avgjordAv: Justitieombudsmannen Katarina Påhlsson

title: Kritik mot Kronofogdemyndigheten och Polismyndigheten för hanteringen av en utmätning på distans som berörde ett barn

sammanfattning: I beslutet gör JO uttalanden om flera generella frågor av både principiell och praktisk betydelse beträffande utmätning på distans och barnets bästa i samband med en sådan utmätning. En utmätning på distans inleds med att Polismyndigheten i sin verksamhet påträffar egendom som det finns anledning att anta kan utmätas och underrättar Kronofogdemyndigheten om det. Om egendomen utmäts får Kronofogdemyndigheten begära biträde av Polismyndigheten för att säkerställa egendomen genom att ta den i förvar. Vid den distansutmätning som granskades närmare i ärendet fick en nioårig flicka vara med om att den bil som hennes pappa körde stoppades av uniformerad polis och att polisen sedan tog bilen i förvar. Hon transporterades därefter med sin pappa till en buss- och tågstation utan att det verkar ha funnits en tydlig plan för hur de skulle kunna ta sig hem på kvällen. JO noterar i det sammanhanget att händelsen ägde rum några dagar före julafton när det kan vara svårt att hitta tillgängliga resealternativ. Oavsett orsak eller förklaring måste en sådan verkställighet av en utmätning anses vara oförenlig med barnets bästa. Kronofogdemyndigheten kritiseras för att ansvarig handläggare inte ställde frågor till polisen för att klargöra om det fanns ett barn som kunde beröras av utmätningen. Polismyndigheten i sin tur får kritik för att barnets bästa inte utreddes, bedömdes och beaktades i tillräcklig utsträckning. JO konstaterar att det här ärendet visar på att det vid utmätning på distans finns behov av en god samverkan mellan berörda myndigheter och att de har väl utarbetade rutiner. Det gäller inte minst vid sådana utmätningar som berör barn. Det har föreslagits att fler myndigheter ska underrätta Kronofogdemyndigheten i motsvarande fall, dvs. att utrymmet för distansutmätning ska utvidgas. Mot bakgrund av detta och vad som har kommit fram i hennes utredning skickar JO en kopia av beslutet till regeringen för kännedom.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO i december 2024 förde AA fram klagomål mot Kronofogdemyndigheten och Polismyndigheten och uppgav bl.a. följande.

text: På kvällen den 21 december 2023 stoppade polisen en bil som bl.a. hennes make och deras nioåriga dotter färdades i. Polisen kontaktade Kronofogdemyndigheten som sedan utmätte bilen och ett hästsläp som var kopplat till bilen

text: för hennes respektive makens skulder. De som befunnit sig i bilen fick några få minuter på sig att ta med de saker ur bilen som de kunde bära och därefter kördes de av polisen till en buss- och tågstation. De fick inte med sig alla ytterkläder eller julklappar. Eftersom alla tåg var fullsatta och det inte gick några bussar kunde familjen inte ta sig hem förrän dagen efter.

text: Utredning

text: Inledningsvis hämtade JO in handlingar från Kronofogdemyndigheten och Polismyndigheten. I Kronofogdemyndighetens utmätningsprotokoll och handläggarnoteringar samt i Polismyndighetens händelserapport och beslut om biträde fanns viss information om kontakterna mellan myndigheterna den 21 december 2023. Det fanns inga noteringar i den dokumentationen om att man vid kontakterna pratade om att ett barn berördes av utmätningen.

text: JO begärde att Kronofogdemyndigheten respektive Polismyndigheten skulle yttra sig över verkställigheten av utmätningen den 21 december 2023. Myndigheterna skulle också besvara de generella frågor om distansutmätning som framgår av remissvaren samt redovisa sin respektive bedömning av det som hade kommit fram. De skulle särskilt beröra frågan om hur verkställigheten av den aktuella utmätningen förhåller sig till barnkonventionen och grundprincipen i konventionen om att barnets bästa ska beaktas i första hand vid alla åtgärder som rör ett barn (se artikel 3.1).

text: Kronofogdemyndighetens yttrande Kronofogdemyndigheten redovisade inledningsvis följande om ärendet.

