten överklagandet. Skälen som angavs var att eftersom handlingarna inte längre finns bevarade hos myndigheten finns inga handlingar vars utlämnande kan prövas i enlighet med bestämmelserna i

text: tryckfrihetsförordningen

text: Förvaltningens yttrande

text: AA anger i sin anmälan att han fått se skisser i ärendet men inte fått lov att kopiera eller fotografera skisserna. Detta är korrekt och motiveringen var att det inte var allmänna handlingar. Anmälaren anger också att han kommit överens med tjänstemannen om att denne inte skulle förstöra skisserna. Enligt tjänstemannen är detta inte sant – frågan om en eventuell gallring i ärendet nämndes aldrig vid det mycket korta mötet i entréhallen utanför receptionen. – – –

text: AA begärde redan 2007 utlämnande av skisser i samma ärende. Enligt byggnadsnämndens beslut 2007-10-24, § D 763, fanns inte några allmänna handlingar med begärda uppgifter varför begäran avslogs. AA överklagade då beslutet till kammarrätten. Kammarrätten avslog överklagande om begäran av utlämnande av allmänna handlingar (Kammarrättens dom 2008-05-06 Mål nr 6815-07). Eftersom en dom redan fanns angående utlämnande av skisser i ärendet såg samhällsbyggnadsnämnden inget hinder att gallra arbetsmaterial. – – –

text: Enligt Kammarrättens dom 2008-05-06 är skisser i planärendet inte allmän handling. – – –

text: AA kommenterade yttrandet.

text: Bedömning

text: AA begärde den 4 februari 2016 hos Samhällsbyggnadsnämnden i Alingsås kommun att få kopior av tre skisser i ett ärende. Nämnden avslog hans begäran. Enligt beslutet bedömdes skisserna vara arbetsmaterial som hade förvarats på ett arbetsrum. Det framgick att det aktuella ärendet hade avslutats 2014.

text: AA överklagade beslutet hos Kammarrätten i Göteborg. Nämnden yttrade följande till kammarrätten:

text: I samhällsbyggnadskontorets Dokumenthanteringsplan finns angivet vilka handlingar som ska bevaras. I samband med avslutande av planärende ska övriga handlingar gallras (bl.a. arbetshandlingar som t.ex. skisser som förvaras på

text: arbetsrum). Detta hade inte gjorts i aktuellt planärende p.g.a. hög arbetsbelastning och att berörd handläggare slutat sin tjänst. Gallringen har dock utförts nu och några arbetshandlingar finns inte längre fysiskt bevarade (varken i pappersform eller digitalt). Eftersom det inte längre fanns några handlingar vars utlämnande kunde prövas enligt bestämmelserna i

text: tryckfrihetsförordningen

text: , avslog kammarrätten AA:s överklagande.

text: Av utredningen framgår att skisserna gallrades först flera år efter att planärendet avslutades. Skälet till fördröjningen var enligt nämnden hög arbetsbelastning och att handläggaren avslutat sin anställning. Nämnden har framfört att den inte ansåg sig förhindrad att gallra handlingarna eftersom en domstol tidigare hade bedömt att de inte var allmänna handlingar.

text: Oberoende av vilka bestämmelser om bevarande eller gallring som kan ha varit tillämpliga på de aktuella handlingarna, framstår det som självklart att handlingarna inte får förstöras innan tiden för överklagande av ett avslagsbeslut har löpt ut. Om beslutet överklagas är det lika självklart att handlingarna måste bevaras till dess att överklagandet blivit slutligt prövat (se bl.a. JO 1994/95 s. 583, dnr

text: ). Ändamålet med AA:s överklagande var att få till stånd en prövning av frågan om handlingarna kunde lämnas ut eller inte. Att materialet förstördes innebar att möjligheten att få avslagsbeslutet prövat i högre instans gick om intet. Nämnden förtjänar därför kritik.

text: Vad AA framfört i övrigt föranleder inte några ytterligare åtgärder eller uttalanden från min sida.

text: Ärendet avslutas.

type: avgorande


avgjordAv: Justitieombudsmannen Katarina Påhlsson

nyckelord:
Allmänna handlingar
Beslut
Fullföljdshänvisning
Serviceskyldighet

title: Kritik mot Försvarsdepartementet som dröjt för länge med att lämna ut en e-postlogg och inte informerat sökanden om att e-postkontot skulle raderas

sammanfattning: En företrädare för en tidskrift begärde att få ta del av e-postloggen för en anställd vid Försvarsdepartementet. Det dröjde drygt en vecka innan loggen lämnades ut. Vid den tidpunkten hade medarbetaren vid departementet avslutat sin anställning och e-postkontot raderats. JO kritiserar Försvarsdepartementet för att utlämnandeframställningen inte hanterades med den skyndsamhet som krävs enligt tryckfrihetsförordningen. Vidare får departementet kritik för att sökanden inte informerades om att e-postkontot skulle raderas. JO menar att departementet, när loggen begärdes ut, hade anledning att räkna med att sökanden även kunde komma att efterfråga kopior av e-postmeddelanden. Enligt henne borde departementet därför redan vid den första kontakten ha upplyst om att kontot skulle raderas vid en viss tidpunkt och handlagt utlämnandet av loggen snabbare. Det hade sannolikt gett sökanden möjlighet att lämna in en begäran om utlämnande innan kontot raderades. Försvarsdepartementet får slutligen kritik för att sökanden efter önskemål om ett skriftligt beslut med besvärshänvisning fick ett tjänstemannabesked i stället för ett överklagbart beslut.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 22 april 2022 framförde AA, chefredaktör för tidskriften Expo, klagomål mot Regeringskansliet och en anställd vid myndighetens presstjänst. Hon anförde bl.a. följande.

text: Den 8 februari 2022 begärde en praktikant vid Expo att skyndsamt få ta del av en e-postlogg som tillhörde en kanslisekreterare vid Försvarsdepartementet från december 2021 till dagen för begäran. Praktikanten påminde om framställningen den 10 februari. Dagen efter meddelade en tjänsteman vid myndighetens presstjänst att kanslisekreteraren skulle avsluta sin anställning den 14 februari och att utlämnandebegäran skulle hanteras så fort som möjligt. Den 16 februari påminde praktikanten på nytt om framställningen. Myndigheten svarade samma dag att e-postloggar sparas i 14 dagar och lämnade ut en logg för tiden den

text: 25 januari–8 februari. Den 18 februari begärde praktikanten att få ta del av åtta e-postmeddelanden som framgick av loggen. Han påminde om framställningen den 21 och 24 februari. Sistnämnda dag meddelade en tjänsteman vid presstjänsten att e-postmeddelandena hade raderats. Praktikanten begärde därefter ett beslut med besvärshänvisning.

text: Enligt Regeringskansliet raderades de efterfrågade handlingarna i samband med att kanslisekreteraren avslutade sin anställning. Den långsamma handläggningen medförde att Expo inte hann begära ut e-postmeddelandena innan raderingen. Det var fel att inte spara meddelandena eftersom myndigheten borde ha insett att dessa skulle begäras ut. Vissa meddelanden gällde externa avsändare och mottagare. Sådana utgör allmänna handlingar och ska normalt sparas.

text: En sammanställning av kommunikation mellan företrädare för Expo respektive Regeringskansliet bifogades.

text: Utredning

text: JO uppmanade Försvarsdepartementet att yttra sig över klagomålen.

text: I sitt remissvar anförde departementet, genom expeditions- och rättschefen BB, i huvudsak följande:

text: Relevant lagstiftning

text: Regler om allmänna handlingars offentlighet finns i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF). I det kapitlet finns också bestämmelser om rätten att ta del av sådana handlingar. Enligt 4 § är en handling allmän, om den förvaras hos en myndighet och enligt 9 eller 10 § är att anse som inkommen till eller upprättad hos en myndighet. En begäran om att få ta del av en allmän handling görs enligt

text: 2 kap. 17 §

text: TF hos den myndighet som förvarar handlingen. Det är också den myndigheten som vanligen ska pröva frågan om handlingen kan lämnas ut. Av

text: 2 kap. 15 §

text: TF följer att den som begär ut en allmän handling som får lämnas ut genast eller så snart det är möjligt och utan avgift ska få ta del av handlingen på stället på ett sådant sätt att den kan läsas eller avlyssnas eller uppfattas på annat sätt. I

text: 2 kap. 16 §

text: TF anges att den som önskar ta del av en allmän handling även har rätt att mot en fastställd avgift få en avskrift eller kopia av handlingen till den del handlingen får lämnas ut. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt. Av

