avgjordAv: Justitieombudsmannen Thomas Norling

nyckelord:
Avsaknad av lagstöd
Barn/ungdom
Dom/domskäl
Frihetsberövande

title: Socialnämnden i Svedala kommun och SiS särskilda ungdomshem Eknäs får allvarlig kritik för att ett barn som vårdades enligt LVU gavs vård på låst avdelning utan laglig grund. Även Förvaltningsrätten i Malmö får viss kritik

sammanfattning: Socialnämnden i Svedala kommun ansökte om att ett barn som var omedelbart omhändertaget med stöd av bl.a. 3 och 6 §§ LVU och som vårdades på låst avdelning på Statens institutionsstyrelses (SiS) särskilda ungdomshem Eknäs, skulle beredas vård med stöd av 2 och 3 §§ LVU. Förvaltningsrätten i Malmö beslutade i sin dom att barnet skulle beredas vård endast med stöd av 2 § LVU. Det innebar att barnet inte längre vårdades enligt 3 § LVU och därför inte kunde ges vård på låst avdelning. Detta uppmärksammades dock inte av vare sig nämnden eller ungdomshemmet när de fick del av domen, och barnet fortsatte därför att vårdas på låst avdelning under 13 dagar utan att det fanns laglig grund för det. JO konstaterar i beslutet att det är uppenbart att det fanns allvarliga kunskapsbrister hos nämnden om tillämpningen av LVU och att nämnden inte hade tagit sitt ansvar för vården av barnet. Nämnden får därför allvarlig kritik av JO. Enligt JO borde ungdomshemmet Eknäs ha kontrollerat om det i och med domen fortfarande fanns laglig grund för att vårda barnet på låst avdelning. Eftersom det saknades borde ungdomshemmet ha vidtagit åtgärder omedelbart. Det gjordes inte förrän flera dagar senare och därför får även ungdomshemmet Eknäs allvarlig kritik av JO. I beslutet uttalar JO vidare att Förvaltningsrätten i Malmö inte kan undgå kritik eftersom den i sina domskäl angav var barnet skulle vara placerat.

text: Bakgrund

text: Socialnämnden i Svedala kommun beslutade den 14 oktober 2022 att omedelbart omhänderta AA med stöd av

text: 1 § andra stycket

text: och

text: 6 §§

text: lagen (

text: ) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU. Han placerades på Statens institutionsstyrelses, SiS, särskilda ungdomshem Eknäs, som enbart ger vård på låst avdelning. Den 26 oktober 2022 fastställde Förvaltningsrätten i Malmö beslutet om omedelbart omhändertagande.

text: Den 10 november 2022 ansökte nämnden om att AA skulle beredas vård med stöd av 2 och 3 §§ LVU. Förvaltningsrätten beslutade i en dom den 30 november 2022 att bifalla nämndens ansökan på så sätt att AA skulle beredas vård med stöd av

text: 2 §

text: LVU. Domen skulle gälla omedelbart i den delen. Domstolen biföll alltså inte ansökan om vård med stöd av

text: 3 §

text: LVU. I domskälen angav förvaltningsrätten att domstolen delade parternas bedömning att det fick anses vara till AA:s bästa att stanna kvar på SiS-hemmet ytterligare en tid. Domen expedierades till bl.a. nämnden samma dag som den meddelades.

text: Nämnden kom fram till att domen innebar att AA skulle vara kvar på det särskilda ungdomshemmet. Den 5 december 2022 fick ungdomshemmet Eknäs domen digitalt från nämnden.

text: Den 12 december 2022 uppmärksammade personal vid ungdomshemmet att domen innebar att det inte längre fanns laglig grund för att vårda AA där. Samma dag kontaktade ungdomshemmet nämnden som genast omplacerade AA.

text: AA vårdades vid ungdomshemmet Eknäs utan laglig grund från och med den 30 november till och med den 12 december 2022.

text: Initiativet och förundersökningen

text: Den 20 april 2023 beslutade jag att inleda en granskning av nämndens och SiS hantering av ärendet beträffande AA.

text: Jag fann anledning att anta att befattningshavare som står under JO:s tillsyn hade gjort sig skyldiga till tjänstefel enligt

text: 20 kap. 1 § brottsbalken

text: och beslutade därför den 21 april 2023 att inleda en förundersökning. Under förundersökningen tog jag del av bl.a. nämndens beslut om omedelbart omhändertagande och ansökan om vård enligt LVU samt förvaltningsrättens dom den 30 november 2022. Under förundersökningen delgavs tre tjänstemän misstanke om tjänstefel.

text: Till följd av det som kom fram under förundersökningen fann jag inte anledning att fullfölja den. Jag beslutade därför den 12 juni 2024 att lägga ned förundersökningen och att granskningen skulle fortsätta inom ramen för tillsynsärendet. Den 1 juli 2024 beslutade jag att utvidga granskningen till att även omfatta Förvaltningsrätten i Malmö.

text: Utredningen efter förundersökningen

text: Begäran om att nämnden skulle yttra sig över sin handläggning JO begärde att nämnden skulle yttra sig över sin handläggning av ärendet efter förvaltningsrättens dom samt besvara ett antal frågor.

text: Nämnden framförde bl.a. följande i sitt yttrande. Nämnden brast i sin hantering i och med att AA vårdades på låst avdelning utan stöd i lag. Det är allvarligt men nämnden vill inte klandra enskilda handläggare dels då domskälen var

text: förvillande, dels då det var hög arbetsbelastning under den period när domen kom in till nämnden. Kompetenshöjande insatser vad gäller SiS-hem och vilka lagkrav som finns för placering på låst institution kommer att genomföras. De rutiner som finns kommer också att ses över så att socialsekreterare och handläggare vänder sig till kommunens jurist vid tveksamheter kring hur lag och praxis ska tydas.

text: Begäran om att SiS skulle yttra sig över sin handläggning JO begärde också att SiS skulle yttra sig över sin handläggning av ärendet efter förvaltningsrättens dom. Myndigheten skulle också besvara ett antal frågor.

text: SiS framförde bl.a. följande i sitt yttrande. När domen kom in hanterades den inte enligt de riktlinjer som finns. SiS har som verkställande myndighet att ta del av de domar och beslut som kommer till myndighetens kännedom och ska kontrollera att det finns laglig grund för varje placering vid myndigheten. Hanteringen brast i det här fallet och de nödvändiga kontroller som framgår av SiS centrala riktlinjer gjordes inte. Detta bidrog till att AA var föremål för tvångsåtgärder utan lagstöd. Ungdomshemmet Eknäs har nu uppdaterat sina lokala rutiner för att förhindra att något liknande ska inträffa igen.

text: Begäran om att förvaltningsrätten skulle yttra sig över sin handläggning JO begärde slutligen att förvaltningsrätten skulle yttra sig över domstolens handläggning i vissa angivna avseenden. Även förvaltningsrätten skulle besvara ett antal frågor.

text: Förvaltningsrätten, som fogade den ansvariga domarens yttrande till sitt eget, framförde bl.a. följande. Det aktuella domslutet överensstämmer i stort sett med den mall som finns i domstolens mallsamling. Den ansvariga domaren har lagt till ”på så sätt” efter konstaterandet att förvaltningsrätten bifaller ansökan, vilket signalerar att det kan finnas en avvikelse i förhållande till den uppfattning sökanden angett. Domaren har vidare direkt efter domslutet gjort en sammanfattning av domen där det tydligt framgår att det inte finns grund för att bereda den unge vård med stöd av

text: 3 §

text: LVU. Det kan med den utformningen av domen inte anses råda någon oklarhet kring på vilken grund den unge skulle beredas vård enligt LVU. Det är olyckligt att det i domskälen angavs att den unge bör fortsätta att vistas på den placering som var aktuell då. Av sammanhanget i domen framgår dock inte annat än att det väsentliga var att den unge skulle få den utredning och vård som han var i behov av.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Insatser inom socialtjänsten ska göras i samförstånd med den unge och hans eller hennes vårdnadshavare enligt bestämmelserna i

text: socialtjänstlagen (2001:453)

text: . Insatserna ska präglas av respekt för den unges människovärde och integritet. Den som är under 18 år ska dock beredas vård enligt LVU, om någon av de situationer som anges i 2 eller

text: 3 §

text: föreligger och det kan antas att behövlig vård inte kan ges den unge med samtycke av den eller dem som har

text: vårdnaden om honom eller henne och, när den unge har fyllt 15 år, av honom eller henne själv. Vid beslut enligt LVU ska vad som är bäst för den unge vara avgörande. (Se

text: 1 §

text: LVU.)

text: Vård ska beslutas om det på grund av fysisk eller psykisk misshandel, otillbörligt utnyttjande, brister i omsorgen eller något annat förhållande i hemmet finns en påtaglig risk för att den unges hälsa eller utveckling skadas (

text: 2 §

text: LVU). Vård ska också beslutas om den unge utsätter sin hälsa eller utveckling för en påtaglig risk att skadas genom missbruk av beroendeframkallande medel, brottslig verksamhet eller något annat socialt nedbrytande beteende (

text: 3 §

text: LVU).

text: Beslut om vård med stöd av LVU meddelas av förvaltningsrätten efter ansökan av socialnämnden (

text: 4 §

text: LVU). Socialnämnden får dock besluta att den som är under 20 år omedelbart ska omhändertas om det är sannolikt att den unge behöver beredas vård med stöd av LVU, och rättens beslut om vård inte kan avvaktas med hänsyn till risken för den unges hälsa eller utveckling eller till att den fortsatta utredningen allvarligt kan försvåras eller vidare åtgärder hindras (

text: 6 § första stycket

text: LVU). Ett omedelbart omhändertagande upphör bl.a. när rätten avgör frågan om vård (

text: 9 § första stycket 2

text: LVU).

text: Det är socialnämnden som bestämmer hur vården av den unge ska ordnas och var han eller hon ska vistas under vårdtiden (

text: 11 §

text: LVU). För vård av unga som på någon grund som anges i 3 § behöver stå under särskilt noggrann tillsyn ska det finnas särskilda ungdomshem (

text: 12 §

text: LVU). Om den unge vårdas på någon grund som anges i 3 § och vistas i ett särskilt ungdomshem, får han eller hon hindras att lämna hemmet och i övrigt underkastas den begränsning av rörelsefriheten som är nödvändig för att vården ska kunna genomföras, men också när det behövs av hänsyn till andra intagnas eller personalens säkerhet (

text: 15 §

text: LVU). Den som omfattas av bestämmelserna i 15 § får beredas vård vid en enhet inom hemmet som är låsbar eller på något annat sätt inrättad för särskilt noggrann tillsyn (vård vid låsbar enhet), om det är nödvändigt med hänsyn till den unges eller andras säkerhet, eller om det är nödvändigt för att förhindra att den unge avviker eller för att i övrigt genomföra vården (

text: 15 b §

text: LVU). Särskilda befogenheter, t.ex. de som anges i 15 och 15 b §§ LVU, får användas endast om de står i rimlig proportion till syftet med åtgärden, och om mindre ingripande åtgärder är tillräckliga ska de användas (

text: 20 a §

text: LVU). Beslut om särskilda befogenheter fattas av SiS (

text: 20 b §

text: LVU).

text: Det finns inget formellt hinder mot att den som vårdas med stöd av

text: 2 §

text: LVU eller

text: socialtjänstlagen

text: placeras vid ett särskilt ungdomshem. De flesta särskilda befogenheter som får tillämpas för unga som vårdas vid särskilda ungdomshem med stöd av

text: 3 §

text: LVU, t.ex. vård vid låsbar enhet och andra begränsningar av rörelsefriheten, gäller dock inte vid sådana placeringar. (Se

text: 18 §

text: LVU.)

text: Bedömning

text: AA vårdades på låst avdelning utan att det fanns laglig grund för det AA var alltså omedelbart omhändertagen med stöd av 1 § andra stycket, 3 och 6 §§ LVU när nämnden ansökte om att han skulle beredas vård med stöd av 2 och 3 §§ LVU. Förvaltningsrätten biföll den 30 november 2022 nämndens ansökan på så sätt att AA skulle beredas vård med stöd av

text: 2 §

text: LVU. Domstolen biföll alltså inte ansökan om vård med stöd av

text: 3 §

text: LVU. När förvaltningsrätten avgjorde frågan om vård, upphörde det omedelbara omhändertagandet (

text: 9 § första stycket 2

text: LVU). Det innebar att AA inte längre vårdades med stöd av

text: 3 §

text: LVU och att han t.ex. inte fick vårdas på låst avdelning. AA var vid tiden för förvaltningsrättens dom placerad vid ungdomshemmet Eknäs som endast hade sådana avdelningar. Efter det att domen hade meddelats vårdades AA alltså på en låst avdelning utan att det fanns laglig grund för det.