text: Den 21 december 2023 stoppade Polisen en bil med ett hästsläp vid en trafikkontroll. Eftersom föraren hade skulder kontaktade Polisen Kronofogdens jourtelefon för s.k. distansutmätning. Kronofogdens handläggare fick uppgift från Polisen att BB framförde bilen och att han uppgett att fordonen var registrerade på hustrun, men att de delade på fordonen. Vid utmätningstillfället fick Kronofogdens handläggare inga uppgifter från Polisen om att det skulle finnas andra passagerare i bilen eller att barn var med i bilen. Kronofogden fick inte heller några uppgifter om BB kunde få problem med att ta sig från platsen. Enligt förrättningsmannen lämnar Polisen regelmässigt den här typen av uppgifter om sådana uppgifter finns och Kronofogden behöver därför inte fråga efter uppgifterna. I detta fall var det en polisman som tidigare hade ringt till handläggaren och som vet vilken information som Kronofogden behöver, varför handläggaren bedömde att det inte var nödvändigt att ställa kompletterande frågor. Då både BB och AA hade skulder beslutade Kronofogden att utmäta deras andelar i bilen och släpet. Utmätningen gjordes med stöd av

text: 4 kap. 19 § första stycket utsökningsbalken

text: . Kronofogdemyndigheten redogjorde för rättslig reglering och redovisade därefter i huvudsak följande bedömning.

text: Frågorna från JO

text: Vilken information behöver Kronofogden få i kontakterna med Polisen i samband en distansutmätning? Vilket ansvar har Kronofogden respektive Polisen för att

text: Kronofogden får den informationen? Hur ska kontakterna med Polisen dokumenteras? I 5.2.1 anvisning för distansutmätning anges att Kronofogdens handläggare behöver vid distansutmätning få information om egendomen och omständigheterna kring egendomen. Omständigheter att fråga närmare om kan vara följande. • Vem som uppges äga egendomen. • Värde på egendomen • Hur gäldenären fick egendomen i sin besittning. • Vad den ska användas till. • Skicket på egendomen. • Inringande myndighetens observationer och omständigheterna i gäldenärens situation för att kunna göra en proportionalitetsprövning inför en utmätning. Det är Kronofogden som ska begära information av Polisen, men det är Polisen som kontaktar Kronofogden om att det finns utmätningsbar tillgång, se 6 kap. 25 § utsökningsförordningen. Polisen har alltså fått en uppgiftsskyldighet, men det är Kronofogden som bäst känner till vilka uppgifter som behövs för att bedöma utmätningsfrågan. Det är Kronofogden som ansvarar för beslutet om utmätning, varför det är Kronofogden som har det yttersta ansvaret för att få in erforderliga uppgifter från Polisen. I 5.2.2 anvisning för distansutmätning anges att när handläggaren har fått tillräckligt med information för att besluta om utmätning ska handläggaren säkerställa egendomen antingen med ett förbudsmeddelande eller med en biträdesbegäran. När egendom påträffas i Polisens verksamhet, och utmäts på distans med biträde av Polisen, ska en biträdesbegäran meddelas till Polisen under samtalet. Biträdesbegäran registreras som en säkerställande underrättelse. En notering ska göras kring omständigheterna vid utmätningen, hämtningen av godset samt från vilket myndighetsområde. I 4.1 handledning för dokumentation i INIT framgår att alla åtgärder som syftar till att hitta tillgångar ska registreras omgående och fortlöpande. I 4 kap. 2 anges att egendom som framkommer under utredningen ska registreras omgående och fortlöpande.