text: 6 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: framgår att om en anställd vid en myndighet, enligt arbetsordningen eller på grund av särskilt beslut, har ansvar för vården av en handling, är det i första hand han eller hon som ska pröva om handlingen ska lämnas ut. I tveksamma fall ska den anställde låta myndigheten göra prövningen, om det kan ske utan onödigt dröjsmål. Myndigheten ska vidare pröva om handlingen ska lämnas ut om 1. den anställde vägrar att lämna ut handlingen eller lämnar ut den med förbehåll som inskränker en enskilds rätt att röja innehållet eller annars förfoga över handlingen, och 2. den enskilde begär myndighetens prövning. Den enskilde ska informeras om möjligheten att begära myndighetens prövning och att det krävs ett skriftligt beslut av myndigheten för att beslutet ska kunna överklagas. Av 34 § Regeringskansliets föreskrifter med arbetsordning för Försvarsdepartementet (RKF 2021:8) framgår bl.a. att om en handling begärs utlämnad prövas frågan om utlämnandet i första hand vid den enhet där handlingen förvaras. Om

text: det inte är uppenbart att en handling ska lämnas ut handläggs ärendet av rättssekretariatet. Av

text: 18 § tredje stycket förordningen (1996:1515)

text: med instruktion för Regeringskansliet framgår att om det är tveksamt om en handling ska lämnas ut, eller om en sökande begär det, ska frågan om utlämnande prövas av ett statsråd i departementet, samt att frågan också får överlämnas till regeringen för prövning. Enligt

text: 6 kap. 7 § offentlighets- och sekretesslagen

text: får en enskild bl.a. överklaga ett beslut av en myndighet att inte lämna ut en handling till den enskilde. Beslut av riksdagen, regeringen, Högsta domstolen och Högsta förvaltningsdomstolen får dock inte överklagas. I offentlighets- och sekretesslagen finns även regler om registrering av allmänna handlingar. Enligt 5 kap. 1 § första stycket ska allmänna handlingar registreras så snart de har kommit in till eller upprättats hos en myndighet, om inte annat följer av andra–fjärde styckena. Av tredje stycket framgår att handlingar som inte omfattas av sekretess inte behöver registreras om de hålls ordnade så att det utan svårighet kan fastställas om de har kommit in eller upprättats. I fjärde stycket sägs, att om det är uppenbart att en allmän handling är av ringa betydelse för myndighetens verksamhet, behöver den varken registreras eller hållas ordnad. Enligt 59 § förordningen med instruktion för Regeringskansliet ska Regeringskansliet meddela de ytterligare föreskrifter som behövs om diarieföring, arkivbildning, arkivvård, gallring av allmänna handlingar och utlåning av arkivhandlingar hos myndigheten. Sådana föreskrifter har meddelats genom Regeringskansliet föreskrifter om gallring av allmänna handlingar (RKF 1999:03, omtryck 2022:10). Av 2 § framgår att handlingar under vissa förutsättningar ska gallras när de inte längre behövs för regeringens eller Regeringskansliets verksamhet. Det gäller bl.a. handlingar som kommit in för kännedom och som inte föranleder någon åtgärd och sådana framställningar, förfrågningar och meddelanden som har tillfällig betydelse eller är av rutinkaraktär.

text: Handläggningen av stiftelsen Expos ärende

text: Stiftelsen Expo (ingivaren) begärde den 8 februari 2022 hos Regeringskansliet (Försvarsdepartementet) att få ta del av e-postloggar för perioden december t.o.m. dagen för begäran för en person som då var anställd som kanslisekreterare vid Försvarsdepartementet (Fö2022/00139). Ansvaret för handläggningen av begäran låg således på Försvarsdepartementet. En medarbetare vid Regeringskansliets presstjänst (RK Kommunikation) kom att tillsammans med medarbetare på Försvarsdepartementet sköta kommunikationen med sökanden. Så snart begäran inkommit påbörjades ett arbete med att ta fram e-postloggarna. Efter det att de tagits fram, sekretessprövades de. Ingivaren ställde även ett antal frågor om den aktuella kanslisekreterarens arbetsuppgifter, arbetsplats m.m. I ett e-postmeddelande den 11 februari informerades ingivaren bl.a. om att medarbetaren i fråga skulle avsluta sin anställning vid Försvarsdepartementet den 14 februari. Den 16 februari lämnade Regeringskansliet ut begärda e-postloggar för perioden den 25 januari till den 8 februari. Regeringskansliet informerade samtidigt om att myndigheten sparar e-postloggar i 14 dagar och att de därefter gallras. Den 18 februari inkom ingivaren med en begäran till Regeringskansliets presstjänst om att få ta del av vissa av de e-postmeddelanden som framgick av den utlämnade e-postloggen (Fö2022/00248). Den 24 februari kontaktade Försvarsdepartementet genom en handläggare på rättssekretariatet ingivaren per telefon. Sökanden informerades om att de efterfrågade e-postmeddelandena inte förvarades i Försvarsdepartementet, eftersom den aktuella medarbetarens e-postkonto avslutats i samband med att

text: personens anställning i Regeringskansliet upphört. Samtidigt informerades ingivaren om att ett av de e-postmeddelanden som omfattades av hans begäran också inkommit till en annan medarbetare i Försvarsdepartementet och att det därför var möjligt att ta del av detta e-postmeddelande. Ingivaren begärde vid telefonsamtal den 25 februari att få ta del av det ovan nämnda e-postmeddelandet (daterat den 2 februari 2022, benämnt ”RIGA: På radarn i Riga”). Efter sekretessprövning skickades den aktuella handlingen till ingivaren via brev den 3 mars. Den 25 februari begärde ingivaren ett skriftligt beslut över det besked som meddelats den 24 februari om att flertalet av de e-postmeddelanden som han begärt ut inte kunde lämnas ut. Ett sådant tjänstemannabesked med information om möjligheten att begära myndighetens prövning i frågan lämnades till ingivaren via e-post den 28 februari 2022. Den 8 mars begärde ingivaren att ansvarigt statsråd skulle pröva frågan (Fö2022/00398). Efter det att ärendet hade överlämnats till regeringen för prövning avslog regeringen begäran genom beslut den 24 mars 2022 (Fö nr 4).

text: Bedömning

text: Vad gäller klagomålet i den del det rör brister i fråga om skyndsamt utlämnande/ formellt beslut gör Regeringskansliet följande bedömning. Regler om allmänna handlingars offentlighet samt rätten att ta del av sådana finns i

text: 2 kap.

text: TF. Den som begär att få ta del av en allmän handling ska genast eller så snart det är möjligt och utan avgift få ta del av handlingen på stället på ett sådant sätt att den kan läsas eller avlyssnas eller uppfattas på annat sätt. Den som önskar ta del av en allmän handling har rätt att mot en fastställd avgift få en avskrift eller kopia av handlingen till den del handlingen får lämnas ut. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt. Efter det att begäran om att få ta del av e-postloggarna inkommit påbörjade Regeringskansliet omedelbart arbetet med att ta fram och sekretesspröva dem. De aktuella e-postloggarna omfattade drygt hundra poster. Sökanden fick ta del av dem efter sex arbetsdagar. I det aktuella fallet kan konstateras att omständigheterna var sådana, att det borde ha kunnat gå snabbare att lämna ut de begärda handlingarna till sökanden. När det gäller den del av klagomålet som rör tillvaratagande/sparande av handlingar görs följande bedömning. E-postloggen i fråga innehöll ett fåtal poster där avsändare eller mottagare var personer eller funktioner utanför Regeringskansliet. I TF regleras vad som är en allmän handling. Offentlighets- och sekretesslagen och Regeringskansliets föreskrifter innehåller bestämmelser om i vilken utsträckning handlingar ska diarieföras samt om gallring av allmänna handlingar. Av offentlighets- och sekretesslagen följer att allmänna handlingar som huvudregel ska registreras, men att det finns undantag från huvudregeln. Om det är uppenbart att en allmän handling är av ringa betydelse för myndighetens verksamhet, behöver den varken registreras eller hållas ordnad. Enligt Regeringskansliets föreskrifter ska handlingar under vissa förutsättningar gallras när de inte längre behövs för regeringens eller Regeringskansliets verksamhet. Varje medarbetare har att tillämpa det gällande regelverket i fråga. Regeringskansliet har inte anledning att ifrågasätta den aktuella medarbetarens tillämpning av regelverket i det aktuella ärendet. Rutinen inom Regeringskansliet är sådan att en medarbetares e-postkonto avslutas i samband med att anställningen avslutas, och så skedde även i detta fall.

text: AA fick möjlighet att kommentera remissvaret.

text: JO tog del av Regeringskansliets föreskrifter (RKF 1999:03, omtryck 2022:10) om gallring av allmänna handlingar.

text: Bedömning

text: Rättsliga utgångspunkter Försvarsdepartementet har redogjort för viss rättslig reglering. Jag vill tillägga följande.