text: Jag har valt att rikta in min granskning på vilka brister i myndigheternas hantering av AA:s ärende som orsakade att AA vårdades på låst avdelning vid det särskilda ungdomshemmet Eknäs från och med den 30 november till och med den 12 december 2022 utan att det fanns laglig grund för det. Jag vill dock redan nu framhålla att det inträffade är en sådan sak som helt enkelt inte får förekomma och att jag ser mycket allvarligt på den situation som AA hamnade i. Med den här inledningen övergår jag nu till respektive myndighets ansvar för det som drabbade AA. Socialnämndens handläggning Av handlingarna i ärendet framgår att förvaltningsrättens dom kom in till kommunen på morgonen samma dag som den meddelades, dvs. den 30 november 2022, och att ansvarig socialsekreterare tog del av domen dagen efter. Jag vill därför redan inledningsvis framhålla att det naturligtvis inte är godtagbart att domen inte lästes av ansvarig socialsekreterare eller annan behörig tjänsteman vid socialtjänsten redan samma dag som den kom in till kommunen. En socialnämnd måste aktivt bevaka LVU-domar som meddelas i de ärenden nämnden ansvarar för och ha beredskap för att vidta de omedelbara åtgärder som kan krävas med anledning av en sådan dom.

text: Av utredningen framgår att domen diskuterades av vissa tjänstemän, och nämnden har i sitt yttrande framfört att det inte var känt för dem att ungdomshemmet Eknäs endast hade låsta avdelningar. Jag kan inte förstå det på annat sätt än att de berörda tjänstemännen uppfattade att förvaltningsrättens dom innebar att AA skulle vara kvar på det särskilda ungdomshemmet och att de därför inte ansåg sig behöva göra något med anledning av domen.

text: Enligt

text: 11 §

text: LVU är det socialnämnden som bestämmer hur vården av den unge ska ordnas och var han eller hon ska vistas under vårdtiden. Nämnden måste därför hålla sig informerad om hur det går för den unge när han eller hon är placerad utanför det egna hemmet, men också på vilket sätt och under vilka förutsättningar den aktuella vården ges. Det innebär att det är nämndens ansvar

text: att veta om en ungdom t.ex. vårdas på låst avdelning vid ett av SiS särskilda ungdomshem. Jag ser allvarligt på att nämnden inte hade den kännedom om AA:s vård vid ungdomshemmet Eknäs som den borde ha haft.

text: Som jag har redovisat ovan får vissa särskilda befogenheter användas av SiS endast när den unge vårdas med stöd av

text: 3 §

text: LVU. Om en socialnämnd inte omedelbart underrättar SiS när ett barn eller en ungdom inte längre vårdas med stöd av den bestämmelsen, finns det en risk för att de särskilda befogenheterna används utan laglig grund. Oavsett vilken vård AA faktiskt fick vid Eknäs när domen meddelades, borde nämnden således omgående – när den hade tagit del av domen – ha informerat hemmet om den ändrade grunden för vården. Det är allvarligt att nämnden inte gjorde detta.

text: Jag vill vidare understryka att det är domslutet i en dom som gäller. I det här fallet bifölls inte ansökan om vård med stöd av

text: 3 §

text: LVU. Det innebar alltså att vården med stöd av den bestämmelsen upphörde när domstolen meddelade sin dom. Om nämnden ansåg att domen kunde uppfattas på olika sätt, kunde den naturligtvis ha kontaktat domstolen för att höra vad domen innebar. Det är helt oacceptabelt att det dröjde till och med den 12 december 2022 innan nämnden vidtog adekvata åtgärder med anledning av domen.

text: I det här fallet är det uppenbart att det fanns allvarliga kunskapsbrister hos nämnden om tillämpningen av LVU. Inte heller tog nämnden det ansvar för vården som den enligt

text: 11 §

text: LVU är skyldig att ta. Det fick till följd att AA vårdades på låst avdelning vid ungdomshemmet Eknäs utan att det fanns laglig grund för det. Nämnden förtjänar allvarlig kritik för det inträffade. Ungdomshemmet Eknäs handläggning Ungdomshemmet Eknäs fick del av domen den 5 december 2022. Den togs då emot och lades in i SiS verksamhetssystem. Under min utredning har det framkommit olika uppgifter om huruvida den tjänsteman vid ungdomshemmet som tog emot domen också informerade en chef om att domen hade kommit in till myndigheten. Oavsett hur det förhåller sig med den saken vidtogs ingen ytterligare åtgärd med anledning av domen förrän den 12 december 2022 när den upptäcktes av en annan tjänsteman vid ungdomshemmet.

text: Jag kan inte uppfatta utredningen på annat sätt än att den tjänsteman vid ungdomshemmet Eknäs som tog emot domen inte förstod vad den innebar. SiS har i sitt yttrande redogjort för sina centrala riktlinjer, och av dessa framgår bl.a. följande. Om det kommer in ett beslut rörande LVU-vård under pågående placering ska institutionschefen (eller den som institutionschefen har gett delegation till) skyndsamt läsa beslutet för att kontrollera innehållet och om beslutet är verkställbart (dvs. om det gäller omedelbart eller har vunnit laga kraft). Den kontrollen ska dokumenteras.

text: Jag vill med anledning av det som har kommit fram i ärendet understryka att SiS har ett stort ansvar att se till att barn och unga vid ungdomshemmen inte ges

text: vård utan att det finns laglig grund för det. Det ställs vidare stora krav på SiS och myndighetens personal att vara väl förtrogna med vad olika myndigheters och domstolars beslut och domar innebär för SiS verksamhet och för de barn och ungdomar som vårdas inom myndigheten. Det får helt enkelt inte förekomma att den ansvariga personalens kunskaper i dessa avseenden brister, och ansvaret för att sådana brister inte finns ligger ytterst på SiS. Jag uppfattar det som att SiS inte har någon avvikande uppfattning i den här delen, och det är därför särskilt uppseendeväckande att de tjänstemän på ungdomshemmet Eknäs som först fick kännedom om domen inte förstod vad den medförde för konsekvenser.

text: Ungdomshemmet Eknäs borde alltså, när domen togs emot, ha kontrollerat om det fortfarande fanns laglig grund för att vårda AA på det sätt som då gjordes. Eftersom det saknades sådan grund, borde ungdomshemmet efter det konstaterandet ha vidtagit åtgärder omedelbart. Som exempel borde hemmet omgående ha underrättat nämnden, AA och hans vårdnadshavare om vad domen faktiskt innebar för vården av AA. Någon åtgärd vidtogs dock inte förrän den 12 december 2022. Jag kan inte förstå det på annat sätt än att domen den dagen upptäcktes av en slump, vilket är mycket otillfredsställande, inte minst med tanke på att AA vårdades på en låst avdelning. För det inträffade förtjänar SiS särskilda ungdomshem Eknäs allvarlig kritik. Förvaltningsrättens handläggning Under min utredning har det framkommit uppgifter om att berörda tjänstemän vid socialtjänsten uppfattade förvaltningsrättens dom som att den innebar att AA fortsatt skulle vara kvar vid det särskilda ungdomshemmet Eknäs trots att det bara fanns låsta avdelningar där. Nämndens handläggning efter att förvaltningsrätten meddelade sin dom i målet åskådliggör vikten av att en dom är tydlig, vilket jag nedan kommer att utveckla.

text: Utformningen av förvaltningsrättens domslut

text: Förvaltningsrätten beslutade i sin dom att bifalla nämndens ansökan ”på så sätt” att AA skulle beredas vård med stöd av

text: 2 §

text: 3 §

text: LVU, vilket dock inte angavs uttryckligen i domslutet.

text: Förvaltningsrätten har i sitt yttrande framfört att formuleringen ”på så sätt” signalerar att det kan finnas en avvikelse i förhållande till den uppfattning som sökanden angett. Domstolen har vidare konstaterat att det i domen direkt efter domslutet finns en sammanfattning av vilken det framgår att det inte ansetts finnas grund för att bereda den unge vård med stöd av

text: 3 §

text: LVU.

text: Ibland formuleras ett domslut på det sätt som förvaltningsrätten gjorde i det här fallet när en ansökan om vård avser såväl 2 som 3 §§ LVU och domstolen bifaller ansökan med stöd av endast den ena bestämmelsen. Frågan är hur tydligt ett sådant domslut är för den som läser domen. Det är alltid viktigt att ett domslut är tydligt formulerat, men det gör sig särskilt gällande vid tvångsvård,

text: och i synnerhet när domslutet får konsekvenser som inte framgår direkt av domen utan följer av lag. En dom om vård enligt LVU ska inte bara förstås av jurister utan även av andra, t.ex. den unge själv, vårdnadshavare och socialsekreterare men också olika vårdgivare t.ex. personalen vid SiS särskilda ungdomshem. Mot den bakgrunden är det särskilt viktigt att en domstol noggrant överväger hur domslutet ska formuleras.

text: I den här delen vill jag framhålla att 2 och 3 §§ LVU leder till olika befogenheter. Som jag har nämnt ovan kan den unge som bereds vård med stöd av

text: 3 §

text: LVU bli föremål för vissa särskilda befogenheter som inte gäller vid vård enligt

text: 2 § samma lag

text: . När det kommer till en ansökan som görs med stöd av både 2 och 3 §§ LVU är det således särskilt viktigt att förvaltningsrätten är tydlig redan i domslutet när det gäller vad den har kommit fram till.

text: Med detta sagt finner jag inte skäl att uppehålla mig ytterligare vid den här saken, utan övergår i stället till förvaltningsrättens domskäl.

text: Förvaltningsrättens domskäl och bedömningen av var vården skulle ges I sina domskäl angav förvaltningsrätten att alla är ense om att det är till AA:s bästa att han ges vård enligt den upprättade vårdplanen ”vilket för närvarande innebär fortsatt vistelse på det SiS-hem där han befinner sig och där han inom kort ska genomgå en fördjupad utredning…”. Vidare angav domstolen att den ”delar … parternas bedömning att det i nuläget får anses vara till [AA:s] bästa att stanna kvar på SiS-hemmet ytterligare en tid”.

text: Förvaltningsrätten har i sitt yttrande framfört att en förutsättning för att kunna bifalla en ansökan om LVU är att det kan antas att behövlig vård inte kan komma till stånd på frivillig väg, och att detta förutsätter att domstolen gör en viss bedömning av vad som faktiskt är den behövliga vården för att därefter sätta de uppgifter som finns om vårdnadshavarnas och den unges inställning i relation till detta. Domstolen har angett att den prövning som sker inom ramen för om det finns ett godtagbart samtycke är mera övergripande, t.ex. om förhållandena är sådana att den unge inte kan vårdas hemma med frivilliga insatser utan måste vistas på institution. Förvaltningsrätten har också framfört att det mer specifika innehållet i vården och var den ska äga rum i första hand är en fråga för socialnämnden. Domstolen har vidare angett att den anser att det är olyckligt att det i domskälen angavs att den unge fortsatt bör vistas på den placering som var aktuell då. Av sammanhanget i domen, menar förvaltningsrätten, framgår dock inte annat än att det väsentliga var att den unge skulle få den utredning och vård som han var i behov av.

text: Förvaltningsrätten ska i sin dom ange de skäl som har bestämt utgången (

text: 30 § förvaltningsprocesslagen

text: [1971:291]). När domstolen prövar en ansökan om vård enligt LVU ska den inte ta ställning till var den unge ska vara placerad. Det är en fråga som det ankommer på socialnämnden att besluta om (

text: 11 §

text: LVU), och som senare kan prövas av domstolen om någon part överklagar

text: placeringsbeslutet. I det här fallet skulle förvaltningsrätten ta ställning till frågan om AA skulle beredas vård med stöd av LVU.

text: Som förvaltningsrätten har framfört är det i ett mål om beredande av vård enligt LVU ofrånkomligt att beröra frågan om vad som är behövlig vård för den unge. Detta får emellertid inte medföra att domstolen, vare sig i domslutet eller i skälen, också tar ställning till utformningen av den aktuella vården, t.ex. var den unge ska vara placerad. I sitt yttrande har förvaltningsrätten framfört att det var olyckligt att den i domskälen angav var AA borde vara placerad. Jag instämmer i detta, och förvaltningsrätten kan inte undgå kritik för att den formulerade sina domskäl på det sättet.