text: Vilka överväganden om barnets bästa ska Kronofogden göra vid en distansutmätning som den aktuella? Hur ska övervägandena dokumenteras? Kan det vara olämpligt att begära Polisens biträde enligt

text: 6 kap. 12 a § utsökningsbalken

text: när ett barn berörs av utmätningen? Utmätningsförfarande är en tvångsåtgärd där Kronofogden ska beakta borgenärens intresse av att få betalt. I och med att det är ett tvångsförfarande finns det starka skäl för att den som inte har fått betalt får sin rätt tillgodosedd, men det ska samtidigt vägas mot barnets rättigheter. Även om barnets rättigheter vägs in kan det ändå leda till att barnets rättigheter kan få vika för motstående intressen. I en situation som den aktuella måste Kronofogden bedöma de konsekvenser utmätningen får för barnet och vad det finns för behov för barnet som behöver beaktas, se 7.1 Handledning barns rättigheter och bemötande av barn. De konsekvenser ett beslut får för ett barn får betydelse för den försvarlighetsbedömning och den intresseavvägning som Kronofogden enligt

text: 4 kap. 3 § utsökningsbalken

text: ska göra vid utmätning av tillgångar. Konsekvenserna för barnets bästa kan också påverka valet av metod för att säkerställa egendomen, se utdrag ur handboken Utmätning, s. 39

text: Övervägandena om barns bästa ska dokumenteras i Kronofogdens verksamhetssystem Init, se under [rubriken ovan] Kronofogden anser att det generellt sett inte är olämpligt att begära Polisens biträde med säkerställande av utmätning när barn berörs. Polisen ska inte vidta några andra åtgärder än vad Kronofogden skulle ha vidtagit i samma situation. Vad gäller säkerställandet bör Kronofogden kunna bedöma om säkerställandet kan ske på annat sätt än genom att egendomen tas omhand; det kan i det enskilda fallet kanske vara tillräckligt att meddela gäldenären att egendomen är utmätt och gäldenären inte får förfoga över egendomen genom att t.ex. avhända sig den. Ett förfarande där Polisen biträder Kronofogden vid utmätning är alltså i sig inte olämpligt bara för att barn berörs av utmätningen, men det förutsätter att Kronofogden har fullständiga uppgifter om utmätningssituationen så att Kronofogden kan göra korrekta bedömningar och besluta om rätt åtgärder.

text: Kan Kronofogden ge närmare anvisningar om hur Polisen ska verkställa en utmätning, t.ex. att verkställigheten ska anpassas på ett visst sätt för att ett barn berörs av utmätningen? Kan Polismyndigheten begära att Kronofogden lämnar sådana anvisningar? Kronofogden ser inte att det finns något hinder mot att Kronofogden ger anvisningar för säkerställande av utmätt egendom. Det är Kronofogden som ansvarar för utmätningen och myndigheten måste då kunna ge Polisen anvisningar för hur säkerställandet ska ske. Kronofogden ser inte heller något hinder mot att Polisen begär anvisningar av Kronofogden om hur säkerställandet ska ske.

text: Kronofogdens sammanfattande bedömningar

text: Om Kronofogden hade haft uppgift om att barn berördes av utmätningen skulle det ha beaktats vid bedömningen av om bilen skulle utmätas; Kronofogden kan inte se att barnets rättigheter skulle ha haft någon betydelse för utmätningen av släpet. Om barnets rättigheter hade beaktats behöver det inte nödvändigtvis ha lett till att utmätning av bilen inte skulle ha skett. Barnets rätt hade istället kunnat inverkat på hur utmätningen säkerställdes. Som framgår av förrättningsmannens redogörelse hade Kronofogden, om myndigheten hade känt till att barn berördes av utmätningen, kunnat övervägt om fordonen hade kunnat lämnats kvar i gäldenärens besittning. Utgångspunkten är att utmätt lös egendom ska tas om hand, om den inte lämnas i gäldenärens besittning. Det är alltså inte ett absolut krav att ta utmätt egendom i förvar utan Kronofogden kan i det enskilda fallet underlåta att ta egendom i förvar. Om Kronofogden i det enskilda fallet bedömer att det inte är någon risk att egendomen försvinner eller utsätts för skada kan Kronofogden överväga att låta egendomen vara kvar hos gäldenären. Verkan av beslutet om utmätning inträder redan genom beslutet om utmätning och gäldenären får då inte förfoga över den utmätta egendomen till nackdel för utmätningsborgenären. I det aktuella fallet hade Kronofogden fått uppgift om att BB körde bilen, att fordonen var registrerade på hustrun men att de båda delade på fordonen. Eftersom den polisman som kontaktade Kronofogdens handläggare tidigare hade ringt till Kronofogden angående fordon som stoppats, och känner till vilka uppgifter som Kronofogden kan behöva få, bedömde Kronofogdens handläggare att det inte fanns fler uppgifter om fordonen. Handläggaren fann därför ingen anledning att ställa ytterligare frågor då handläggaren hade tillräckligt med uppgifter för att besluta om utmätning. Kronofogden anser att handläggaren hade behövt inhämta ytterligare uppgifter för att bedöma frågan om proportionalitet och om barn kunde beröras av utmätningen innan beslutet fattades. Kronofogden har uppmärksammat att anvisning för distansutmätning kan behöva ses över och kompletteras med uppgift om att det vid distansutmätning också måste undersökas om ett beslut om