text: Av

text: 2 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen

text: , TF, framgår ändamålet med handlingsoffentligheten. I bestämmelsen anges att var och en ska ha rätt att ta del av allmänna handlingar till främjande av ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande.

text: En e-postlogg utgör en allmän handling (se

text: 2 kap. 10 § andra stycket 1

text: TF och

text: RÅ 1998 ref. 44

text: Enligt

text: 2 kap. 23 §

text: TF meddelas grundläggande föreskrifter om hur allmänna handlingar ska bevaras samt om gallring av sådana handlingar i lag. Sådana föreskrifter finns i

text: arkivlagen (1990:782)

text: . Av

text: 3 § tredje stycket 1

text: framgår att myndigheternas arkiv ska bevaras, hållas ordnade och vårdas så att de tillgodoser rätten att ta del av allmänna handlingar. I

text: 10 §

text: fastslås att allmänna handlingar får gallras, men att det vid gallringen alltid ska beaktas att arkiven utgör en del av kulturarvet och att det material som återstår efter gallring ska kunna tillgodose bl.a. rätten att ta del av allmänna handlingar samt behovet av information för rättskipningen och förvaltningen. Ytterligare anvisningar för gallring av allmänna handlingar vid Regeringskansliet finns i myndighetens särskilda föreskrifter om detta.

text: Myndigheternas serviceskyldighet kommer till uttryck i

text: 6 § förvaltningslagen (2017:900)

text: , FL. Där anges att en myndighet ska se till att kontakterna med enskilda blir smidiga och enkla samt att myndigheten ska lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan ta till vara sina intressen. Hjälpen ska enligt bestämmelsen ges i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet och utan onödigt dröjsmål.

text: JO har i ett flertal beslut uttalat att ett besked i en utlämnandefråga normalt bör lämnas samma dag som framställningen gjordes. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om det är nödvändigt för att ta ställning till om ett utlämnande får ske. Ett visst ytterligare dröjsmål kan vara ofrånkomligt om framställningen avser eller kräver genomgång av ett omfattande material. I sådana fall kan det många gånger vara lämpligt att successivt lämna besked om vad som kan lämnas ut. (Se t.ex.

text: JO 2015/16 s. 665

text: och 2021/22 s. 382.) Försvarsdepartementets handläggning Försvarsdepartementet har medgett att e-postloggen borde ha lämnats ut snabbare än vad som skedde. Jag delar den bedömningen och konstaterar att

text: handläggningen inte har varit förenlig med skyndsamhetskravet i

text: tryckfrihetsförordningen

text: . För detta förtjänar departementet kritik.

text: När e-postloggen begärdes ut hade Försvarsdepartementet anledning att räkna med att företrädare för tidskriften även kunde komma att efterfråga kopior av e-postmeddelanden. Departementet borde därför redan vid den första kontakten med företrädaren för Expo ha upplyst om att e-postkontot skulle raderas vid en viss tidpunkt och, som jag nyss konstaterat, handlagt utlämnandet av loggen snabbare. Då hade Expo sannolikt fått möjlighet att ge in en begäran om utlämnande innan kontot raderades. Ett sådant förfarande är enligt min mening förenligt med de intressen som bär upp regleringen i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: och myndigheternas serviceskyldighet. Om det i samband med en sådan upplysning från departementet hade kommit in en framställning om utlämnande, skulle de begärda handlingarna naturligtvis inte ha fått förstöras. I de fall ett beslut i en utlämnandefråga kan överklagas har det ansetts att handlingarna måste bevaras till dess att överklagandetiden har löpt ut eller överklagandet blivit slutligt prövat. Annars fråntas den som har gjort framställningen sin rätt att få saken prövad av en högre instans. (Jfr t.ex. JO 1994/95 s. 583, 1998/99 s. 503 och 2017/18 s. 178.) Motsvarande gör sig alltså enligt min mening gällande i en situation som den nu aktuella. Försvarsdepartementets hantering har inte varit acceptabel och departementet kritiseras därför även i denna del.

text: Jag har inte underlag för att uttala mig om det i och för sig fanns ett rättsligt utrymme för att gallra e-postmeddelandena. Försvarsdepartementet har i sitt remissvar beskrivit att handlingar under vissa förutsättningar gallras när de inte längre behövs för regeringens eller Regeringskansliets verksamhet samt att rutinen är att en medarbetares e-postkonto avslutas i samband med att anställningen avslutas. Jag kan konstatera att det material som återstår efter en gallring dessutom ska kunna tillgodose rätten att ta del av allmänna handlingar. I övrigt finner jag inte anledning att kommentera detta.

text: Slutligen anser jag att önskemålet om ett skriftligt beslut med besvärshänvisning som Expo framförde den 25 februari 2022, var liktydigt med en framställning enligt

text: 6 kap. 3 § andra stycket 2 offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: om beslut av myndigheten i utlämnandefrågan (se JO 1990/91 s. 391). Sökanden borde därför ha fått ett sådant beslut i stället för det skriftliga tjänstemannabeskedet den 28 februari 2022. Jag är kritisk till departementets hantering också i detta avseende.

text: Det som har kommit fram i övrigt ger inte anledning till något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.


title: Allvarlig kritik mot Överförmyndarnämnden Region Gotland för handläggningen av ett antal ansökningar om anordnande av godmanskap

sammanfattning: I maj 2010 kritiserade JO Nordenfelt Överförmyndarnämnden i Gotlands kommun för att den inte snarast vidarebefordrade en ansökan om att ett godmanskap skulle upphöra till tingsrätten, som är den instans som ska ta ställning till sådana frågor. I 2010 års beslut skrev JO att hon förutsatte att nämnden vidtar åtgärder för en korrekt handläggning av liknande ärenden i framtiden. Vid en inspektion av Gotlands tingsrätt i maj 2013 uppmärksammade JO Lindström emellertid fyra ärenden där nämnden på motsvarande sätt hade underlåtit att snarast vidarebefordra ansökningar om anordnande av godmanskap till tingsrätten. I sitt svar till JO hänvisar nämnden till att nya rutiner har införts som möjliggör en snabb och rättssäker handläggning. JO kommer i beslutet fram till att nämnden förtjänar allvarlig kritik för sin långsamma och bristfälliga handläggning av de fyra ärendena och påpekar med hänvisning till 2010 års ärende att det är förvånande att nämnden inte redan tidigare har infört de rutiner som man nu hänvisar till.

text: Initiativet

text: Under en inspektion vid Gotlands tingsrätt i maj 2013 uppmärksammades fyra ärenden om förordnande av god man (tingsrättens ärenden Ä 244-12, Ä 299-13, Ä 397-13 och Ä 426-13). I samtliga dessa ärenden hade det tagit lång tid för Överförmyndarnämnden Region Gotland att överlämna de ansökningar om god man som hade kommit in till nämnden till tingsrätten.

text: Jag beslutade att ta upp saken till utredning i ett särskilt ärende.

text: Utredning

text: Handlingar i tingsrättens ärenden hämtades in och granskades. Av handlingarna i respektive ärende framgick följande.

text: Ä 244-12: AA kom in med en ansökan om god man till överförmyndarnämnden den 9 februari 2011. AA:s ansökan och bl.a. ett yttrande från nämnden kom in till tingsrätten den 19 mars 2012.

text: Ä 299-13: BB kom in med en ansökan om god man till överförmyndarnämnden den 1 mars 2011. BB:s ansökan och bl.a. ett yttrande från nämnden kom in till tingsrätten den 22 mars 2013.

text: Ä 397-13: CC kom in med en ansökan om god man till överförmyndarnämnden den 11 oktober 2010. CC:s ansökan och bl.a. ett yttrande från nämnden kom in till tingsrätten den 16 april 2013.

text: Ä 426-13: DD kom in med en ansökan om god man till överförmyndarnämnden den 15 oktober 2012. DD:s ansökan och bl.a. ett yttrande från nämnden kom in till tingsrätten den 25 april 2013.

text: Ärendet remitterades till överförmyndarnämnden för upplysningar om nämndens handläggning av de ansökningar om godmanskap som tingsrättens ärenden gällde, i fråga om tiden fram till dess att ansökningarna överlämnades till tingsrätten.

text: Nämnden beslutade den 3 september 2013 att lämna handläggaren EE:s yttrande som remissvar enligt följande.

text: Överförmyndarnämndens bedömning av vad som framkommit vid genomgången

text: Överförmyndarnämnden kan konstatera att det tagit mellan sex månader och två år från att ansökan inkom till överförmyndarnämnden tills den lämnades till tingsrätten. Handläggningen har följt den vid tiden gällande rutinen att alltid lämna över en fullständig ansökan med läkarintyg och förslag på god man. Rutinerna på överförmyndarnämnden och dess kansli har under de senaste åren förändrats och förbättrats, delvis i samarbete med tingsrätten.