text: Avslutande synpunkter Det inträffade, dvs. att AA vårdades på låst avdelning vid det särskilda ungdomshemmet Eknäs utan att det fanns laglig grund för det, är naturligtvis helt oacceptabelt. Det är en sådan sak som inte får förekomma och jag kan inte nog understryka allvaret i det inträffade.

text: Det var flera faktorer som ledde till att AA utan laglig grund vårdades på det sättet. De primära orsakerna är enligt min mening bristande kunskaper hos personal hos såväl nämnden som SiS men också bristande rutiner vid respektive myndighet. Även de berörda formuleringarna i förvaltningsrättens domskäl spelade naturligtvis en roll i detta. Jag förutsätter att samtliga berörda myndigheter ser över sina rutiner och överväger om det finns några åtgärder som kan vidtas för att något liknande inte ska inträffa igen.

text: Det som i övrigt har kommit fram i ärendet medför ingen åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Thomas Norling. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Seniora rättssakkunniga Eric Wahlberg har föredragit ärendet och byråchefen Christina Fredin har deltagit i beredningen.


nyckelord:
Avgift
Avsaknad av lagstöd
Information

publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Region Kalmar län för att patienter som vid vaccinationstillfället tackat nej till ett vaccin mot covid-19 debiterats en avgift för uteblivet besök

org: jo

sammanfattning: Om en patient vid en inbokad vaccination mot covid-19 har tackat nej till det vaccin som erbjudits har Region Kalmar län tagit ut en avgift för uteblivet besök enligt 17 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen. ChefsJO konstaterar att den patient som framfört klagomål inte har uteblivit från ett vårdbesök utan infunnit sig den avtalade tiden men tackat nej till det erbjudna vaccinet. Den situationen kan enligt chefsJO inte anses innefattas i det i lagtexten valda uttrycket ”uteblir från avtalade besök”, som närmast för tanken till att patienten över huvud taget inte har inställt sig. Patienten har dessutom inte fått information i förväg om vilket vaccin som kommer att erbjudas, och det finns olika vacciner med delvis olika skydd och risker. Mot den bakgrunden kan det inte heller anses förenligt med de grundläggande kraven inom hälso- och sjukvården på frivillighet, information och delaktighet att en patient som i en sådan situation tackar nej till ett visst vaccin drabbas av en avgift. ChefsJO är därför kritisk mot att regionen har debiterat en avgift för de patienter som infunnit sig en avtalad tid men tackat nej till det vaccin som då erbjudits.

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan som kom in till JO den 22 april 2021 framförde AA klagomål mot Region Kalmar län och anförde bl.a. följande:

type: stycke

text: Han och hans fru skulle vaccinera sig mot covid-19 i Kalmar den 19 april 2021. De fick besked om vilket vaccin de skulle få först när de satt i stolen för att ta sprutan. De valde då att tacka nej till vaccinet och gick därifrån. För detta har regionen fakturerat dem 400 kronor. Om de hade vetat om i förväg vilket vaccin som skulle erbjudas skulle de inte ens ha gått in i vaccinationsbyggnaden.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till regionstyrelsen i Region Kalmar län. Av yttrandet skulle särskilt framgå följande:

text: 1. En beskrivning av regionens ställningstagande att den som inte vill ta det vaccin som erbjuds får betala en avgift för uteblivet vårdbesök. Av redogörelsen ska bl.a. det rättsliga stödet för ställningstagandet framgå och den närmare innebörden av det.

text: 2. En redogörelse för hur regionen har resonerat i fråga om vilken information patienterna ska få tillgång till om vilket vaccin som kommer att erbjudas.

text: I sitt remissvar anförde regionstyrelsen bl.a. följande (bilagorna har utelämnats):

text: 1. Beskrivning av regionens ställningstagande avseende betalning av avgift för uteblivet vårdbesök vid nekande av vaccin mot covid-19

text: I enlighet med

text: 17 kap. 1 § hälso- och sjukvårdslagen (2017:30)

text: får regionen ta ut vårdavgifter och avgifter med anledning av att patienter uteblir från avtalade besök enligt de grunder som regionen bestämmer. För Region Kalmar län är det regionfullmäktige (tidigare landstingsfullmäktige) som beslutar om avgifter. Nuvarande avgift för uteblivet besök beslutades vid landstingsfullmäktige i november 2014 och har gällt sedan dess. Sedan fullmäktiges beslut 2014 tar regionen ut 200 kr (motsvarande patientavgiften) vid uteblivet besök. Avgiften tas ut även om vården annars hade varit avgiftsfri. Vid vissa specificerade fall ska inte avgift för uteblivet besök tas ut och vid andra fall kan avgift för uteblivet besök tas bort. Att inte ta emot det vaccin som erbjuds från vissa tillverkare är inte ett sådant särskilt fall som regionen bedömer ska undantas från avgift för uteblivet besök. Regionen bedömer att avgiften om 200 kr per uteblivet besök vid nekande av vaccination mot covid-19 således är helt i enlighet med, och därmed även en verkställighet av, det av fullmäktige fattade beslutet om avgifter. Regionens beslutade avgifter finns tillgängliga för allmänheten på 1177 för Kalmar län. Information om att patienten debiteras 200 kr för uteblivet besök har också tydligt kommunicerats både inför vaccinationen och även genom 1177 för Kalmar län.

text: 2. Redogörelse för regionens resonemang i fråga om vilken information patienterna ska få tillgång till angående vilket vaccin som kommer att erbjudas

text: Tillgången till vaccin mot covid-19 har varit begränsad. Med anledning av bland annat den begränsade tillgången och olika rekommendationer vad gäller

text: 1 Se bilaga 1. Landstinget i Kalmar län. 2014. Förslag till beslut om landstingsplan 2015–2017 med tillhörande protokollsutdrag från landstingsfullmäktiges sammanträde den 27–28 november 2014. 1177 Vårdguiden. Region Kalmar län. 2021. Patientavgifter i Kalmar län. https://www.1177.se/Kalmar-lan/sa-fungerar-varden/kostnader-och-ersattningar/patientavgifter-ikalmar-lan/ (Hämtad 2021-06-30). 1177 Vårdguiden. Region Kalmar län 2021. Boka vaccination mot covid-19 i Kalmar län. https://www.1177.se/Kalmar-lan/sjukdomar--besvar/lungor-och-luftvagar/inflammation-ochinfektion-ilungor-och-luftror/om-covid-19--coronavirus/om-vaccin-mot-covid-19/bokavaccination-mot-covid-19-i-kalmar-lan/#section-129949 (Hämtad 2021-06-30). Under rubriken ”Kostnad” står följande information: Besöket är avgiftsfritt. Men vid uteblivet besök eller om man ångrar sig på plats debiteras besöket med 200 kr.

text: användning för olika vaccin har det inte funnits möjlighet för patienter inom regionen att välja vaccintillverkare. Regionen har utgått från Folkhälsomyndighetens rekommendation och information avseende hur vaccination mot covid-19 ska ske. Resonemanget bygger på att alla de sorters vaccin som rekommenderas är godkända mot covid-19 och skyddar effektivt mot svår sjukdom och död. I likhet med annan vaccinering, som till exempel mot pneumokocker, görs en medicinsk bedömning och invånaren erbjuds det vaccin som denne bedöms behöva och som tillgången tillåter. Regionens agerande har även varit i linje med den juridiska bedömning som gjorts av Sveriges Kommuner och Regioner (”SKR”) i deras ”PM – Möjligheten att välja vaccin, behandlingsalternativ och information”. I enlighet med SKR:s skrift, som kommunicerats ut till samtliga regioner, förutsätter valet av behandlingsalternativ som finns i

text: patientlagen (2014:821)

text: att det i den aktuella behandlingssituationen finns flera behandlingsalternativ att välja mellan. Med grund i att tillgången på vaccin mot covid-19 har varit begränsad och att de olika vaccinerna också har olika rekommendationer vad gäller användning har patienten inte, redan vid bokningstillfället, kunnat välja vilket vaccin denne ska få. SKR sammanfattar sin bedömning enligt följande: Regionerna ska informera den enskilde om från vilken tillverkare vaccinet kommer. Informationen kan ges vid olika tillfällen innan vaccinationen genomförs. Så länge tillgången till vaccin är så pass begränsad att vacciner fördelas och används enligt prioritering och rekommendation så finns ingen möjlighet för den enskilde att välja vaccin vid boknings- eller vaccinationssituationen. Det är i enlighet med ovanstående som regionen har agerat vad gäller patientens möjlighet att välja vilket vaccin mot covid-19 som denne får. Information om möjligheten att välja vaccin har bland annat kommunicerats genom 1177 för Kalmar län. På 1177 framgår bland annat följande:

text: Kan jag välja vaccin?

text: Nej, du kan inte välja vaccin. Här är sådant som påverkar vilket vaccin du får: − Hur många doser regionerna får av de olika vaccinen. − När vaccinen kommer till regionen. − Din ålder, alla vaccin ges inte till personer i alla åldrar. Bara ett vaccin är godkänt för personer under 18 år. − Om du är allergisk mot något ämne som finns i ett särskilt vaccin. − Om du får behandling med dialys eller har genomgått en organtransplantation eller benmärgstransplantation. Du kommer förmodligen inte kunna välja vilket vaccin du får senare heller, om du skulle välja att tacka nej till det vaccin som du erbjuds nu.

text: Se bilaga 2, Sveriges Kommuner och Regioner. PM – Möjligheten att välja vaccin, behandlingsalternativ och information. 2021-04-15. Se bilaga 2, Sveriges Kommuner och Regioner. PM – Möjligheten att välja vaccin, behandlingsalternativ och information. 2021-04-15 s. 2. 1177 Vårdguiden. Region Kalmar län. 2021. https://www.1177.se/Kalmar-lan/sjukdomar-besvar/lungor-och-luftvagar/inflammation-och-infektion-ilungor-och-luftror/om-covid-19-coronavirus/om-vaccin-mot-covid-19/vaccination-mot-covid-19/ (Hämtad 2021-06-30).

text: Information motsvarande ovanstående har även kommunicerats till de invånare som vänt sig till 1177, växeln, sjukhusen, hälsocentraler eller till vaccinationscentralerna med frågor:

text: Vilket vaccin kommer jag att få?

text: Tillgången till samtliga vaccin är begränsad. Vi kan därför inte i dag svara på vilket vaccin du får. Den informationen får du i samband med att du kommer till din vaccination.

text: Kan jag själv välja vilket vaccin jag får?

text: Det finns en begränsad tillgång på olika vacciner och därför finns det ingen möjlighet för dig att välja vilket vaccin du får. Din ålder, vissa allergier och sjukdomar kan också påverka vilken typ av vaccin du får. Alla vaccin är godkända av Läkemedelsverket och den europeiska läkemedelsmyndigheten EMA och ger ett bra skydd när du har fått samtliga doser. AA kommenterade remissvaret.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Med hälso- och sjukvård avses i hälso- och

text: sjukvårdslagen (2017:30)

text: , HSL, bl.a. åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador (

text: 2 kap. 1 §

text: ). Vaccinering omfattas alltså av begreppet hälso- och sjukvård i HSL (se t.ex.

text: prop. 1981/82:97 s. 111

text: Av

text: patientlagen (2014:821)

text: följer att patienten ska få information om bl.a. de metoder som finns för undersökning, vård och behandling samt om möjligheten att välja behandlingsalternativ (

text: 3 kap. 1 § 2

text: och

text: 2 § 1)

text: . Patientens självbestämmande och integritet ska respekteras (

text: 4 kap. 1 §

text: ). Hälso- och sjukvården ska så långt det är möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten (

text: 5 kap. 1 §

text: Av

text: 17 kap. 1 §

text: HSL framgår bl.a. att vårdavgifter och avgifter med anledning av att patienter uteblir från avtalade besök får tas ut enligt grunder som regionen eller kommunen bestämmer.

text: Sedan den 2 februari 2020 är covid-19 definierad som en allmänfarlig och samhällsfarlig sjukdom (se bilagorna 1 och 2 till

text: smittskyddslagen

text: [2004:168], se även den tidigare gällande förordningen [2020:20] om att bestämmelserna i

text: smittskyddslagen

text: om allmänfarliga och samhällsfarliga sjukdomar ska tillämpas på infektion med 2019-nCoV).

text: Den 8 december 2020 tecknade staten och Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) en överenskommelse om mål, ansvar, roller och finansiering vid genomförande av vaccinering mot covid-19 (se Protokoll vid regeringssammanträde den 8 december 2020, dnr S2020/09215). Samma dag gick SKR ut med en

text: Se bilaga 3, Region Kalmar län. 2021. Frågor och svar om vaccination och provtagning.