text: utmätning kan beröra barn. Även riktlinjen för säkerhetsställande av barns rättigheter kan behöva modifieras så att bland annat frågan om att utreda om barn berörs av Kronofogdens beslut eller åtgärder ska göras när det i det enskilda ärendet framkommer uppgifter som ger Kronofogden anledning att anta att barn kan beröras av myndighetens beslut eller åtgärder.

text: Polismyndighetens yttrande Polismyndigheten redogjorde för upprättad dokumentation och redovisade därefter upplysningar från berörda befattningshavare m.fl.

text: Polisassistenten CC anförde i huvudsak följande.

text: Tillsammans med DD stoppade han en personbil med släp norr om Hudiksvall, i höjd med Steg, för kontroll. Personbilen framfördes av BB. I bilen fanns också BB:s dotter och en vän till BB. De uppgav att de var på väg till Jämtland för att flytta och köra ett flyttlass. Det var därför som släpet var med. I personbilen fanns lite packning, men släpet var tomt. Vid kontroll konstaterades att såväl föraren av som ägaren till fordonet hade skulder hos Kronofogdemyndigheten. Patrullen diskuterade därför om kontakt skulle tas med Kronofogdemyndigheten för eventuell distansutmätning av fordonen. Samtidigt konstaterades att någon förundersökning eller annat som hindrade kontakt med Kronofogdemyndigheten inte förelåg. CC, som är utbildad förundersökningsledare och som var patrullens förman, beslutade därefter att underrätta Kronofogdemyndigheten om fordonsstoppet. I enlighet med den muntliga rutin som han har fått ta del av togs ingen kontakt med stationsbefäl eller jourutredningsbefäl. Innan beslut om utmätning fattades, samrådde patrullen och aktuell kronofogde för att hitta en bra lösning för de personer som färdades i bilen. Det är någonting som alltid görs. I sådana här situationer är det ett krav att polisen hjälper de som blir påverkade av beslutet. Även BB rådfrågades för att göra det så smidigt och bra som möjligt för dem. Kronofogde bedömde tillsammans med patrullen att de som färdades i bilen kunde köras, med hjälp av ytterligare en polispatrull, till centrala Hudiksvall för fortsatt transport med tåg eller hyrbil. Sedan fattades beslut om att utmäta fordonen. Den andra polispatrullen anlände till platsen. Patrullen informerade BB om att bil och släp skulle hämtas av bärgare samt uppmuntrade personerna i bilen att ta med sig sina övriga tillhörigheter. Personerna i bilen hade alltså all möjlighet att ta med sig föremål från bilen, vilket personerna även gavs god tid till. De meddelade själva när de var redo för transport till Hudiksvall. Patrullen beaktade barnets bästa från början till slutet av händelsen. Stämningen på platsen var god och inte det minsta hotfull eller stressande. Samtal fördes med BB gällande dotterns bästa och hur hon hanterade den aktuella händelsen. Dottern var upptagen med en mobiltelefon eller motsvarande under tiden som kontakten med Kronofogdemyndigheten pågick. Hon fick också sitta kvar i personbilen ända fram till samtliga skulle överföras till polisbilen för omgående transport till centrala Hudiksvall, där de lämnades av vid tågstationen.

text: Polisassistenten DD uppgav bl.a. följande.