text: Kronologisk redogörelse för hanteringen av varje enskilt ärende

text: AA Ansökan om god man inkom till överförmyndarnämnden den 9 februari 2011. Samtidigt inkom läkarutlåtande om hälsotillstånd avsett för Försäkringskassan. Den 11 maj 2011 skickas förfrågan till FF om han är villig att bli god man för AA. Svar från FF inkom per e-post den 16 juni 2011 där det framgick att han, efter att ha träffat och pratat med AA var frågande till om han verkligen behövde god man. Enligt FF skulle AA ha betänketid i tre veckor och sedan återkomma till honom. Den 22 juli 2011 försökte handläggare på överförmyndarnämnden ringa till AA för att bringa klarhet i frågan om han behöver god man. Det gick då inte att få tag i honom men kontakt med handläggare på socialkontoret i Hemse uppger att AA har behov av god man men inte vill ha FF som sådan, den 28 november 2011 skickas brev till AA angående intresset av att ha god man. Den 27 december 2011 kommer det skickade brevet i retur. Ansökan överlämnas tillsammans med yttrande från överförmyndarnämnden till tingsrätten den 16 mars 2012.

text: DD Ansökan om god man inkom till överförmyndarnämnden den 15 oktober 2012. Den 25 oktober 2012 inkom läkarintyg visande behovet av god man. Den 23 november 2012 skickades förfrågan till GG om hon var intresserad av att bli god man för DD. Den 4 december 2012 svarade GG att hon inte ville bli god man åt DD. Ny förfrågan om uppdrag skickades den 21 mars 2013 till HH. Besked om att HH åtog sig uppdraget inkom till överförmyndarnämnden den 15 april 2013. Ansökan tillsammans med överförmyndarnämndens yttrande skickades till tingsrätten den 23 april 2013.

text: BB Ansökan om god man inkom till överförmyndarnämnden den l mars 2011. Begäran om komplettering av ansökan avseende läkarintyg skickades den 21 juli 2011. Den 26 juli besvarades kompletteringsbegäran med brev från BB där det framgick att hon skulle få hjälp med att ordna ett läkarintyg. Det framgick även att hon fortfarande ville ha god man. Den 24 augusti 2011 inkom Barn/ungdomsutredning till överförmyndarnämnden. Den l september 2011 antecknades att det kommer att dröja ytterligare några månader innan läkarintyg inkommer. Den 7 mars 2012 tar handläggare på överförmyndarnämnden kontakt med socialkontoret för att uppdatera sig i ärendet. Handläggare får då meddelandet att behovet av god man kvarstår. Den 19 november 2012 skickas brev till BB med fråga om hon fortfarande vill ha god man. Den 20 mars 2013 skickas ansökan tillsammans med yttrade från överförmyndarnämnden till tingsrätten.

text: CC Ansökan om god man inkom till överförmyndarnämnden den 11 oktober 2010. Samtidigt inkom Brev/intyg från kurator. Förfrågan skickades den 27 juli 2011 till JJ om hon var intresserad av att ta på sig uppdraget som god man. Den 7 oktober 2011 noteras i e-post att JJ inte vill ha uppdraget som god man för CC. Samtidigt ifrågasätts CC:s vilja att ha god man. Den 5 juli 2012 skickas brev till CC där han tillfrågas om han fortfarande vill ha god man. Den l oktober 2012 får överförmyndarnämnden meddelande från socialtjänsten att CC fortfarande vill ha god man. Begäran om komplettering av ansökan avseende läkarintyg skickas till CC den 3 oktober 2012. Den 26 oktober 2012 meddelas överförmyndarnämnden att CC har flyttats från rehab till psykiatrin men att behovet av god man troligen kvarstår. Den 11 januari 2013 ringer rehabsamordnare på en vårdcentral och vill aktualisera ansökan. Läkarintyg har dröjt då vården inte samordnat vem som ska ordna läkarintyget. Den 12 april 2013 överlämnas ansökan tillsammans med yttrande från överförmyndarnämnden till tingsrätten.

text: Överförmyndarnämndens synpunkter i samband med den kronologiska redogörelsen av hanteringen av ärendena

text: Vid genomgången av de fyra ärendena kan konstateras att handläggningen från överförmyndarnämndens sida har varit bristfällig. Långa tider har ärenden inte handlagts. Enligt lagstiftningen är det tingsrätten som har utredningsansvaret för ansökningar om god man men av praktiska skäl har överförmyndarnämnden rutinmässigt tagit fram fullständigt underlag vilket sedan lämnats till tingsrätten. Detta förfarande är inte unikt i dessa fyra ärenden utan har tillämpats på alla ansökningar som inkommit till överförmyndarnämnden. Dessa fyra har dock dragit ut oacceptabelt långt på tiden. Överförmyndarnämnden har under 2012 och 2013 genomgått ett omfattande förändringsarbete vilket har uppdagat felaktigheter av denna sort. Överförmyndarnämnden har insett att rutiner har saknats hos kansliet för hur ansökningar ska handläggas. Överförmyndarnämndens kansli har ålagts att rätta till felaktigheter som dessa och förändra arbetsrutinerna. Möte har även hållits med tingsrättens personal kring hur ansökningar ska hanteras i framtiden. Rutiner för uppföljning och kontroll av inkomna ärenden har upprättats vilket möjliggör en snabb och rätt ssäker handläggning. I detta förbättringsarbete har samtliga nyinkomna ärenden setts över och åtgärdats. Dessa fyra ärenden är ett resultat av detta arbete .

text: Bedömning

text: Av

text: 11 kap. 4 § föräldrabalken

text: , FB, framgår att frågor om anordnande av godmanskap prövas av rätten. Ansökan om förordnande av god man får enligt

text: 11 kap. 15 §

text: FB bl.a. göras av en förmyndare, den som ansökningen avser eller av hans eller hennes närmaste släktingar.

text: Utredningsansvaret i ett ärende om anordnande av godmanskap enligt

text: 11 kap. 4 §

text: FB vilar på den domstol som ska fatta beslut i frågan. Det framgår av lagtexten i denna bestämmelse att rätten, om det går att genomföra, ska ge den enskilde tillfälle att yttra sig. I övrigt är det domstolen som i det enskilda fallet ska ta ställning till vilken utredning som bör begäras in (

text: 11 kap. 17 §

text: FB).

text: JO har tidigare uttalat att en överförmyndarnämnd som får in en ansökan om godmanskap enligt

text: 11 kap. 4 §

text: FB snarast bör överlämna ansökan, eventuellt tillsammans med ett eget yttrande i saken, till tingsrätten (se bl.a. JO 2005/06, s. 422 f). Bestämmelserna i FB ålägger i den aktuella situationen inte överförmyndarnämnden någon annan skyldighet än att, i enlighet med vad som kommer till uttryck i

text: 4 § förvaltningslagen (1986:223)

text: , hjälpa sökanden till rätta.

text: Det är naturligtvis angeläget att den som behöver hjälp av en god man med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person kan få den hjälpen utan dröjsmål. I de fyra ärenden som jag har granskat tog det emellertid mellan sex månader och två och ett halvt år från det att ansökningarna kom in till överförmyndarnämnden till dess att nämnden överlämnade dem till den instans som skulle ta ställning till dem, Gotlands tingsrätt. Den grundläggande anledningen till att det tog så lång tid var att överförmyndarnämnden tog på sig uppgiften att se till att ansökningarna var kompletta med läkarintyg och förslag på god man innan de lämnades över till tingsrätten. Detta var uppenbarligen en uppgift som nämnden inte klarade av. Handläggningen präglades i hög grad av passivitet från nämndens sida. Det är exempelvis uppseendeväckande att det i ärendet angående CC tog nio månader från det att ansökan kom in till dess att nämnden vidtog sin första handläggningsåtgärd, att tillfråga en tänkbar god man. Lika uppseendeväckande är det att nämnden, när den först tillfrågade kandidaten tackade nej, dröjde ytterligare nio månader innan nämnden vidtog nästa åtgärd, som var att fråga CC om han fortfarande ville ha en god man.

text: Nämnden förtjänar allvarlig kritik för sin långsamma och bristfälliga handläggning av de fyra ärendena. Jag utgår från att nämnden, i enlighet med vad som sägs i yttrandet till JO, nu har rutiner som möjliggör en snabb och rättssäker handläggning och överlämnar ansökningar från enskilda till tingsrätten snarast efter det att de har kommit in till nämnden.