text: rekommendation till regionerna om kostnadsfrihet vid vaccinering mot covid-19 (se SKR, Meddelande från styrelsen nr 15/2020, dnr 20/01597).

text: Bedömning

text: Av utredningen framgår att Region Kalmar län har tagit ut en avgift för uteblivet besök om en patient i samband med vaccination mot covid-19 har valt att tacka nej till det erbjudna vaccinet. Själva vaccinationen är kostnadsfri. Vidare har det framkommit att vaccinatörerna i regionen normalt inte har talat om vilket av de godkända vaccinerna mot covid-19 som erbjuds förrän vid vaccinationstillfället.

text: Som framgått av den rättsliga regleringen har regionerna i

text: 17 kap. 1 §

text: HSL bemyndigats att besluta om patienternas avgifter för den öppna vården och dessutom avgifter med anledning av att patienter uteblir från avtalade besök. Detta gäller om inte något annat är särskilt föreskrivet. Regionernas möjligheter att fritt få bestämma om avgifter är således beskurna i flera avseenden (se t.ex.

text: 7 kap.

text: smittskyddslagen

text: och lagen [1993:332] om avgiftsfria sjukvårdsförmåner m.m. för vissa hiv-smittade). Ersättning för kostnader med anledning av ett uteblivet besök är inte att anse som en vårdavgift utan rätten för en region eller en kommun att ta ut en sådan avgift följer av den särskilda skrivningen i

text: 17 kap. 1 §

text: HSL (se

text: prop. 2009/10:88 s. 21

text: f.).

text: Några närmare anvisningar för hur begreppet uteblivet besök ska tolkas finns inte i förarbetena till hälso- och

text: sjukvårdslagen

text: (se bl.a.

text: prop. 2016/17:43 s. 116

text: ff. och 148,

text: prop. 2009/10:88 s. 21

text: f.,

text: prop. 1994/95:88 s. 22

text: f. och 36 samt

text: prop. 1981/82:97 s. 133

text: f.).

text: I det aktuella fallet har patienten inte uteblivit från ett vårdbesök utan infunnit sig den avtalade tiden men tackat nej till det erbjudna vaccinet. Jag inser att det är bekymmersamt för regionen när patienter som har bokat tid väljer att inte genomföra vaccinationen, särskilt om tillgången på vaccin är begränsad. Den aktuella situationen kan dock enligt min mening inte anses innefattas i uttrycket ”uteblir från avtalade besök”. Det i lagtexten valda uttrycket för närmast tanken till den situationen att patienten över huvud taget inte har inställt sig.

text: Till detta kommer att patienterna inte i förväg har fått information om vilket vaccin som kommer att erbjudas och olika vacciner har delvis olika skydd och risker. Mot den bakgrunden kan det inte heller anses förenligt med de grundläggande kraven inom hälso- och sjukvården på frivillighet, information och delaktighet att patienter som i en sådan situation tackar nej till ett visst vaccin drabbas av en avgift.

text: Jag är därför kritisk mot att regionen har debiterat en avgift för de patienter som infunnit sig en avtalad tid men tackat nej till det vaccin som erbjöds vid tillfället.

text: När det gäller frågan om information har jag förståelse för att det inte redan vid bokningstillfället har gått att ge besked om vilket vaccin som skulle komma att finnas tillgängligt för patienten. Vad som i övrigt har kommit fram i ärendet ger inte anledning till några uttalanden från min sida. Ärendet avslutas.

type: avgorande


avgjordAv: Hans-Gunnar Axberger

nyckelord:
Jäv
Långsam handläggning

title: Kritik mot Byggnadsnämnden i Kristianstads kommun för långsam handläggning av en jävsfråga

text: Anmälan

text: I en anmälan till som kom in till JO den 19 juni 2008 förde AA, som företrädare för Ekestad samfällighetsförening, fram klagomål mot Byggnadsnämnden i Kristianstads kommun. Klagomålen gällde handläggningen av en jävsinvändning och att myndigheten brustit i sin serviceskyldighet. AA anförde huvudsakligen följande.

text: Den 20 maj 2008 förde Ekestad samfällighetsförening fram jävsinvändningar mot ledamoten i byggnadsnämnden BB och tjänstemannen vid stadsbyggnadskontoret CC. Invändningarna gjordes på grund av att det kommit fram omständigheter som var ägnade att rubba förtroendet för deras opartiskhet vid handläggningen av ett detaljplaneärende. Något beslut med anledning av jävsinvändningen hade vid tidpunkten för anmälan till JO inte fattats av nämnden. I stället hade nämnden fortsatt behandla detaljplaneärendet, varvid både BB och CC deltagit i beredningen och beslut.

text: Utredning

text: Muntliga upplysningar hämtades in från DD, stadsbyggnadskontoret i Kristianstads kommun. Han uppgav följande. Den 20 maj 2008 tog han emot ett mejl från AA som innehöll jävsinvändningar riktade mot CC och BB med anledning av deras deltagande i planärendet för T 1:3, del av, m.fl. Vid byggnadsnämndens sammanträde den 27 maj 2008 informerade han nämnden om innehållet i mejlet. Efter sammanträdet diskuterade han jävsinvändningarna med kommunjuristen, som ansåg att jävsfrågan ska ”följa planärendet”. Något beslut i jävsfrågan har ännu inte fattats, men jävsfrågan kommer att tas upp för beslut vid byggnadsnämndens sammanträde den 30 september 2008.

text: Byggnadsnämnden i Kristianstads kommun anmodades därefter att göra en utredning och yttra sig över AA:s anmälan såvitt avsåg handläggningen av jävinvändningarna. I remissvaret anförde nämnden följande (bilagorna utelämnade här).

text: BAKGRUND

text: Ekestads samfällighetsförening kontaktade förvaltningschefen DD på Stadsbyggnadskontoret den 20 maj i år angående jäv vid handläggning av detaljplan avseende Kristianstad T 1:3. På DD:s begäran skickades begäran även per e-post.

text: HANDLÄGGNING

text: Byggnadsnämnden informerades muntligen vid nämndens sammanträde den 27 maj 2008 om jävsanmälan men beslut fattades inte. Vid nästkommande sammanträde den 26 augusti beslutade nämnden angående detaljplanen men behandlade inte jävsfrågan. Se bilaga 1. EE, i egenskap av representant för samfällighetsföreningen, informerades skriftligen om beslutet och, för undvikande av eventuell rättsförlust, om eventuell möjlighet att begära laglighetsprövning inom viss tid. Se bilaga 2. Så snart den felaktiga hanteringen uppdagades, dvs att jävsfrågan inte behandlats innan nämndens beslut i planärendet har nämnden på nytt behandlat ärendet genom att på nämndens sammanträde den 30 september upphäva det tidigare beslutet om antagande av planen och därefter tagit ställning och beslutat i jävsfrågan. När detta beslut fattats har detaljplanen antagits. Se bilaga 3. Nämnden har således rättat felet genom nytt beslut. Upplysningsvis skall nämnas, att nämndens beslutatt godkänna detaljplanen den 26 augustiöverklagats genom laglighetsprövning. Länsrätten har i beslut avvisat överklagandet på den grund att kommunfullmäktige är det organ som kommer att fatta beslut i frågan och att byggnadsnämndens beslut är av rent förberedande art och därmed inte överklagbart. Se bilaga 4.

text: JÄVSFRÅGAN

text: Jävsinvändning har framförts mot, dels fysiske planeraren CC, dels byggnadsnämndsledamoten BB. CC påstås vid telefonkontakt med AA ha sagt, att ekestadsborna var ”tramsiga” som inte kunde släppa det här med detaljplanearbetet ute i Ekestad och att om alla människor skulle agera på detta sätt skulle kommunen inte kunna bygga någonstans. Detta uttalande innebär, enligt samfällighetsföreningen, att CC åsidosatt rättssäker hantering och därmed objektivitet och opartiskhet. CC uppger följande kring telefonsamtalet. Under samtalet som varade i ca 20 minuter framfördes en mängd argument från AA:s sida om det olämpliga med att den föreslagna bebyggelsen överhuvudtaget kommer till. Sett till detaljplanens utformning och innehåll så hävdade CC att inga egentliga hinder för planerad bebyggelse finns sett till områdets läge i förhållande till riksintresseområde, kulturmiljö eller andra planeringsförutsättningar. Det enda CC tillstod som mindre bra i sammanhanget är tillfarten till området via Helmershusvägen med dess idag låga trafiksäkerhet. Med det förslag till trafiksäkerhetshöjande åtgärder som kompletterats planförslaget görs bedömningen att trafiksäkerhetsaspekterna har beaktas på ett tillfredsställande sätt. Ett genomförande av föreslagna åtgärder är dock ingen planfråga i sig utan en för vägsamfälligheten gemensam trafiksäkerhetsfråga som väghållare av vägen. Det är också utifrån detta som CC hävdade, att det med AA:s resonemang inte skulle kunna gå att bygga på andra ställen i kommunen med liknande förhållanden. Påståendet om att CC uttryckt sig om Ekestadsborna på sätt framgår av anmälan tillbakavisas. Det som diskuterades var istället de många i planfrågan icke relevanta synpunkterna om bl a exploatörens ekonomi. CC har handlagt detaljplanearbetet men inte fattat beslut i ärendet. BB har påståtts vara jävig på grund av tidigare kontakter i planärendet med en berörd sakägare, FF, på grund av att båda vid korrespondens använt sina respektive brevpapper som journalist respektive advokat samt anmält varandra till respektive intresseorgan. BB har vare sig deltagit i planarbetet eller i nämndens beslut.

text: Anmälaren har som grund för jäv åberopat 11 § 5 punkt

text: förvaltningslagen

text: . Av

text: 3 § samma lag

text: framgår, att om annan lag innehåller annan bestämmelse som avviker från

text: förvaltningslagens

text: gäller denna bestämmelse. Jävsfrågor i kommunal nämnd regleras i

text: 6 kap

text: och

text: 25 §§

text: kommunallagen

text: . Jävsreglerna har till syfte att förhindra misstankar om bristande opartiskhet och ovidkommande hänsyn och skall tillämpas vid handläggning av ärenden, i vilket ingår utredning, beredning, föredragning och beslutsfattande. Den jävsregel som är aktuell är

text: 6 kap 25 § 5

text: punkt – ”det i övrigt finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet till hans opartiskhet i ärendet” – s.k. delikatessjäv.

text: Frågor om jäv kräver samlad bedömning i det enskilda fallet. Uppgifterna går isär om vad som sagts.Klassiska fall som bedöms som delikatessjäv är, ex., att någon är uppenbar vän eller ovän med part, ekonomiskt beroende av denne eller är i något mer markant beroendeförhållande till den som saken angår. Ingendera av dess situationer påstås föreligga. Nämnden hävdar, att CC:s uttalande och påstående vid telefonsamtalet vare sig var olämpligt eller på annat sätt jävsgrundande. Nämnden hävdar vidare, att jävsfrågan handlagts, efter att nämnden konstaterat felaktig behandling, på ett korrekt sätt. BB har inte haft befattning med ärendet. Nämnden vill framhålla, att beslutet i jävsfrågan kan överklagas i samband med överklagande av kommunfullmäktiges beslut i detaljplanefrågan. Denna har ännu inte varit föremål för fullmäktiges handläggning

text: SERVICESKYLDIGEHET

text: Beträffande den serviceskyldighet som föreligger enligt

text: förvaltningslagen

text: och som även omfattar kommunens verksamhet har nämnden följande kommentar. Anmälaren hävdar, genom hänvisning till

text: 12 § förvaltningslagen

text: , så som nämnden förstår det, att nämnden inte fattat beslut tillräckligt skyndsamt. I denna del finns speciallagstiftning i

text: kommunallagen

text: . Anmälan om jäv inkom den 20 maj 2008. Av

text: 6 kap 24 § kommunallagen

text: framgår, att jävsfrågan snarast skall tas upp för beslut i nämnd. Nämnden menar att den tid som förflutit, från den 20 maj till den 30 september visserligen kan anses vara väl utdragen men i sammanhanget skall beaktas, dels sommaruppehåll i juli, dels ovannämnda rättelse. Nämnden informerades dessutom om anmälan vid sammanträde den 27 maj. Med hänsyn till reglerna om att nämnd skall fatta beslut hävdar byggnadsnämnden, att den tid som förflutit faller inom lagstiftarens angivna tidsrymd. Det är möjligt att det kan hävdas, att anmälaren borde ha erhållit besked tidigare om den faktiska handläggningen, dvs. att nämndsbeslut kommer att fattas. Nämnds serviceskyldighet tar närmast sikte på myndighets skyldighet att lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp inom dess verksamhetsområde. Exempel som anges är upplysningar om hur man gör en ansökan, råd om vilka handlingar som bör bifogas och hjälp att fylla i blanketter. Skyldigheten är vidsträckt men inte obegränsad och det är myndigheten som har att göra en allmän lämplighetsbedömning från fall till fall hur långt den skall sträcka sin service. Det är således ytterst en avvägningsfråga. Av anmälan framgår, att anmälaren varit medveten om att beslut skall fattas i jävsfrågan. Några ytterligare upplysningar har, med hänsyn till frågeställningen, inte varit aktuella.