text: CC, som var patrullens förman, beslutade att ta kontakt med Kronofogdemyndigheten enligt rutin. Myndigheten informerades om patrullens position, vilka som färdades i bilen samt registreringsnummer på fordonsekipaget. När barn finns med i bilen påpekas detta särskilt för myndigheten, vilket alltså också gjorde i det här fallet. Innan beslut om utmätning fattades, frågade kontaktad kronofogde om Polismyndigheten kunde bistå med transport av personerna i bilen till tågstation eller motsvarande punkt

text: för kollektivtrafiken. Den frågan ställs alltid vid sådana här situationer. Polismyndigheten kunde vara behjälplig i detta fall. DD minns inte om kronofogden talade med föraren.

text: Polismyndigheten redogjorde för rättslig reglering och redovisade därefter följande bedömning.

text: Frågorna från JO

text: Vilken information ska Polismyndigheten lämna till Kronofogdemyndigheten vid en underrättelse enligt 6 kap. 25 § utsökningsförordningen? Vilket ansvar har Polismyndigheten för att Kronofogdemyndigheten får den information som myndigheten behöver i samband med distansutmätning? Hur ska kontakterna med Kronofogdemyndigheten dokumenteras? När två myndigheter samverkar i realtid eller inom relativt korta tidsspann – såsom t.ex. vid verkställighet av en distansutmätning – uppstår en ökad risk för brister i informationsöverföringen. Det är därför av särskild vikt att Polismyndigheten, inom ramen för vad sekretesslagstiftningen tillåter, aktivt bidrar till att Kronofogdemyndigheten får tillgång till ett så relevant, tydligt och fullständigt beslutsunderlag som möjligt. Detta är särskilt angeläget i situationer där omständigheter föreligger som kan påverka Kronofogdemyndighetens lämplighetsbedömning – exempelvis när ett barn berörs av åtgärden på ett sätt som kan påverka barnets trygghet eller välbefinnande. Kontakterna med Kronofogdemyndigheten ska enligt metodstödet dokumenteras i formulär 106.1.

text: Vilka överväganden om barnets bästa ska Polismyndigheten göra vid en sådan distansutmätning som den aktuella? Barnkonventionen, med principen om barnets bästa, ska beaktas vid alla åtgärder som direkt eller indirekt påverkar ett barn. Det innebär att hänsyn till barnets bästa ska visas löpande under hela skeendet av en distansutmätning. Alltså ska barnets bästa beaktas redan vid det initiala beslutet att kontakta Kronofogdemyndigheten, och alltjämt vidare vid kontakterna med myndigheten samt vid ett verkställande av ett eventuellt beslut om distansutmätning. Barnets bästa ska också beaktas vid den frivilliga transporten, som aktualiserades i det här fallet. Övervägandena som ska ske avseende barnets bästa är följaktligen flera och varierar utifrån den aktuella situationen. Ledning för vilka aspekter som kan vara relevanta att beakta går att finna i både beslutstödet vid tvångsmedel riktade mot barn och informationsbladet riktade mot stationsbefäl som fattar beslut om barn. Det handlar bland annat om barnets ålder, om någon av barnets vårdnadshavare finns närvarande vid distansutmätningen samt hur en eventuell frivillig transport från utmätningsplatsen kan genomföras. Hur ska övervägandena dokumenteras? Dokumentation om övervägandena om barnets bästa ska i regel ske där också det aktuella beslutet dokumenteras. I förevarande fall ska alltså dokumentation ske i formulär 106.1.

text: Vad gör Polismyndigheten om den anser att lämpligheten av en begäran enligt

text: 6 kap. 12 a § utsökningsbalken

text: kan ifrågasättas, t.ex. för att ett barn berörs av åtgärden? Polismyndighetens prövning av en begäran om biträde är av formell karaktär. Den omfattar endast en bedömning av om det finns stöd i författning för att lämna biträdet och om den sökande myndigheten är behörig att framställa begäran. Frågor om behovet eller lämpligheten av en begäran om att lämna biträde ingår inte i Polismyndighetens prövning.