text: Jag noterar slutligen att dåvarande JO Nordenfelt redan i ett beslut den 28 maj 2010 kritiserade nämnden för att den inte snarast hade överlämnat en begäran om ett godmanskaps upphörande till tingsrätten och för att den inte heller hade upplyst den enskilde om att han eller hon kunde vända sig till tingsrätten med en sådan begäran (se JO:s dnr 4964-2009). Det förvånar mig därför att nämnden inte redan tidigare har infört de rutiner som man nu hänvisar till.

text: Länsstyrelsen i Stockholms län har tillsyn över Överförmyndarnämnden Region Gotland. Ett exemplar av detta beslut ska därför skickas till länsstyrelsen. Ärendet avslutas.


title: Kritik mot Kronofogdemyndigheten för att ha genomfört en visning av en bostadsrättslägenhet när bostadsrättshavaren satt i köket iklädd endast en blöja

sammanfattning: Kronofogdemyndigheten genomförde en visning av en bostadsrättslägenhet inför en exekutiv försäljning av lägenheten. Vid visningen kom mellan åtta och tio spekulanter. När visningen ägde rum satt bostadsrättshavaren i köket iklädd endast en blöja. I beslutet kritiseras Kronofogdemyndigheten för att visningen genomfördes.

text: Initiativet

text: Den 10 juni 2016 beslutade jag att i ett särskilt ärende ta upp Kronofogdemyndighetens agerande vid en visning av en lägenhet i en bostadsrättsförening.

text: Utredning

text: JO hämtade in ett visningsprotokoll från Kronofogdemyndigheten. Av detta framgick bl.a. att bostadsrättshavaren var naken när han öppnade för tjänstemännen från Kronofogdemyndigheten, att antalet besökare vid visningen uppskattades till 8–10 stycken och att bostadsrättshavaren under hela visningen satt i köket iklädd endast en blöja.

text: Kronofogdemyndigheten uppmanades att lämna upplysningar om handläggningen av verkställighetsärendet och därmed hanteringen kring och vid visningen av bostadsrättslägenheten. Kronofogdemyndigheten skulle vidare redovisa sin bedömning av det som kommit fram.

text: Kronofogdemyndigheten, genom verksamhetschefen AA och verksjuristen BB, gav in följande yttrande tillsammans med underyttranden från enheten Verkställighet Öst och Försäljning, genom enhetschefen CC och teamchefen DD, och från förrättningsmannen EE:

text: Redogörelse för saken

text: För redogörelse över händelseförloppet i det aktuella ärendet hänvisas till yttrande upprättat av enhet Verkställighet Öst och Försäljning [följer nedan, JO:s anm.]. […]

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 1 kap. 2 § regeringsformen

text: (RF) ska den offentliga makten utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet. I

text: 2 kap. 6 §

text: RF sägs bl.a. att var och en är gentemot det allmänna skyddad mot husrannsakan och liknande intrång. Förrättning i en gäldenärs bostad utgör ett sådant intrång som avses i den bestämmelsen (

text: prop. 1975/76:209 s. 147

text: ). Enligt 2 kap. 20–21 §§ RF får bl.a. denna rättighet begränsas genom lag för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den. I artikel 8 i Europeiska konventionen d. 4 nov. 1950 om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna stadgas att var och en har rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. En offentlig myndighet får inte inskränka denna rättighet annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets ekonomiska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter. Kronofogdemyndigheten får vid förrättning genomsöka hus, rum eller förvaringsställe, om det behövs för att verkställighet ska kunna ske,

text: 2 kap. 17 § utsökningsbalken

text: . Bestämmelsen reglerar vidare Kronofogdemyndighetens möjlighet att använda tvång för att genomföra förrättningen. Kronofogdemyndigheten ska se till att en förrättning inte väcker onödig uppmärksamhet eller annars orsakar svaranden eller annan enskild större olägenhet än som är nödvändigt, 3 kap. 1 § utsökningsförordningen.

text: Kronofogdemyndighetens bedömning

text: Kronofogdemyndigheten har i det aktuella fallet genomfört en visning inför exekutiv försäljning. Kronofogdemyndighetens tjänstemän var förberedda på att ägaren kunde komma öppna utan kläder då delgivningsman informerat om sitt besök hos ägaren dagen innan. När visningen ska äga rum öppnar ägaren dörren utan några kläder på sig. Vid upprepade tillfällen försöker tjänstemännen förmå ägaren att ta på sig kläder men utan framgång. De uppfattar situationen som att ägaren inte är blyg över sin nakenhet. Visningen genomförs med ägaren sittandes vid köksbordet iförd endast en blöja. Spekulanterna informeras om den rådande situationen och ombeds att inte gå in i köket. Kronofogdemyndighetens tjänstemän ställs ofta inför situationer som kräver snabba beslut och åtgärder. Förrättningar kan framkalla starka känslor, men även hot eller våld förekommer. Det kan även handla om att verkställigheten ifrågasätts av närvarande. Detta samtidigt som det finns krav att handläggningen inte får dra ut på tiden och önskemål från sökanden om snabb betalning. Ofta kan det vara självklart hur en situation ska hanteras, t.ex. om tjänstemannen ställs inför en hotfull situation. I andra lägen kan det vara mer tveksamt. Då behöver olika omständigheter vägas mot varandra och beslut fattas i enlighet med gällande normer och riktlinjer. En visning av någons hem inför en kommande exekutiv försäljning är en mycket ingripande åtgärd. De maktmedel som tillkommer Kronofogdemyndigheten får användas endast när det är nödvändigt. Enskilda människor ska behandlas med respekt och värdighet. Förrättningen får inte orsaka svaranden större olägenhet än vad som är nödvändigt. Kronofogdemyndighetens uppfattning är att lägenheten inte borde ha visats under rådande omständigheter. Myndigheten borde istället övervägt att ställa in visningsförrättningen eller sett till att visningen kunde genomföras utan att

text: påverka ägaren på det sätt som skett. Kronofogdemyndigheten beklagar det inträffade och kommer att se över rutinerna för hur visningar ska genomföras.

text: Verkställighet Öst och Försäljning uppgav bl.a. följande:

text: Visningsprotokollet beskriver att ägaren (född 1952) öppnade vid visningstillfället varför låssmed ej behövde agera. Ägaren var vid tillfället naken. Förrättningsman var förberedd på detta då samma sak hänt dagen före när delgivningsman från Kronofogden varit där. Ägaren blir ombedd att klä på sig och han går in i sovrummet och tar på sig en blöja men inga kläder. Förrättningsman ber honom igen klä på sig men ägaren säger att han sätter sig i köket. Han tar även undan en blöt blöja som ligger på golvet i hallen och slänger den. Ägaren sitter sedan vid sitt köksbord under hela visningen. Information lämnas till spekulanterna beträffande auktionsvillkoren och det påminns även om fotoförbudet. Förrättningsman informerar även om att ägaren är hemma och att denna sitter i köket ”naken”. Förrättningsman ber spekulanterna att inte beträda köket utan att bara titta in. Visningen genomförs och en av spekulanterna blir upprörd och frågar om ägaren är sjuk och undrar hur vi kan slänga ut en gammal sjuk människa.

text: Förrättningsmannen EE uppgav följande:

text: Inför visningar brukar vi någon dag före förrättningen kontakta ägare/ev hyresgäst för att stämma av om någon är hemma och kan öppna för oss, eller hur vi kan få tillträde till bostaden. Vi brukar även vid det tillfället förklara lite om hur visningen går till etc. Vi brukar då också få besked om de vill närvara vid själva förrättningen eller inte. Vi bokar även låssmed i de fall vi inte vet med säkerhet att vi kan få tillträde till bostaden. I detta fall bokas låssmed ca en vecka före förrättningen. Dagen före visning får jag kontakt med gode man FF efter något försök. Jag hade inga uppgifter om telefon.nr till ägaren GG. Jag säger till FF att jag känner till att man begärt anstånd i ärendet, men att vi ännu inte fått något besked från sökande om det beviljas eller inte. Pga detta så måste vi genomföra visningen så får vi hoppas på att det löser sig med lånet. FF är införstådd med detta. Jag frågar FF om han tänker närvara vid visningen, men han säger att det kommer han inte att vara. På min fråga om ägaren kommer vara hemma får jag ett jakande svar. Inför mitt samtal med FF hade jag precis fått reda på att delgivningsman från Kronofogden besökt GG i bostaden några timmar tidigare. GG hade då öppnat dörren naken och när min kollega presenterade sig sa han ”kommer ni idag, var det inte imorgon ni skulle komma?”. GG förklarade för henne att han tidigare fått stroke. Vid förrättningstillfället så väntar några spekulanter utanför. Även vår låssmed är på plats där. Vi ber spekulanterna vänta där nere och säger att vi först ska försöka komma in. Vi har ”tag” till porten och låssmeden följer med oss. Vi ställer upp dörren i porten med en kil. När vi ringer på dörren så händer först inget. När vi ringer på igen så hör vi något i stil med ”jaja jag kommer, vänta”. Dörren öppnas av GG, naken, med rullator. Vi var beredda på detta. Jag visar mitt tjänsteleg och säger att vi är från Kronofogden och frågar om han vet varför vi är där, vilket han säger att han gör. På golvet vid ytterdörren liggen en blöt blöja. Vi ber honom att gå och klä på sig och GG säger att han skall gå in i sovrummet och ta på sig en ny blöja. Vi väntar ute i trappen så länge och jag står i dörröppningen. GG återkommer med endast blöja på sig. Vi ber honom igen att ta på sig, men han säger ”nä, jag sätter mig i köket”.