text: SAMMANFATTNING

text: Beträffande byggnadsnämndens beslut i jävsfrågan kan detta överklagas i samband med kommunfullmäktiges beslut i detaljplaneärendet.

text: Byggnadsnämndens hantering i övrigt av anmälan har hanterats i enlighet med lagstiftningen, dvs. behandlats på nämndens sammanträde, så snart det, med hänsyn till uppkomna omständigheter, varit möjligt. [.] AA kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: I

text: 6 kap.

text: kommunallagen

text: finns bestämmelser som reglerar kommunstyrelsens och övriga nämnders verksamhet. I 24 - 27 §§ finns bestämmelser om jäv. Av bestämmelserna följer att den som är jävig i ett ärende hos en nämnd inte får delta eller närvara vid handläggningen av ärendet. Regleringen avseende jäv i

text: 6 kap.

text: kommunallagen

text: är uttömmande och avser all handläggning hos nämnderna, oavsett om det är fråga om ärenden som avser myndighetsutövning mot enskilda eller inte. Bestämmelserna gäller både förtroendevalda och de anställda tjänstemännen.

text: Om den som jävsfrågan gäller självmant avstår och ersätts av en annan person behöver inte nämnden fatta ett formellt beslut i jävsfrågan. Om den som utpekas som jävig däremot inte anser sig jävig måste nämnden avgöra saken genom ett formellt beslut. Ett sådant beslut ska fattas snarast.

text: Av utredningen framgår att jävsinvändningarna gjordes den 20 maj 2008 men att nämnden inte beslutade i jävsfrågan förrän den 30 september 2008. En så lång handläggningstid är – i motsats till vad som sägs i remissvaret – inte godtagbar.

text: Vad som förts fram i övrigt ger inte anledning till något uttalande från JO:s sida.


nyckelord:
Långsam handläggning
Omprövning
Rätten till domstolsprövning

title: Allvarlig kritik mot Försäkringskassan för långa handläggningstider i omprövningsärenden

sammanfattning: Under våren 2016 kom det in ett stort antal anmälningar till JO där anmälarna framförde klagomål om att handläggningstiderna hos Försäkringskassans omprövningsenheter var för långa. Under utredningen av ett av klagomålen framkom det att Försäkringskassan sedan maj 2016 regelmässigt lämnat information till de enskilda om att det kunde ta omkring 20 veckor innan deras omprövningsärenden blev handlagda. Enligt myndigheten baserades informationen på de aktuella arbetsförhållandena vid omprövningsenheterna. Under utredningen framkom även att Försäkringskassan var väl medveten om problemet och att myndigheten hade vidtagit vissa åtgärder samt planerade att vidta ytterligare åtgärder för att korta ned handläggningstiderna. I beslutet konstaterar JO att någon effekt av Försäkringskassans åtgärder ännu inte har kunnat märkas i JO:s verksamhet utan att anmälningar med uppgift om handläggningstider om 20–25 veckor fortsatt att komma in. I beslutet framhåller JO att socialförsäkringsersättning ofta kan vara av avgörande betydelse för enskildas försörjning och att kraven på en effektiv och rättssäker handläggning därför gör sig särskilt starkt gällande vid handläggningen av ärenden som rör sådana ersättningar. JO understryker betydelsen av att Försäkringskassan i normala fall fattar sina beslut om omprövning inom sex veckor. I sammanhanget erinrar JO dessutom om att en utdragen omprövningsprocess fördröjer den enskildes rätt till domstolsprövning inom skälig tid enligt Europakonventionen. Sammanfattningsvis får Försäkringskassan allvarlig kritik för att ha brustit i sitt ansvar att se till att omprövningsbeslut kan fattas inom rimliga tider.

text: Anmälningar och bakgrund

text: I två anmälningar som kom in till JO den 27 maj 2016 anförde AA bl.a. att de handläggningstider som Försäkringskassan angett i bekräftelsebrev som myndigheten skickat ut i hennes ärenden om omprövning av beslut om assistansersättning var alltför långa.

text: Till anmälningarna bifogades två bekräftelsebrev daterade den 11 respektive den 24 maj 2016. I breven anges att det för närvarande är många som begär omprövning och att det innebär att det kan ta omkring 20 veckor innan ärendet blir handlagt.

text: Vid tidpunkten för AA:s anmälningar hade klagomål om utdragna handläggningstider vid begäran om omprövning även framförts i andra ärenden hos JO som i sak gällde andra förmåner än assistansersättning.

text: Utredning

text: I en remiss den 6 juni 2016 begärdes att Försäkringskassan skulle yttra sig över vad som anförts i AA:s anmälningar till JO. I yttrandet begärdes dessutom en redogörelse för handläggningstiderna vid samtliga omprövningsenheter samt de eventuella åtgärder som myndigheten planerade att vidta för att korta ned väntetiderna.

text: I sitt remissvar den 29 augusti 2016 anförde Försäkringskassan följande:

text: Handläggning av begäran om omprövning vid omprövningsenheten

text: Den 9 maj 2016 kom begäran om omprövning av beslutet den 23 mars in till omprövningsenheten i Stockholm. Den 11 maj skickade omprövningsenheten bekräftelsebrev till AA:s ombud BB vid Assistans Balans i Sverige. Den 18 maj kom begäran om omprövning av beslutet den 9 maj in till omprövningsenheten i Stockholm. Den 24 maj skickade omprövningsenheten bekräftelsebrev till AA:s gode man CC. I bekräftelsebreven anges att det är många som begär omprövning och att det kan ta omkring 20 veckor innan ärendet blir handlagt. Den 20 juni fördelades AA:s ärenden till en omprövare. Den 28 juni ringde enhetschefen vid omprövningsenheten i Stockholm till CC och framförde en ursäkt för Försäkringskassans handläggningstid i AA:s ärenden. Enhetschefen informerade även om handläggningstiden i de aktuella omprövningsärendena. Den 29 juni fattade omprövningsenheten beslut i AA:s båda omprövningsärenden. Inget av besluten ändrades. Samma dag skickades omprövningsbesluten till CC och BB.

text: Försäkringskassans slutsatser

text: Försäkringskassan kan inte se att något egentligt fel har begåtts i själva hanteringen av de i anmälan aktuella ärendena. Även om den rekommenderade handläggningstiden om sex veckor har överskridits något är båda besluten fattade inom en rimlig tidsram. Försäkringskassan är dock medveten om att den generella handläggningstiden för närvarande är längre än vad den borde vara. Bakgrunden till detta och de åtgärder som Försäkringskassan vidtagit för att komma till rätta med problemet beskrivs nedan.

text: Redogörelse för handläggningstiderna

text: Aktuella regler För omprövningens del gäller, utöver

text: förvaltningslagens

text: allmänna krav på snabb handläggning, att omprövning av beslut bör göras inom sex veckor från det att omprövningen begärdes om inte särskilda skäl föranleder annat. Detta framgår av Försäkringskassans allmänna råd (FKAR 2010:7) om omprövning och ändring enligt

text: 113 kap. 7 § socialförsäkringsbalken

text: Bakgrund Under perioden 2009–2014 minskade antalet framställningar om omprövning av Försäkringskassans beslut. Under 2009 kom det in 61 373 begäran om omprövning och 2014 var motsvarande siffra 33 647. Försäkringskassan anpassade omprövningsverksamheten till det minskade inflödet, vilket innebar att bemanningen minskade. Våren 2015 vände utvecklingen och antalet framställningar om omprövning började öka. Ökningen har fortsatt under 2016 (under perioden januari–maj 2016 ökade inflödet med 21 procent jämfört med motsvarande period 2015). Försäkringskassan prognosticerar ytterligare ökning av inflödet framöver. Sedan maj 2016 lämnar därför samtliga omprövningsorter information till de enskilda att det kan ta omkring 20 veckor innan deras omprövningsärenden blir handlagda. Informationen om handläggningstid lämnas i bekräftelsebrevet och baseras på omprövningsenheternas generella arbetsläge. Den faktiska handläggningstiden för ett specifikt ärende kan vara kortare än 20 veckor beroende på ärendets beskaffenhet och vilket ärendeslag som omprövningen gäller.

text: Åtgärder/handlingsplan För att hantera den ökade mängden omprövningar per medarbetare har Försäkringskassan arbetat med olika effektivitetshöjande åtgärder. Bland annat har ärenden omfördelats mellan handläggningsorterna och övertidsinsatser har genomförts när det har varit möjligt. För att svara upp mot det ökade inflödet av sjukpenningärenden har en högre andel omprövare omprövat ärenden om sjukpenning än tidigare. Resultatet har varit positivt. Den 30 juni 2016 fattade styrelsen beslut om extra medel för att kunna bemanna verksamhetsområdet ytterligare. Rekryteringen startades upp i juni och nya resurser beräknas kunna anställas under hösten 2016. Försäkringskassan följer noga utvecklingen av inflödet och arbetar fortlöpande med effektivitetshöjande åtgärder och prioriteringar. Försäkringskassan driver bl.a. ett utvecklingsprojekt som syftar till att handlägga omprövningar digitalt. Digital ärendehantering kommer att ge förutsättningar för ett minskat antal överlämningar och kortare ledtider och därmed ge minskade väntetider för de enskilda. Därutöver kommer ett digitalt ärendehanteringssystem att ge omprövningsverksamheten möjligheter till gemensam hantering av samtliga omprövningsärenden vilket underlättar omfördelning vid ökade inflöden. Utöver att handlägga ärenden har omprövningsverksamheten ett viktigt uppdrag att återföra kunskap till grundenheterna för lärande. Detta arbete syftar till kvalitetsutveckling och påverkar på längre sikt inflödet av omprövningar.

text: AA gavs tillfälle att kommentera remissvaret.

text: Efter det att JO hade begärt att Försäkringskassan skulle yttra sig i ärendet har det kommit in ytterligare ett stort antal anmälningar om långa handläggningstider hos Försäkringskassans omprövningsenheter. I flera av de anmälningar som kom in under den senare delen av 2016 och i början av 2017 förekom dessutom uppgifter om att väntetiderna ökat ytterligare sedan sommaren 2016 och att handläggningstiderna uppskattades till omkring 25 veckor (se bl.a. dnr 7276-2016 och 7908-2016). Merparten av dessa ärenden skrevs av med hänvisning till att frågan om långa handläggningstider vid Försäkringskassans omprövningsenheter redan var under utredning inom ramen för det nu aktuella ärendet (dnr 3353-2016). Kopior av besluten och anmälningarna i dessa ärenden översändes till Försäkringskassan för kännedom.

text: Bedömning

text: Allmänna utgångspunkter Många människor i Sverige är för sin försörjning beroende av någon form av socialförsäkringsersättning, t.ex. sjukpenning eller sjukersättning. Det är därför av mycket stor betydelse att Försäkringskassans handläggning av socialförsäkringsärenden sker effektivt och rättssäkert i enlighet med bestämmelserna i bl.a.

text: socialförsäkringsbalken

text: och

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: . Av intresse i detta sammanhang är inte minst

text: 7 § förvaltningslagen

text: där det anges att varje ärende där någon enskild är part ska handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. Dessa krav gör sig naturligtvis särskilt starkt gällande i en verksamhet som många enskilda är beroende av för sin försörjning.

text: Som Försäkringskassan anför i sitt remissvar gäller vidare, enligt de allmänna råd myndigheten utfärdat, att Försäkringskassan bör fatta sina beslut om omprövning inom sex veckor från det att omprövning begärts om inte särskilda skäl föranleder annat (FKAR 2010:7).