text: Om en beslutsfattare (eller annan berörd befattningshavare) inom Polismyndigheten anser att det finns omständigheter som ger anledning att ifrågasätta lämpligheten av en begäran enligt

text: 6 kap. 12 a § utsökningsbalken

text: , exempelvis för att ett barn kommer att påverkas av åtgärden på ett sätt som strider mot grundprincipen om att barnets bästa ska beaktas i första hand, bör den sökande myndigheten uppmärksammas på detta (jfr bl.a. JO 1981/82 s. 172, JO:s beslut den 8 februari 2010, dnr

text: , och JO:s beslut den 3 april 2014, dnr

text: ). Polismyndigheten ansvarar för att tillhandahålla relevant information, men det är givetvis Kronofogdemyndigheten som har att ta ställning till den fortsatta hanteringen utifrån den information som ges.

text: Kan Kronofogdemyndigheten ge närmare anvisningar om hur Polismyndigheten ska verkställa en utmätning, t.ex. att verkställigheten ska anpassas på ett visst sätt för att ett barn berörs av utmätningen? Kan Polismyndigheten begära att Kronofogdemyndigheten lämnar sådana anvisningar? Ja, Kronofogdemyndigheten kan lämna närmare anvisningar till Polismyndigheten om hur en utmätning ska verkställas, särskilt om det finns behov av anpassning, exempelvis när barn berörs. Detta följer av att det är Kronofogdemyndigheten som, genom att besluta om både utmätning och om att Polismyndigheten ska biträda, har det övergripande ansvaret för verkställigheten enligt

text: 6 kap. 12 a § utsökningsbalken

text: . Polismyndigheten utför biträdet inom ramen för sin egen verksamhet, men är skyldig att samverka och kan begära anvisningar från Kronofogdemyndigheten om det finns behov av klargöranden kring verkställigheten. Kronofogdemyndigheten har dock inte befogenhet att styra exakt hur Polismyndigheten genomför sina operativa åtgärder – det sker inom polisens eget ansvar. Samverkan och dialog är därför avgörande.

text: Bedömningen av det här ärendet och övriga överväganden

text: Inledning Samverkan mellan olika myndigheter är viktig, inte minst för att systemet med handräckning ska fungera väl (se t.ex. JO:s beslut den 3 april 2014, dnr

text: ). Polismyndigheten har en lagstadgad skyldighet att underrätta Kronofogdemyndigheten när det finns anledning att anta att egendom, som har påträffats i Polismyndighetens verksamhet, kan utmätas. Enbart när särskilda skäl talar emot det behöver Polismyndigheten inte underrätta. Vad som utgör särskilda skäl framgår inte av förarbeten. Av myndighetens metodstöd framgår att exempelvis den enskildes situation ska beaktas. Om ett barn berörs av en situation och det finns risk för att barnet påverkas på ett olämpligt sätt, kan detta – beroende på de konkreta omständigheterna – utgöra särskilda skäl att avstå från att underrätta Kronofogdemyndigheten enligt 6 kap. 25 § utsökningsförordningen. Det faktum att ett barn berörs medför dock inte per automatik att sådana skäl föreligger. En individuell och noggrann prövning måste göras i varje enskilt fall. När ett barn är inblandat ska det särskilt övervägas om situationen är sådan att en underrättelse bör utebli – detta med beaktande av grundprincipen att barnets bästa ska beaktas i första hand vid alla åtgärder som rör ett barn.

text: Förelåg särskilda skäl och beaktades barnets bästa vid verkställigheten? I det här ärendet framgår det inte av utredningen om det gjordes några överväganden om det, med hänsyn till barnets situation, förelåg särskilda skäl som talade mot att underrätta Kronofogdemyndigheten enligt 6 kap. 25 § utsökningsförordningen. Vid en bedömning i efterhand finns det omständigheter som talar för att sådana särskilda skäl kan ha förelegat i detta fall. Det är därför olyckligt att det inte