text: Vi försöker på nytt. Ber honom att ta på sig något, frågar om han har morgonrock eller filt. Men han säger fortfarande ”Nej, jag sitter i köket”. Jag ber honom ta bort den blöta blöjan på golvet och säger att den inte kan ligga där när vi har visning. GG slänger blöjan. När vi är ute i köket ser jag att det är blött på golvet vid köksbordet och frågar honom vad det är. ”Det är pink” säger GG hur naturligt som helst. Han sätter sig sedan vid köksbordet, lägger benen i kors och tänder cigarett. Under denna lite kaotiska stund får vi ändå uppfattningen att GG inte är blyg över sin nakenhet. Under tiden som jag går ner för att meddela spekulanterna att de är välkomna upp så försöker min kollega ännu en gång att GG skall ta på sig, utan resultat. Nere på gården talar jag om att ägaren är hemma, men att han sitter i köket och är ”naken”. Jag säger också att det är blött på köksgolvet och ber dem att inte gå ut där utan att bara titta in i köket. En av spekulanterna frågar mig då om det är ok att genomföra visningen, vilket jag svarar att det är. GG sitter vid köksbordet och röker genom hela visningstillfället, delvis skymd bakom köksskåp […]. Det är ca 8-10 spekulanter på plats och de flesta av dem tittar snabbt och går sedan. Spekulanten ovan blir upprörd och frågar mig ”Får jag fråga, är han sjuk?”. Jag kan inget annat än att säga att det är han, (min vetskap om stroken). Spekulanten frågar mig då i ännu mer upprörd ton ”Menar du att kronofogden slänger ut en gammal sjuk människa på gatan?”. Jag försöker förklara att ägaren har ett socialt skyddsnät och att god man försöker lösa situationen med lån som vi hoppas bli klart före auktionen. Spekulanten går i väg mycket upprörd. Efter halva visningstiden har alla spekulanter gått och vi står sedan i köket och pratar med GG och har ett lugnt och bra samtal. […] Vi har vid visningstillfället inte uppfattat honom som varken gammal eller förvirrad. Han använder rullator pga sin stroke. Jag tycker även att vi försökte genomföra visningen på så bra och respektfullt sätt som möjligt för alla parter trots den udda situationen.

text: Bedömning

text: Av utredningen framgår att Kronofogdemyndigheten genomförde en visning av en bostadsrättslägenhet inför en exekutiv försäljning av denna när bostadsrättshavaren satt i köket iklädd endast en blöja. Fråga är om Kronofogdemyndigheten borde ha genomfört visningen under dessa förhållanden.

text: Den rättsliga regleringen framgår av Kronofogdemyndighetens yttrande. Det åligger Kronofogdemyndigheten att se till att en förrättning inte orsakar en enskild större olägenhet än vad som är nödvändigt. Den enskilde ska därför alltid behandlas med respekt och värdighet. Åtgärderna måste vara proportionerliga och får alltså inte utgöra ett onödigt intrång i den enskildes personliga integritet.

text: Kronofogdemyndigheten har i sitt remissvar vidgått att visningen inte borde ha genomförts under de förhållanden som rådde. Jag kan inte annat än att hålla med. Kronofogdemyndigheten ska därför kritiseras för det olämpliga i att genomföra visningen av lägenheten när bostadsrättshavaren satt i köket iklädd endast en blöja.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Stf justitieombudsmannen Lilian Wiklund

nyckelord:
Behörighet
Objektivitet, opartiskhet, saklighet
Ombud/biträde/försvarare

title: Kritik mot Förvaltningsrätten i Stockholm för att ha tillämpat en ordning vid förordnande av offentliga biträden som missgynnat personer som i och för sig uppfyllt lämplighetskraven

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 27 april 2020 framförde AA, företrädare för juristbyrån Verahill familjejuridik, klagomål mot Förvaltningsrätten i Stockholm. Hon anförde bl.a. följande:

text: En av byråns medarbetare (BB) har den 19 mars 2020 skickat in en ansökan till förvaltningsrätten om att bli uppsatt på domstolens tilläggslista gällande förordnanden som offentligt biträde i LVU-mål. Efter en påminnelse fick BB den 9 april 2020 svar att förvaltningsrätten inte har några egna listor med intresseanmälningar utan förordnar offentliga biträden utifrån de listor som Advokatsamfundet har lagt ut på sin hemsida.

text: Det finns inget krav på att ett offentligt biträde ska vara yrkesverksam på en advokatbyrå. Förvaltningsrätten i Stockholm avfärdar därmed mycket kompetenta offentliga biträden utan att göra en enskild prövning av biträdets lämplighet. Domstolens agerande är felaktigt och skiljer sig från hur andra domstolar hanterar offentliga biträden.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Förvaltningsrätten i Stockholm för yttrande. I sitt remissvar den 27 augusti 2020 anförde domstolen, genom lagmannen, bl.a. följande:

text: Bakgrund

text: Enligt anmälan till JO har BB den 19 mars 2020 skickat in en ansökan per e-post till förvaltningsrätten om att bli uppsatt på domstolens tilläggslista gällande förordnanden i LVU-ärenden. Den 8 april 2020 skickade hon ett ny e-post där hon efterfrågade om domstolen tagit emot hennes ansökan. Samordnaren CC svarade att domstolen i dagsläget inte hade några egna listor med intresseanmälningar, utan att domstolen förordnar offentliga biträden efter de listor som Advokatsamfundet har lagt ut på sin hemsida.

text: Yttrande och bedömning

text: Bestämmelserna om förordnande av offentliga biträden finns i

text: 5 § lagen (1996:1620)

text: om offentligt biträde och

text: 26 § rättshjälpslagen (1996:1619)

text: . Där anges att till offentligt biträde får förordnas en advokat, en biträdande jurist på advokatbyrå eller någon annan som är lämplig för uppdraget. Har den enskilde själv föreslagit någon som är lämplig, ska denne förordnas, om det inte finns särskilda skäl mot det. Ett offentligt biträde förordnas av domstolen eller av den beslutande myndigheten. Om det inte finns önskemål om att en särskild jurist ska förordnas som offentligt biträde ankommer det på ansvarig domare att välja vem som ska förordnas. Detta ska ske på ett objektivt sätt och domaren har ett ansvar för att den som förordnas är lämplig för uppdraget. Förvaltningsrätten i Stockholm är en stor domstol och handlägger ca 900 mål per år enligt lagen (

text: ) med särskilda bestämmelser om vård av unga – LVU. I en stor del av målen utser domstolen offentliga biträden. Inom domsagan finns ca 700 stycken advokater och biträdande jurister som via Advokatsamfundet har anmält intresse av att arbeta med de målen. Det finns även ett antal jurister som inte är anslutna till Advokatsamfundet som också är intresserade av uppdrag som offentligt biträde. Det är alltså många personer som konkurrerar om uppdragen som offentligt biträde i LVU-mål och det är svårt för den enskilde domaren att utan ett verksamhetsstöd ta ställning till lämpligheten hos alla dem som skulle kunna komma ifråga för uppdraget. I samband med att ett mål kommer in bedömer domaren om det ska förordnas ett offentligt biträde och i så fall vem. Om domaren inte har angett vem som ska förordnas föreslår kansliet någon som står på tur, tidigare enligt en förd lista, och nu genom ett slumpmässigt framtaget namn i domstolens digitala system. Tidigare fanns avdelningsspecifika listor och pärmar på domstolen. Nackdelen med dessa listor var att de inte alltid var uppdaterade och att de kunde innehålla delvis olika namn på lämpliga personer. Att hantera frågorna på detta sätt bedömdes inte som godtagbart. Förvaltningsrätten har därför sedan år 2017 haft en arbetsgrupp som arbetat med frågan om ett enhetligt digitalt verksamhetsövergripande system för förordnande av offentliga biträden i mål enligt LVU, lagen (

text: ) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM), lagen (

text: ) om rättspsykiatrisk vård (LRV) och lagen (

text: ) om psykiatrisk tvångsvård (LPT). Kontakter har förts såväl med andra domstolar såsom Domstolsverket, Advokatsamfundet och privata företag. Arbetet har varit komplicerat och har av olika skäl dragit ut på tiden. När BB kontaktade domstolen i april 2020 pågick arbetet med det digitala systemet, men det var ännu inte klart för att tas i bruk. Hon fick, vilket var helt korrekt då, beskedet att domstolen inte hade några egna listor med intresseanmälningar och att domstolen förordnar offentligt biträden efter Advokatsamfundets listor. Under våren 2020 när verksamhetsstödet togs fram diskuterades på domstolen om och hur intresseanmälningar från andra jurister skulle hanteras. Domstolen har nu infört en hanteringsordning som gör att även sådana jurister kan föras upp på en tilläggslista. Anledningen till att förvaltningsrätten i april använde sig av Advokatsamfundets listor som stöd för att utse offentliga biträden var att dessa tillgodosåg parternas och domstolens behov av skickliga biträden. En advokat är utbildad och kvalitetssäkrad av Advokatsamfundet och det finns ett mycket stort antal advokater och biträdande jurister inom domsagan med speciellt intresse av aktuella måltyper. Det kan också vara värdefullt att personer som uppträder som offentliga biträden förordnas mer än någon gång per år för att de ska upprätthålla sin vana och skicklighet som offentliga biträden.