text: Försäkringskassans beslut ska givetvis redan från början vara välgrundade. Att omprövning normalt bör kunna ske inom sexveckorsfristen beror bl.a. på att behovet av ytterligare utredning som regel borde vara begränsat. Det är med andra ord rimligt att utgå från att Försäkringskassan utreder sina ärenden med sådan omsorg att allt material finns tillgängligt redan vid tidpunkten för kassans ursprungliga beslut. Utgångspunkten måste därför vara att varje ärende ska vara korrekt handlagt från början och att tidsfristen på sex veckor således främst är till för att en annan beslutsfattare inom Försäkringskassan ska kunna sätta sig in i ärendet.

text: Det är, som redan nämnts, endast om det finns särskilda skäl som man kan godta att kassan överskrider sexveckorsfristen. Ett sådant särskilt skäl kan exempelvis vara att den försäkrade i sin begäran om omprövning ansöker om anstånd eller lämnar nya uppgifter som medför att utredningen behöver kompletteras. Det rör sig således om sådana situationer där det, med hänsyn till kravet på att det enskilda ärendet ska bli så utrett som dess beskaffenhet motiverar, bedömts krävas ytterligare handläggningstid.

text: JO har vid ett flertal tillfällen understrukit vikten av att Försäkringskassan fattar sina beslut om omprövning inom sex veckor om inte särskilda skäl föranleder annat. JO har därtill klargjort att varken en omorganisation eller ökad ärendetillströmning utgör sådana särskilda skäl som motiverar en utdragen handläggning (se t.ex. JO:s beslut den 9 juni 2010, dnr

text: ). I detta sammanhang har JO också framhållit att den försäkrade, enligt artikel 6.1. i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna, har rätt att inom skälig tid få sin sak prövad av domstol (se t.ex. JO 2004/05 s. 323, dnr

text: ). Det är ju först när Försäkringskassan har fattat sitt omprövningsbeslut som den försäkrade har

text: möjlighet att överklaga beslutet och få till stånd en domstolsprövning. En utdragen omprövningsprocess hos Försäkringskassan fördröjer således i motsvarande utsträckning den försäkrades rätt till domstolsprövning. Det är därför även utifrån denna rättssäkerhetsaspekt av mycket stor vikt att Försäkringskassan driver ärenden framåt och omprövar ärenden inom en godtagbar tid.

text: Handläggningen av AA:s ärenden AA:s begäran om omprövning kom in till Försäkringskassan den 9 respektive den 18 maj 2016. Såvitt framgår av utredningen fördelade inte kassan ärendena till en omprövare förrän den 20 juni 2016, efter det att AA:s JO-anmälan remitterats till myndigheten. Beslut i de båda ärendena fattades sedan inom nio dagar, dvs. den 29 juni 2016. Det är därför rimligt att anta att båda ärendena varit av en sådan beskaffenhet att de hade kunnat avgöras inom sexveckorsfristen. Mot den bakgrunden är jag kritisk till att den inledande passivitet som förekom i ärendena medförde att hela respektive en stor del av sexveckorsfristen redan hade förbrukats innan ärendena ens fördelats till en omprövare och handläggningen hunnit påbörjas. Försäkringskassan kan inte undgå kritik för sin handläggning av AA:s ärenden i detta avseende. Handläggningstiderna vid omprövningsenheterna Enligt Försäkringskassan har den information som från och med maj 2016 regelmässigt lämnats i bekräftelsebrev, avseende omkring 20 veckors handläggningstid, baserats på omprövningsenheternas generella arbetsläge. Enligt myndigheten har den faktiska handläggningstiden för ett specifikt ärende kunnat vara kortare beroende på ärendets beskaffenhet och vilket ärendeslag omprövningen gällt. Utifrån uppgifterna i Försäkringskassans remissvar är det inte möjligt att dra några slutsatser om hur långa handläggningstiderna blivit i praktiken. Försäkringskassan har dock medgett att de generella handläggningstiderna vid omprövningsenheterna varit längre än vad de borde ha varit.

text: De förhållanden kassan angett som förklaring till uppkomsten av de långa handläggningstiderna – dvs. arbetssituationen hos myndigheten – hänför sig såvitt jag kan bedöma till problem som uppstått till följd av att inflödet av omprövningsärenden ökat alltsedan våren 2015. Som jag ovan redogjort för ryms omständigheter som exempelvis ökad ärendetillströmning emellertid inte under begreppet särskilda skäl. I linje med detta anser jag inte heller att den förklaring som Försäkringskassan har lämnat i förevarande fall kan motivera att längre handläggningstider för omprövningsärenden generellt sett skulle kunna accepteras.

text: I flera av de anmälningar om lång handläggningstid i omprövningsärenden som kommit in till JO sedan sommaren 2016 har det dessutom hävdats att kassans förväntade handläggningstider ökat till cirka 25 veckor. Så långa handläggningstider som 20–25 veckor utgör i detta sammanhang ett allvarligt rättssäkerhetsproblem och kan givetvis inte accepteras.

text: I sitt remissvar redogör Försäkringskassan utförligt för åtgärder som myndigheten vidtagit för att komma till rätta med handläggningstiderna samt för ytterligare åtgärder som myndigheten planerar att genomföra. Min förhoppning är givetvis att dessa åtgärder ska vara verkningsfulla och ge avsedd effekt. Det förtar emellertid inte det faktum att många enskilda redan har drabbats och att enskilda även fortsättningsvis – fram till dess att åtgärderna fått effekt – kan antas få vänta orimligt länge på Försäkringskassans omprövningsbeslut. Sammanfattningsvis anser jag att Försäkringskassan förtjänar allvarlig kritik för att ha brustit i sitt ansvar att se till att omprövningsbeslut kan fattas inom rimliga tider.

text: JO har för avsikt att följa upp Försäkringskassans omprövningsverksamhet och utfallet av de åtgärder som Försäkringskassan redogjort för ovan.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Kerstin André

nyckelord:
Avsaknad av lagstöd
Sjukvård
Tvångsmedel/tvångsåtgärder

title: Initiativärende mot en sjukvårdsinrättning angående försutten tidsfrist enligt 7 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, LPT, m.m.

text: Initiativet

text: Vid JO:s inspektion av Psykiatri Lund, Universitetssjukhuset i Lund, Region Skåne, den 1–3 oktober 2007 (JO:s dnr 4213-2007) uppmärksammades ett fall där chefsöverläkaren inte inom den i

text: 7 §

text: LPT föreskrivna tidsfristen hade ansökt hos länsrätten om medgivande till fortsatt tvångsvård. I inspektionsprotokollet antecknades bl.a. följande.

text: Av journalhandlingarna beträffande AA framgick bl.a. följande.

text: AA intogs för vård enligt LPT den 21 maj 2007. Ansökan till länsrätten om medgivande till fortsatt vård enligt LPT skulle göras senast den 18 juni 2007. Så kom emellertid inte att ske. Den 25 juni 2007 antecknade läkaren BB följande i AA:s journal. Vården övergick från LPT till HSL den 18 juni pga att förlängning ej blev av. Pat informeras om detta. Skulle pat vilja gå hem eller utåtagerande beteende återkomma bör konvertering starkt övervägas. Vid granskningen kunde konstateras att AA tvångsmedicinerades vid två tillfällen den 23 juni 2007, då hon således vårdades enligt HSL. Vidare framgick att AA den 5 juli 2007 ca kl. 00.25 gavs medicin med ”milt tvång”. Senare samma dag, kl. 10.20, beslutades på nytt om tvångsvårdenligt LPT efter ett konverteringsbeslut enligt

text: 11 §

text: LPT. Vid det avslutande mötet framkom att [verksamhetschefen, tillika chefsöverläkaren] CC inte hade kännedom om det inträffade. Videfterföljande telefonkontakter den 12 oktober och 15 november 2007 upplyste CC att det skett en muntlig avrapportering från berörd läkare samt att chefläkaren skulle tillställas en skriftlig redogörelse rörande händelsen för ställningstagande till eventuella vidare åtgärder.

text: Eftersom det pågick en avvikelsehantering inom sjukhuset rörande det aktuella fallet fann JO inte skäl att då vidta någon åtgärd. JO emotsåg emellertid, när chefläkaren hade tagit ställning till avvikelserapporten, en skriftlig redogörelse från Psykiatri Lund beträffande det inträffade samt besked om eventuella vidtagna åtgärder.

text: I en skrivelse till JO, daterad den 23 maj 2008, redogjorde CC bl.a. för de rutiner som hade införts vid kliniken till följd av det som hade hänt. Vidare anfördes i

text: skrivelsen att chefläkaren beslutat att ”inte föra ärendet vidare då patienten bedömdes inte tagit skada”.

text: JO fann skäl att utreda det inträffade inom ramen för ett särskilt ärende.

text: Utredning

text: Regionstyrelsen för Region Skåne anmodades att inkomma med ett yttrande över att den i

text: 7 §

text: LPT föreskrivna tidsfristen inte iakttagits och att tvångsåtgärder vidtagits gentemot AA under den tid som hon vårdades enligt hälso- och

text: sjukvårdslagen (1982:763)

text: , HSL.

text: Regionstyrelsen antog som sitt remissvar ett yttrande undertecknat av styrelsens ordförande DD och regiondirektören EE. I yttrandet anfördes följande (vissa av de i yttrandet omnämnda bilagorna har här utelämnats; JO:s anm.).

text: Regionstyrelsen åberopar vad som anförts i bilagda skrivelser från verksamhetsområde Psykiatri, Universitetssjukhuset i Lund. Enligt vad som framkommit har dessa skrivelser tidigare kommit JO tillhanda. Regionstyrelsen avser inte att ompröva chefläkarens beslut och bedömning enligt Lex Maria idet enskilda ärendet. Händelsen har även på annat sätt kommit till Socialstyrelsens kännedom. Regionstyrelsen finner vidare att en nödvändig översyn av rutiner, i syfte att säkerställa gällande krav på rättssäkerhet, har genomförts för berörd avdelning och hela verksamhetsområde Psykiatri i Lund. Regionstyrelsen beklagar och ser allvarligt på det inträffade.

text: Till remissvaret var bl.a. fogad en skrivelse rubricerad ”Rapport avseende åtgärder för att förebygga att LPT-bevakning fallerar”, undertecknad av överläkaren FF. I skrivelsen anfördes följande.

text: I samband med JO-inspektionen aktualiserades situationer då tiden för LPT-vårds upphörande inte tillräckligt uppmärksammats. På avdelning 1 D där den aktuella händelsen inträffat har sedan lång tid funnits rutinen att avdelningens sekreterare för en aktuell lista över alla patienter som vårdas enl LPT/LRV där aktuella datum framgår för hur länge vården får pågå utan förnyad länsrättsförhandling. Därutöver är naturligtvis avdelningens överläkare skyldig att själv bevaka detta. I det aktuella ärendet var avdelningens sekreterare ledig och tillfälliga vikarier inte tillräckligt insatta i rutinen för att den skulle fungera tillfredsställande. Därutöver förbisåg överläkaren, undertecknad, att i tid uppmärksamma att LPT-vården upphört. För att förebygga liknande händelser i framtiden har en ytterligare rutin införts. På listan över inneliggande patienter vilken används i det löpande arbetet har utöver den kolumn där vårdformen (HSL eller LPT/LRV) anges tillfogats en ny kolumn där datum för LPT-vårdens tidsaspekt anges. Denna lista används dagligen i det löpande arbetet och utgör underlag vid samtliga ronder och genomgångar. På så sätt kommer frågan att dagligen bevakas på ett sätt som torde utgöra maximal garanti för att missar inte framledes ska ske.

text: Till remissvaret var också fogade tre skrivelser undertecknade av CC, bl.a. den ovan nämnda skrivelsen av den 23 maj 2008 och en skrivelse rubricerad ”PM Kontroll av intagningsform för patient inom verksamhetsområde Psykiatri i Lund”. I den sistnämnda skrivelsen anfördes bl.a. följande.

text:  Patienter som vårdas enligt LPT eller LRV skall finnas angivna på en lista hos avdelningens sekreterare. Listan skall ange hur länge tvångsvården får pågå och när eventuell ansökan om förlängning har skickats. Uppdateringar av listan sker av vårdavdelningens medicinska sekreterare efter genomgång med avdelningens ansvarige överläkare. Listan skall ses över vid varje rond.  Sekreterare bevakar att ansökningar om förlängd tvångsvård och underställan om konverteringar inkommer i tid till domstol och att dom från domstol anländer efter förhandling, samt att domens nya tidsgräns inskrives i journal. Vid kontakt med Socialstyrelsen, regionala tillsynsenheten i Malmö, den 17 augusti 2009 framkom att Socialstyrelsen inte hade haft något tillsynsärende rörande den aktuella händelsen.

text: I ett beslut den 27 oktober 2009 anförde JO André följande.

text: Bedömning

text: Varje medborgare är gentemot det allmänna skyddad mot påtvingat kroppsligt ingrepp och mot frihetsberövande. Detta grundlagsfästa skydd följer av

text: 2 kap.

text: och

text: 8 §§

text: regeringsformen

text: (RF). Tvångsmedicinering räknas till sådana kroppsliga ingrepp som medborgarna skyddas mot genom

text: 2 kap. 6 §

text: RF. För att ett påtvingat kroppsligt ingrepp eller ett frihetsberövande ska vara tillåtet krävs i princip lagstöd (se

text: 2 kap. 12 §

text: RF).

text: I huvudsak motsvarande bestämmelser finns i Europakonventionen (artikel 5:1 och 8:1). Lagstöd för frihetsberövande och annat tvång inom den psykiatriska vården finns i lagen (

text: ) om psykiatrisk tvångsvård, LPT.

text: Förutsättningarna för psykiatrisk tvångsvård anges i

text: 3 §

text: LPT. Ett beslut om intagning på en sjukvårdsinrättning för tvångsvård får enligt

text: 4 §

text: LPT inte fattas utan att ett läkarintyg (vårdintyg) har utfärdats av vilket det framgår att det finns sannolika skäl för att förutsättningarna för sluten psykiatrisk tvångsvård av patienten är uppfyllda.

text: Om chefsöverläkaren finner att patienten bör ges tvångsvård utöver fyra veckor från dagen för beslutet om intagning, ska chefsöverläkaren enligt

text: 7 §

text: LPT före utgången av fyraveckorstiden ansöka hos länsrätten om medgivande till sådan vård.

text: Av

text: 28 §

text: LPT framgår att tvångsvården upphör om ansökan om medgivande till förlängning inte inkommit till länsrätten inom den tid som anges i 7 §.

text: Om en patient är intagen för frivillig psykiatrisk vård, får chefsöverläkaren, enligt

text: 11 §

text: LPT, besluta om sluten psykiatrisk tvångsvård när de grundläggande förutsättningarna för tvångsvård är uppfyllda och patienten till följd av sin psykiska störning kan befaras komma att allvarligt skada sig själv eller någon annan (s.k. konvertering). Ett sådant beslut får inte fattas utan att ett vårdintyg har utfärdats.

text: Vad gäller frågan om tvångsmedicinering finns bestämmelser i 6 a, 11 och 17 §§ LPT.

text: AA intogs för vård enligt LPT den 21 maj 2007. Ansökan hos länsrätten om medgivande till fortsatt tvångsvård skulle därför göras senast den 18 juni 2007. Av förbiseende lämnades någon ansökan till rätten emellertid inte in.

text: Det är självfallet oacceptabelt att sjukhuset har brustit beträffande bevakningen av tidsfristen.

text: Som framgår av den rättsliga regleringen upphör vård enligt LPT automatiskt när en ansökan om fortsatt tvångsvård inte kommer in till länsrätten innan tiden för gällande beslut om tvångsvård har löpt ut. Tvångsvården av AA upphörde alltså i och med att någon ansökan om medgivande till fortsatt tvångsvård inte hade gjorts den 18 juni 2007. Detta synes emellertid inte ha uppmärksammats av sjukhuset förrän den 25 juni 2007, då AA informerades om att den psykiatriska vården av henne sedan en vecka tillbaka grundades på frivillighet från hennes sida. Den 5 juli 2007 kl. 10.20 fattade chefsöverläkaren beslut enligt

text: 11 §

text: LPT om att den frivilliga vården av AA skulle övergå till tvångsvård.

text: Från den 18 juni till den 5 juli 2007 var AA således rättsligt sett intagen för frivillig psykiatrisk vård, vilket innebär att det under den perioden inte har funnits lagstöd för att vidta någon form av tvångsåtgärd mot henne. Trots detta har hon den 23 juni 2007 tvångsmedicinerats vid två tillfällen. Vidare har hon den 5 juli 2007 – innan konverteringsförfarande hade inletts – medicinerats med ”milt tvång”. Det kan här noteras att den tvångsmedicinering som ägde rum den 23 juni 2007 skedde utifrån den felaktiga utgångspunkten att AA då fortfarande vårdades med stöd av LPT, medan det när AA den 5 juli 2007 medicinerades med ”milt tvång” stod klart att tvångsvården hade upphört och att hon var intagen för frivillig psykiatrisk vård.

text: Det är givetvis under alla förhållanden helt oacceptabelt att tvångsåtgärder vidtas mot en patient utan att det föreligger legala förutsättningar för det. Samtliga tillfällen av tvångsmedicinering av AA under tiden då hon vårdades enligt HSL har inneburit en kränkning av hennes grundläggande fri- och rättigheter enligt

text: regeringsformen

text: och Europakonventionen. Jag har övervägt att närmare utreda om straffrättsligt eller disciplinärt ansvar bör utkrävas av någon enskild befattningshavare, men jag har vid en helhetsbedömning av omständigheterna i ärendet beslutat att inte gå vidare i saken. Även om jag alltså inte har funnit att ansvar måste utkrävas av någon enskild befattningshavare kan Psykiatri Lund inte undgå mycket allvarlig kritik för att tidsfristen enligt

text: 7 §

text: LPT har försuttits i detta fall och för att AA utan lagstöd har tvångsmedicinerats vid flera tillfällen.

text: Av handlingarna framgår att en översyn av bevakningsrutinerna på området har skett både vid berörd avdelning och inom övriga delar av verksamhetsområdet. Jag utgår från att regionstyrelsen följer upp att de nya rutinerna säkerställer att något liknande inte inträffar på nytt.

text: Med den mycket allvarliga kritik som har uttalats avslutas ärendet.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Lilian Wiklund

nyckelord: Barn/ungdom Omhändertagande Ungdomshem

title: Kritik mot Statens institutionsstyrelse för dröjsmål med att anvisa plats vid ett särskilt ungdomshem

sammanfattning: I en anmälan till JO framfördes klagomål bl.a. mot att Statens institutionsstyrelse (SiS) i ett visst fall i början av maj 2014 erbjöd en akutplats vid ett särskilt ungdomshem först två dagar efter att socialnämnden hade kommit in med en platsansökan. SiS förklarade att anledningen till dröjsmålet var den ansträngda platssituationen vid ungdomshemmen. Enligt SiS hade myndigheten sedan slutet av 2013 haft svårigheter att omgående kunna erbjuda platser, men man hade intensifierat arbetet med att lösa problemen i mitten av maj, och kön till akuta platser var undanröjd i mitten av juni 2014. Enligt JO är utgångspunkten i en akut situation att SiS ska anvisa en plats mer eller mindre omedelbart. Det kan dock finnas tillfällen då ett visst dröjsmål är ofrånkomligt, t.ex. efter en brand eller någon annan oförutsedd händelse, som gör det nödvändigt att snabbt placera om ett antal personer. Att SiS i det här aktuella fallet kunde erbjuda en akutplats först efter två dagar har dock berott på problem av helt annat slag. SiS kan därför inte undgå kritik för dröjsmålet.

text: Anmälan

text: Socialsekreterarna AA och BB, Örgryte-Härlanda stadsdelsförvaltning i Göteborgs kommun, framförde i en anmälan till JO klagomål mot placeringsenheten vid Statens institutionsstyrelse, SiS. De anförde i huvudsak följande. Stadsdelsförvaltningen var i behov av en akutplats på ett § 12-hem den 6 maj respektive den 9 juni 2014 men det fanns inga platser att tillgå i hela landet. Platsbristen leder till att ungdomarna riskerar att fara illa eftersom de inte kan få behövlig vård. Vidare medför platsbristen att socialtjänsten inte kan verkställa beslut där socialnämnden har bedömt att det finns ett omedelbart vårdbehov.

text: Utredning

text: JO begärde att SiS skulle yttra sig över anmälan.

text: SiS anförde i ett remissvar i huvudsak följande (bilagor har här utelämnats).

text: SiS organisation

text: SiS bedriver individuellt anpassad tvångsvård och behandling av ungdomar med allvarliga psykosociala problem och vuxna med missbruksproblern. SiS verkställer

text: också sluten ungdomsvård. SiS är indelat i tre verksamhetsområden: SiS ungdomsvård norr, SiS ungdomsvård söder och SiS missbruksvård. Huvudkontoret ansvarar för övergripande frågor, samordning och normering och ska utgöra ett stöd till verksamhetsområdena. Varje verksamhetsområde har ett verksamhetskontor. Verksamhetsdirektörerna, som är direkt underställda generaldirektören, leder arbetet inom verksamhetsområdet och är chef för institutionscheferna i sitt verksamhetsområde. Av SiS arbets- och delegationsordning framgår att verksamhetsdirektörerna ansvarar för att behovet av platser tillgodoses inom respektive verksamhetsområde.

text: SiS ungdomsvård SiS har 24 särskilda ungdomshem av vilka sex har särskilda platser avsatta för sluten ungdomsvård. Ungdomshemmen erbjuder akut-, utrednings- och behandlingsinsatser för ungdomar i åldern 12-20 år. Vården är differentierad utifrån ungdomarnas kön, ålder och problematik. Det finns till exempel särskilda akutplatser för särskilt vårdkrävande och våldsamma pojkar. SiS har också särskilda platser för pojkar och flickor med psykiatrisk och neuropsykiatrisk problematik. Andra avdelningar har ett bredare uppdrag att till exempel akut ta emot ungdomar med skiftande behov. Av SiS årsredovisning 2013 framgår att 2013 placerades 81 procent av ungdomarna omgående och 96 procent inom en vecka. Här ingår både ungdomar med behov av plats omgående och ungdomar som väntar på en specifik behandlingsplats. I SiS verksamhetsplan 2014 framkommer att antalet intagningar enligt LVU har legat mellan cirka l 200 och l 300 under de senaste tre åren. Inför verksamhetsåret 2014 vidtogs flera förändringar avseende platser och målgrupper vilket innebar att det totala antalet platser inom ungdomsvården minskade med sex platser jämfört med 2013. Förändringarna innebar bland annat att antalet platser för sluten ungdomsvård reducerades samtidigt som antalet akutplatser ökades. För 2014 planerade SiS för totalt 647 platser inom ungdomsvården, av vilka 56 var särskilt avsatta för sluten ungdomsvård.

text: Anvisning av plats Placeringsenheten lyder under Avdelningen för planering och ekonomi vid SiS huvudkontor och har till uppgift att på socialtjänstens begäran anvisa plats vid den institution som bäst passar den enskilde individen utifrån närhets- och differentieringsprinciperna. Enheten är tillgänglig dygnet runt. Socialtjänsten och placeringssekreteraren diskuterar lämplig placering utifrån den unges vårdbehov. Socialtjänsten inkommer därefter med en skriftlig ansökan om plats på särskilt ungdomshem. Efter platsanvisning fattar socialnämnden beslut om placering.

text: Platssituationen vid SiS våren 2014

text: Den 14 maj 2014 mottog SiS en lex Sarah-rapport enligt

text: 14 kap. 3 § socialtjänstlagen (2001:453)

text: , SoL, från enhetschefen för placeringsenheten. Av rapporten framgår att placeringsenheten sedan november 2013 haft ökade svårigheter att erbjuda plats omgående på de särskilda ungdomshemmen. Enheten har sedan februari 2014 fått ställa ungdomar i kö till såväl akut-, utrednings- och behandlingsplatser. Vid rapportens upprättande fanns det inga tillgängliga akut- eller utredningsplatser samtidigt som det fanns 54 unga i kö till akut- och/eller utredningsplats. Det fanns även 77 unga i kö till behandlingsplats varav 75 var placerade på akut- och utredningsavdelningar inom SiS och två saknade dygnsvård i annan form. Eftersom SiS bedömde det rapporterade missförhållandet som allvarligt gjordes en anmälan till Inspektionen för vård och omsorg, IVO, den 20 maj 2014. I SiS utredning med anledning av den ansträngda platssituationen framkommer bland annat identifierade orsaker till samt konsekvenser av det anmälda missförhållandet, se bilaga 1.