text: I sammanhanget kan nämnas att en parts intresse av att få kvalificerad hjälp är överordnat juristens intresse av att få förordnanden (jfr. JO 3586-2013). I mitten av maj 2020 började det digitala systemet att tillämpas av en pilotavdelning och i början av juni driftsattes systemet i alla delar. Förvaltningsrätten har alltså numera infört ett digitalt system för att slumpmässigt fördela och förordna offentliga biträden som valt att arbeta med LVU, LVM, LRV och LPT. Målsättning är att ha ett enhetligt och transparent domstolsövergripande system. Systemet innehåller förutom namn på advokater i domsagan, som via Advokatsamfundet har anmält intresse att arbeta med de aktuella måltyperna även jurister som anmält sitt intresse till förvaltningsrätten om att bli förordnade som offentliga biträden. Om juristen bedöms uppfylla domstolens krav och godkänns vid en prövning av förvaltningsrätten kommer juristen att föras upp på aktuell lista. Information om detta finns publicerad sedan juni 2020 på förvaltningsrättens hemsida. I sammanhanget ska det även nämnas att ett upptagande på listan aldrig har varit något krav för att kunna bli förordnad som offentligt biträde. Om en part till exempel önskar att en viss person ska förordnas är det upp till ansvarig domare att göra en bedömning av lämpligheten hos den person som efterfrågas. Jag beklagar att BB inte fick svar på sin första förfrågan men anser inte att domstolens handläggning av hennes anmälan har brustit i något annat avseende. AA fick tillfälle att kommentera remissvaret.

text: Rättslig reglering m.m.

text: Likabehandling, saklighet och opartiskhet Av

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: följer att myndigheter i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Principen om allas likhet inför lagen är ett uttryck för ett generellt skydd mot godtycke och diskriminering. Reglerna om saklighet och opartiskhet överlappar i viss mån varandra. Saklighetskravet kan dock omfatta mer och annat än kraven på likabehandling och opartiskhet. Bestämmelsen omfattar inte bara hur en sak rent faktiskt har handlagts och vilka verkliga skäl som ligger bakom ett beslut eller någon annan åtgärd från en myndighet. Även hur myndighetens agerande uppfattas är av betydelse. (Se Bull och Sterzel,

text: Regeringsformen

text: – en kommentar, 4:e uppl., 2019 s. 54 f.)

text: Förordnande av offentliga biträden m.m. Enligt

text: 39 § lagen (1990:52)

text: med särskilda bestämmelser om vård av unga ska offentligt biträde i vissa situationer förordnas för den som åtgärden avser samt för dennes vårdnadshavare, om det inte måste antas att behov av biträde saknas.

text: Allmänna bestämmelser om offentliga biträden finns i lagen (

text: ) om offentligt biträde. I denna anges bl.a. att det är den domstol eller myndighet som handlägger målet eller ärendet i sak som ska besluta i frågor om offentligt biträde (

text: 2 §

text: Av 5 § lagen om offentligt biträde och

text: 26 § rättshjälpslagen (1996:1619)

text: framgår vem som får förordnas som offentligt biträde. Av bestämmelserna

text: följer att en advokat, en biträdande jurist på en advokatbyrå eller någon annan som är lämplig för uppdraget får förordnas. Om den som ska företrädas själv har föreslagit någon som är lämplig ska han eller hon förordnas om det inte finns särskilda skäl mot det.

text: Även om det inte finns några formella behörighetskrav gäller som huvudregel att den som förordnas ska ha en juristexamen. För att någon annan ska anses lämplig krävs att den personen har stora kunskaper inom ett särskilt område som kan medföra att ärendet eller målet behandlas på ett bättre och mer effektivt sätt än vad som annars hade varit fallet (se

text: prop. 1996/97:9 s. 155

text: och

text: .) Det anges inte i lagtexten hur lämplighetsbedömningen ska göras. I förarbetena understryks vikten av att de som förordnar biträden gör en verklig prövning av biträdets kvalifikationer. Det är den som vill förordnas som har bevisbördan för att han eller hon uppfyller lämplighetskravet. Det allmänna lämplighetskravet avser även den som är advokat eller biträdande jurist vid en advokatbyrå (se

text: a. prop. s. 156

text: och

text: Bedömning

text: Som framgått av den rättsliga regleringen kan en person som är lämplig för uppdraget förordnas som offentligt biträde. Det krävs inte att personen är advokat eller biträdande jurist på en advokatbyrå. Den domstol eller myndighet som förordnar offentliga biträden är ansvarig för att de som förordnas är lämpliga för uppdragen, men också för att förordnanden sker i enlighet med de grundläggande principerna i

text: regeringsformen

text: om saklighet och opartiskhet.

text: JO har tidigare uttalat att lagstiftningen inte ger utrymme för någon systematisk rangordning av i sig lämpliga personer och att personer som uppfyller lämplighetskraven inte generellt kan förordnas i andra hand endast av det skälet att de inte är advokater eller biträdande jurister vid en advokatbyrå (se JO 2015/16 s. 354). Vidare uttalade JO att den instans som förordnar biträdet har ansvar att se till att man har ett system som inte missgynnar dessa personer. Att det kan finnas omständigheter som gör att någon är mer eller mindre lämplig för ett visst ärende är en annan sak och får beaktas vid lämplighetsbedömningen i det enskilda fallet.

text: Utredningen har visat att Förvaltningsrätten i Stockholm under en period hade ett system där förordnanden av offentliga biträden enbart skedde enligt de listor som Advokatsamfundet publicerat på sin hemsida. Det innebar alltså att enbart advokater eller biträdande jurister på en advokatbyrå förordnades som offentliga biträden i de mål där ett särskilt önskemål om ett visst biträde inte hade framställts. Jag kan inte dra någon annan slutsats än att förvaltningsrättens hantering har inneburit att andra personer som i och för sig uppfyllt lämplighetskraven förordnats i mindre utsträckning och därmed missgynnats på ett sätt som inte är sakligt motiverat. Jag är kritisk till detta.

text: Av remissvaret framgår att förvaltningsrätten har infört ett digitalt system där även andra personer som anmält intresse om att bli förordnade som offentliga biträden och som bedöms uppfylla domstolens krav och godkänns vid en prövning kan föras upp på en lista. Jag har inte tillräckligt underlag att uttala mig om förvaltningsrättens system i det här fallet men kan konstatera att JO tidigare inte haft några synpunkter på en liknande ordning (se

text: JO 2015/16 s. 50

text: Huruvida BB kan anses lämplig för uppdrag som offentligt biträde är inte JO:s sak att avgöra. Jag kommer bl.a. därför inte att uttala mig om det enskilda fallet, utöver att konstatera att jag delar förvaltningsrättens uppfattning att BB borde ha fått svar på sin första skrivelse.

text: Avslutningsvis kan nämnas att jag har förståelse för att det stora antalet förordnanden av offentliga biträden och mängden personer som konkurrerar om uppdragen kan innebära svårigheter för domstolarna. Det är nödvändigt att hitta en ordning för att hantera den här frågan som inte är omotiverat tidsödande eller komplicerad, men som samtidigt säkerställer att de biträden som förordnas är lämpliga för uppdraget samt att kraven på saklighet och opartiskhet upprätthålls.