text: Anmälda händelser AA inkom den 6 maj 2014 till SiS placeringsenhet med en skriftlig anmälan om behov av plats på särskilt ungdomshem till en flicka född 1998 som vårdades enligt

text: 3 §

text: LVU, se bilaga 2. Av ansökan framgår att flickan tidigare missbrukat men nu är drogfri. Skälet till behovet av plats uppgavs vara upprepade rymningar från det familjehem där flickan var placerad för behandling enligt MTFC. AA uppgav att den akuta placeringen inom SiS skulle fungera som en "time out" från den planerade MTFC-vården. Flickan anvisades akutplats den 8 maj 2014 vid SiS ungdomshem Margretelund, se bilaga 3. Hon ankom till institutionen den 11 maj 2014 och skrevs ut till föräldrahemmet den 11 juni 2014, se bilaga 4. Den 10 juni 2014 inkom AA till SiS placeringsenhet med en skriftlig anmälan om behov av plats på särskilt ungdomshem till en pojke född 1998, se bilaga 5. Av anmälan framgår i huvudsak följande. En LVU-utredning är inledd men inget omedelbart omhändertagande är gjort utifrån platsbrist. Socialtjänsten önskar en låsbar behandlingsplats då pojken avvikit vid flera tillfällen från ett öppet HVB. Behandlingen ska riktas mot pojkens allvarliga missbruk av cannabis och spice. Pojken har tidigare behandlats i öppnare former men har nu efter en tids drogfrihet återfallit. Anmälan avsåg en behandlingsplats med inriktning på missbruk, det vill säga inte en akutplats. I anmälan uppgav AA också att inget behov av omedelbart skydd föreligger. Ansvarig placeringssekreterare har sökt AA vid flera tillfällen för att diskutera lämpliga behandlingsalternativ och komplettera uppgifterna i den skriftliga anmälan. Vid ett tillfälle har AA återkommit efter att meddelanden lämnats, då var dock inte ansvarig placeringssekreterare tillgänglig.

text: Vidtagna och planerade åtgärder SiS arbetar kontinuerligt med flexibiliteten i organisationen för att kunna möta kommunernas efterfrågan av olika typer av platser. I den löpande verksamhetsplanering som verksamhetsdirektörerna ansvarar för ingår att platsantal och målgruppsanpassningar stämmer överens med rådande efterfrågan. Inför verksamhetsåret 2014 vidtogs flera förändringar avseende platser och målgrupper, bland annat reducerades antalet platser för sluten ungdomsvård samtidigt som antalet akutplatser ökades. Förändringarna vidtogs utifrån det då rådande placeringsläget och för att bättre kunna möta eventuella toppar av akutärenden. Förutom att försöka anpassa det totala antalet platser på ett sådant sätt att det är möjligt att möta topparna i efterfrågan behöver SiS ha rutiner och arbetssätt så att den befintliga kapaciteten utnyttjas optimalt. I samband med den platssituation som föranledde lex Sarah anmälan intensifierades SiS arbete med att möta den förändrade efterfrågan. Vidtagna åtgärder, bland annat renoverings- och anställningsåtgärder, innebar att totalt 17 ungdomar kunde placeras den 22-23 maj 2014. En ytterligare åtgärd är att en avdelning vid SiS ungdomshem Margretelund har ordnats på sådant sätt att den med kort framförhållning kan skifta mellan pojk- eller flickuppdrag. Vidare har verksamhetsdirektörerna, tillsammans med planeringsdirektören och placeringschefen, en fortsatt vaksamhet kring platssituationen för att utifrån dagsfärsk information kunna vidta de åtgärder som bedöms nödvändiga. Placeringenheten har i ett internyttrande daterat den 18 juni 2014 angett att kön till akuta platser är undanröjd. Enheten anser det dock fortsatt bekymmersamt att skräddarsy platser till en liten grupp vårdkrävande ungdomar som kräver stora personalinsatser. Förutom de åtgärder som beskrivits ovan, med syfte att komma tillrätta med vårens akuta platssituation, har SiS även vidtagit åtgärder för att långsiktigt förebygga att en liknande situation inträffar. En sådan åtgärd är att det i SiS nyligen reviderade strategiska plan är beslutat att ett strategiskt område ska vara Uppdrag - Rätt rustade. Inom detta strategiska område framgår bland annat följande: SiS institutioner ska vara rätt dimensionerade för myndighetens uppdrag och verksamheten ska, utan att göra avkall på kvaliteten, utformas med sikte på en hög flexibilitet för att myndigheten ska klara av att omedelbart anvisa en lämplig plats då så krävs. Detta kräver att institutionerna har rätt organisatoriska och lokalmässiga förutsättningar och att varje institution är samlad inom ett geografiskt område.

text: Institutionernas storlek och utformning ska ha en medveten flexibilitet och förmåga att bära de kostnader som följer med uppdraget och förändringar i efterfrågan. Ytterligare åtgärder med ett mer långsiktigt fokus är att SiS i inriktningsbeslut inför verksamhetsplanering 2015 beslutat att SiS under året ska prioritera aktiviteter som bland annat stödjer  Ökad genomströmning såväl mellan SiS tjänster som till vård utanför SiS.  Ökat kapacitetsutnyttjande genom ökad flexibilitet. Ett av verksamhetsmålen för 2015 är att SiS kan anvisa lämplig plats omedelbart.

text: Bedömning

text: Det finns inte någon bestämmelse som anger inom vilken tid SiS ska anvisa plats på ett särskilt ungdomshem. JO har dock i flera tidigare beslut prövat frågan. I beslut den 6 september 2000, dnr 1796-2000, uttalade JO att det är uppenbart att det som regel krävs att en plats kan tillhandahållas mer eller mindre omedelbart i de fall en socialnämnd vänder sig till SiS i en akut situation. Under våren 2014 har platssituationen inom SiS periodvis varit så ansträngd att det inte funnits några lediga platser att tillgå vid SiS särskilda ungdomshem. Konsekvensen har vid ett flertal tillfällen blivit att SiS inte kunnat anvisa plats omedelbart i akuta situationer. Denna situation är självfallet varken tillfredsställande eller acceptabel. Gällande de två situationer som anmälts till JO kan konstateras att i ärendet där ansökan gällde en akut placering, anvisade SiS plats inom två dygn. I det andra ärendet, som gällde en behandlingsplats med inriktning på missbruk, har placering ännu inte skett. I detta fall är dock den unge fortfarande inte omhänder tagen enligt LVU. SiS har vidtagit ett flertal åtgärder för att undanröja kön till akuta platser. SiS planerar vidare att vidta ytterligare åtgärder med syfte att utforma verksamheten med en hög flexibilitet för att myndigheten ska klara av att omedelbart anvisa en lämplig plats även i situationer med ökad efterfrågan. Trots att dessa åtgärder bedöms minimera risken för att något liknande ska kunna inträffa igen kan SiS inte utesluta att så skulle kunna ske. Det visar också på att SiS behöver fortsätta och intensifiera sitt systematiska utvecklingsarbete för att kunna möta kommunernas skiftande efterfrågan av olika typer av platser inom ungdomsvården.

text: AA och BB fick tillfälle att yttra sig över remissvaret.

text: Enligt uppgift från CC, vikarierande enhetschef för juridikenheten, SiS, råder det alltjämt stor efterfrågan på akutplatser, men enligt en avstämning den 26 augusti

text: 2014 fanns det då ingen kö till dessa platser.

text: Bedömning

text: Enligt lagen (

text: ) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU, kan vård ges till skydd för barn och ungdomar i vissa situationer där det inte går att få samtycke till vård. Vård enligt LVU ska bl.a. beslutas om den unge utsätter sin hälsa eller utveckling för en påtaglig risk att skadas genom missbruk av beroendeframkallande medel, brottslig verksamhet eller något annat socialt nedbrytande beteende (

text: 3 §

text: LVU). För unga som ges vård enligt

text: 3 §

text: LVU och som behöver stå under särskilt noggrann tillsyn ska det enligt

text: 12 §

text: LVU finnas särskilda ungdomshem, s.k. § 12-hem. Av paragrafens andra stycke framgår att om socialnämnden har beslutat att den unge ska vistas i ett särskilt ungdomshem ska SiS anvisa plats i ett sådant hem. Socialnämnden får enligt vissa förutsättningar besluta om omedelbart omhändertagande av en person som är under 20 år (

text: 6 §

text: LVU). Även vid sådana akuta omhändertaganden kan det bli fråga om en placering på ett § 12-hem.

text: Det finns inte någon bestämmelse som anger inom vilken tid SiS ska anvisa plats på ett särskilt ungdomshem efter att socialnämnden har kommit in med en ansökan. När det är frågan om akuta situationer, som t.ex. kan uppstå vid omedelbara omhändertaganden, och där socialnämnden har gjort bedömningen att vården av den unge bör bedrivas vid ett § 12-hem, har JO tidigare uttalat att det är uppenbart att det som regel krävs att en plats kan tillhandahållas mer eller mindre omedelbart (se JO:s beslut den 6 september 2000, dnr

text: ). Ansökan om plats den 6 maj 2014 När det gäller den ansökan om akutplats som kom in till SiS den 6 maj 2014 framgår det av utredningen att en sådan plats erbjöds efter två dagar. SiS har förklarat att anledningen till att en akutplats inte kunde anvisas tidigare var den ansträngda platssituationen vid myndighetens ungdomshem.

text: Av remissvaret framgår det att SiS sedan slutet av 2013 har haft svårigheter att omgående kunna erbjuda platser på de särskilda ungdomshemmen. Situationen har enligt SiS varit ansträngd sedan november 2013, och ungdomar har fått ställas i kö till såväl akut- som utredningsplatser sedan februari 2014. Den 14 maj 2014 fick SiS en rapport enligt

text: , SoL, från myndighetens placeringsenhet. I rapporten angavs bl.a. att det vid den tidpunkten inte fanns några tillgängliga akut- eller utredningsplatser på ungdomshemmen samtidigt som det fanns 54 ungdomar som väntade på att få en placering. SiS bedömde att situationen var allvarlig och gjorde en s.k. lex Sarah-anmälan till Inspektionen för vård och omsorg (IVO).

text: SiS har ett ansvar för att tillgodose samhällets behov av låsbara vårdplatser för ungdomar. Som jag har redogjort för är utgångspunkten att SiS i en akut situation ska anvisa en plats mer eller mindre omedelbart. Myndigheten måste därför ständigt arbeta för att kunna möta en ökad efterfrågan på platser oavsett anledning.

text: Enligt remissvaret intensifierades arbetet med att lösa den ansträngda situationen när placeringsenheten lämnade in sin rapport i mitten av maj. Redan den 18 juni uppgav enheten i ett internyttrande att kön till akuta platser var undanröjd. Placeringsenheten ingår, såvitt kan utläsas om organisationen på SiS:s hemsida, i avdelningen för planering och ekonomi vid SiS:s huvudkontor. Avdelningschefen ingår i myndighetens ledningsgrupp. Det är mot den bakgrunden svårt att tänka sig att SiS:s ledning skulle ha varit omedveten om den ansträngda situationen innan placeringsenheten lämnade sin rapport och svårt att förstå varför problemen inte kunde lösas tidigare under året. Med hänsyn till att SiS dels har vidtagit ett antal åtgärder, dels har anmält saken till den ordinarie tillsynsmyndigheten finner jag dock för närvarande inte anledning att fördjupa mig i den saken.

text: Jag har förståelse för att det inte är en lätt uppgift att genast kunna möta ett plötsligt ökat behov av platser vid ungdomshemmen, och det kan självfallet finnas

text: situationer när ett visst dröjsmål med placeringen är ofrånkomligt. En sådan situation skulle kunna uppstå exempelvis efter en brand, en omfattande skadegörelse eller någon annan oförutsedd händelse som gör det nödvändigt att snabbt placera om ett antal personer. Att SiS i det här aktuella fallet kunde erbjuda en akutplats först efter två dagar har dock berott på problem av helt annat slag. SiS kan därför inte undgå kritik för dröjsmålet.

text: Ansökan om plats den 10 juni 2014 När det gäller den ansökan om akutplats som kom in till SiS den 10 juni 2014 finner jag, mot bakgrund av det som har kommit fram i utredningen, inte anledning att göra något uttalande.

text: De åtgärder som SiS vidtog under försommaren 2014 förefaller ha medfört att det för närvarande inte finns någon kö till akutplatserna. Den situationen kan dock ändras snabbt, och SiS måste kontinuerligt arbeta för att förhindra att en liknande situation uppstår igen. Jag kommer därför att följa utvecklingen när det gäller tillgång till platser vid de särskilda ungdomshemmen.

text: Ärendet avslutas med den kritik mot dröjsmålet med att anvisa en akutplats efter ansökan den 6 maj 2014 som uttalats ovan.