text: Idag har jag även gjort vissa uttalanden som rör hanteringen av dessa frågor vid Förvaltningsrätten i Göteborg (se mitt beslut i ärende dnr 4534-2020). Det finns anledning att skicka en kopia av detta beslut till Domstolsverket för kännedom.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Lilian Wiklund

title: Kritik mot Socialnämnden i Skellefteå kommun för passivitet med anledning av en anmälan från polisen om att en förälder var misstänkt för barnpornografibrott

sammanfattning: En polisman anmälde till socialnämnden att en man, som hade umgänge med sin dotter, var misstänkt för barnpornografibrott. Nämnden vidtog ingen åtgärd med anledning av anmälan. I sitt yttrande till JO uppgav nämnden att det inte fanns skäl att inleda en utredning ”då det endast rör misstanke om brott”. JO uttalar bl.a. följande. Att det kommer till socialnämndens kännedom att en förälder som har umgänge med ett barn misstänks för brott innebär naturligtvis inte med automatik att det finns anledning att inleda en s.k. barnavårdsutredning. Den saken måste bedömas från fall till fall, liksom i fråga om andra anmälningar eller uppgifter till nämnden. Där har brottets karaktär och brottsmisstankens styrka självfallet stor betydelse. En utredning bör inte inledas om det redan från början står klart att nämnden inte kan eller bör vidta några åtgärder. Det är i detta fall, med hänsyn till brottsmisstankens karaktär, svårt att se att det utan ens en kontakt med vårdnadshavaren under förhandsbedömningen kunde stå klart att det inte fanns behov av någon åtgärd från nämndens sida. Nämnden får kritik för sin passivitet.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO klagade AA på Socialnämnden i Skellefteå kommun och Polismyndigheten i Västerbottens län. När det gällde klagomålen mot socialnämnden anförde AA bl.a. följande.

text: Den 10 november 2010 gjorde polisen en husrannsakan hos BB, som är pappa till AA:s yngsta dotter CC. Husrannsakan gällde misstanke om hembränning. Fram till den händelsen hade CC bott varannan vecka hos föräldrarna. När AA, som är ensam vårdnadshavare om CC, fick veta om hembränningen och polisens besök bestämde hon att CC endast skulle ha umgänge med sin pappa varannan helg tills situationen lugnade ned sig. Vid husrannsakan tog polisen en dator i beslag. När datorn undersöktes av it-tekniker hittade man barnpornografiska bilder. Det gjordes i slutet av mars 2011. Eftersom BB hade umgänge med sin dotter kontaktade en polisman kort därefter socialtjänsten. Polismannen pratade med DD, men fick av henne veta att de inte kunde göra någonting eftersom BB ännu inte var dömd. Ingen utredning startades alltså. AA fick kännedom om misstankarna om barnpornografibrott först vid ett besök hos polisen den 10 maj 2012.

text: Anmälan mot polismyndigheten gällde långsam handläggning av förundersökningen mot BB. De klagomålen har prövats av JO i ett beslut den 3 februari 2014, dnr 1656-2013.

text: Utredning

text: JO begärde att socialnämnden skulle yttra sig om handläggningen med anledning av polisens anmälan till socialförvaltningen. Till JO:s begäran om yttrande fogades, utöver AA:s anmälan, en promemoria som hade upprättats av Polismyndigheten i Västerbottens län den 10 maj 2012, med anledning av AA:s besök hos polisen den dagen. I promemorian, som hade hämtats in av JO i ärendet med dnr 1656-2013, stod bl.a. följande: AA informerades också om att undertecknad snart efter anmälan K6122-12 (rätteligen K6122-11; JO:s anm) tog telefonkontakt med soc. Skellefteå och informerade dem om hur det förhöll sig. D.v.s. att det dittills kunnat identifieras (klassat av Netclean) bilder med barnpornografiskt innehåll, bilderna hade förefallit vara nedladdade från nätet, dvs. inga egentagna bilder. Beslutet från soc blev vid det tillfället att de inte skulle agera på något sätt eftersom anmälan gällde misstanke om barnpornografibrott. I sitt yttrande anförde nämnden bl.a. följande. 2010-11-10 inkommer anmälan angående misstanke om barnpornografibrott gällande dottern CC:s pappa. Dåvarande enhetschef, DD, gör bedömningen att det inte finns skäl att inleda utredning då det endast rör misstanke om brott. JO gav AA tillfälle att yttra sig över remissvaret.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Socialnämnden ska enligt

text: 5 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453)

text: , SoL, verka för att barn och ungdomar växer upp under trygga och goda förhållanden. Socialnämnden ska utan dröjsmål inleda en utredning av vad som genom en ansökan, anmälan eller på något annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden (

text: 11 kap. 1 §

text: SoL).

text: Vissa myndigheter, bl.a. polisen, är enligt

text: 14 kap. 1 §

text: SoL skyldiga att genast anmäla till socialnämnden om de i sin verksamhet får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa. Anmälningsplikten förutsätter inte att det är klarlagt att socialnämnden behöver ingripa. Det är en uppgift för socialnämnden att utreda det eventuella behovet av åtgärder.

text: Inom socialtjänsten gäller sträng sekretess för uppgifter som rör en enskilds personliga förhållanden (

text: 26 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen

text: [2009:400], OSL). Sekretessen hindrar dock inte att en myndighet inom socialtjänsten lämnar en uppgift till någon enskild eller en annan myndighet, om det är nödvändigt för att den utlämnande myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet (

text: 10 kap. 2 §

text: OSL).

text: Bedömning

text: Socialnämnden har i sitt yttrande till JO uppgett att en anmälan om misstanke om barnpornografibrott kom in den 10 november 2010. Nämnden har dock varken ifrågasatt de tidsuppgifter och andra uppgifter som AA har lämnat i sin anmälan till JO eller riktigheten av det som hade antecknats i polisens promemoria i maj 2012. Tidsuppgifterna stöds av den övriga utredning som hämtades in i JO:s ärende med dnr 1656-2013. Jag anser därför att det är utrett att misstanken om barnpornografibrott uppkom först under våren 2011, när polisens it-tekniker analyserade innehållet i BB:s dator. Polisens kontakt med socialförvaltningen om dessa misstankar kan således inte ha tagits redan i november 2010 utan först någon gång under 2011. Av nämndens yttrande framgår att ”[f]ör 2011 finns inga kontaktnoteringar i ärendet.” Polisens kontakt med förvaltningen tycks alltså inte ha dokumenterats. Nämnden har inte lämnat någon förklaring till detta. Jag vill därför inledningsvis framhålla vikten av att en anmälan som görs muntligt dokumenteras (se bl.a. 5 kap. 1 § Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd [

text: SOSFS 2014:5

text: (S)], Dokumentation i verksamhet som bedrivs med stöd av SoL, LVU, LVM och LSS).

text: Att nämnden i det här fallet inte vidtog någon åtgärd med anledning av polismannens uppgifter berodde, som jag uppfattar remissvaret, på att det inte var fastställt att BB hade gjort sig skyldig till det brott han misstänktes för. Det ger mig skäl att uttala följande.

text: För att klarlägga om det krävs några åtgärder från nämndens sida behöver nämnden som regel inleda en utredning. En utredning bör dock inte inledas om det redan från början står klart att nämnden inte kan eller bör vidta några åtgärder (se

text: prop. 1979/80:1

text: Del A s. 562). Frågan om nämnden ska inleda en utredning eller inte avgörs genom en s.k. förhandsbedömning. Under förhandsbedömningen får nämnden ta kontakt med det barn och de vårdnadshavare som anmälan rör (se bl.a.

text: prop. 2012/13:10 s. 58

text: och JO 2010/11 s. 353, dnr

text: ). För att få ett bra underlag för att bedöma behovet av en utredning behöver nämnden normalt kontakta barnets vårdnadshavare.

text: BB var misstänkt för barnpornografibrott. Misstanken grundades på att man hade funnit barnpornografibilder i hans dator. Även om det inte fanns några misstankar om att BB hade förgripit sig på sin dotter borde det, med hänsyn till brottsmisstankens karaktär, ha legat nära till hands att i vart fall överväga om barnet borde ha fortsatt umgänge med fadern och hur umgänget i så fall skulle utövas. Jag har därför svårt att se att det utan ens en kontakt med vårdnadshavaren AA kunde stå klart att det inte fanns behov av någon åtgärd från nämndens sida.

text: Uppgiften om att BB var misstänkt för barnpornografibrott omfattades av sekretess enligt

text: 26 kap. 1 §

text: OSL hos nämnden. Uppgiften hade dock betydelse för CC:s förhållanden eftersom CC hade umgänge med BB. Med hänsyn till de skyldigheter som socialnämnden har när det gäller barns behov av skydd fanns det enligt min mening inget hinder mot att vårdnadshavaren informerades om saken. Det förvånar mig att nämnden inte kontaktade AA innan man beslutade att inte vidta någon åtgärd. Nämndens passivitet förtjänar kritik.

text: Ärendet avslutas.