text: framgår av utredningen om en prövning i den delen alls har gjorts, eller på vilka grunder den i så fall vilade. En rimlig utgångspunkt är enligt Polismyndighetens uppfattning att en situation som den aktuella – ett fordonsstopp av uniformerad polis och transport från platsen i målad polisbuss – kan upplevas som förvirrande eller obehaglig för ett yngre barn. Utgångspunkten bör därför vara att undvika att barn transporteras i målade polisfordon i samband med den här typen av åtgärder, eftersom det kan innebära en onödigt påfrestande upplevelse och strider mot principen om barnets bästa. Samtidigt har inget framkommit i utredningen som motsäger att berörda polismän kontinuerligt har anpassat sitt agerande med hänsyn till att ett barn berördes. Hänsyn togs både under kontakterna med Kronofogdemyndigheten, vid verkställigheten av utmätningsbeslutet och vid den efterföljande transporten till tågstationen. Även om situationen som sådan kan ha upplevts som obehaglig och stressande, är det Polismyndighetens bedömning att utredningen inte visar något som motsäger att barnets bästa beaktades av de inblandade poliserna utifrån de omständigheter som rådde vid tillfället.

text: Bristande dokumentation av barnets bästa Självfallet är det en brist att vidtagna överväganden avseende barnets bästa inte har dokumenterats. Det finns visserligen utrymme att anteckna sådana överväganden i formulär 106.1. Att prövningen av barnets bästa ska dokumenteras där framgår däremot inte uttryckligen av vare sig formuläret eller det aktuella metodstödet. Instruktioner om dokumentation återfinns i ett informationsblad riktat till stationsbefäl inför barnkonventionens ikraftträdande som lag. Instruktionerna där aktualiseras endast genom metodstödets hänvisning till kontakt med stationsbefäl. Det är givetvis en brist.

text: Vägledning för beslutsfattare

text: Vid Polismyndigheten finns individuella beslutstöd om prövningen av barnets bästa för olika delar av verksamheten. För distansutmätning finns beslutstöd för stationsbefäl (och i förekommande fall för jourutrednings befäl). Beslutsfattare enligt

text: 6 kap. 12 a §

text: UB som inte tillhör dessa kategorier saknar tydlig vägledning om hur prövningen ska göras och dokumenteras. Det är en brist att inte alla behöriga beslutsfattare enligt

text: 6 kap. 12 a §

text: UB har tillgång till anpassad information.

text: Avsaknad av inledande avstämning och behörighet Det är klarlagt att CC kontaktade Kronofogdemyndigheten utan föregående avstämning med närmaste chef, stationsbefäl eller förundersökningsledare. Enligt metodstödet bör en sådan avstämning göras för att avgöra om kontakt är lämplig. Någon sådan avstämning skedde inte här. Både DD och CC har uppgett att de fått information om att rutinen vid trafiksektion Mitt är att kontakt tas direkt med Kronofogdemyndigheten utan föregående avstämning. Det var DD som fyllde i formulär 106.1. Förutom rubriken om beslut enligt

text: 6 kap. 12 a §

text: UB saknar formuläret ett särskilt fält för att ange vem som beslutat om att lämna biträde. Det får därför antas att DD fattade beslutet. Enligt Polismyndighetens arbetsordning saknar han dock behörighet att fatta sådant beslut. Denna förändring i arbetsordningen återspeglas dock inte i metodstödet eller i den nationella rutinen för ärenden om utmätning på distans.

text: Behov av uppdatering av styrdokument

text: Mot bakgrund av metodstödets otydligheter, samt den information som enligt uppgift lämnats till medarbetarna vid trafiksektion Mitt om kontakt med Kronofogdemyndigheten och behörig beslutsfattare, anser Polismyndigheten inte att det finns skäl att kritisera CC eller DD för deras agerande i dessa två avseenden. Det är däremot en brist att metodstödet inte uppdaterats för att återspegla förändringarna i arbetsordningen. Eftersom möjligheten att neka biträde är begränsad, framstår det som lämpligt att krav införs på att en

text: avstämning med behörig beslutsfattare ska ske innan kontakt tas med Kronofogdemyndigheten. Förslag på åtgärder Polismyndigheten anser mot angiven bakgrund att det finns skäl att se över och uppdatera både metodstödet och formulär 106.1 – särskilt i syfte att säkerställa att överväganden gällande barnets bästa dokumenteras vid distansutmätning.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Utmätning på distans När Kronofogdemyndigheten har fattat ett beslut om att utmäta lös egendom ska utmätningen säkerställas enligt bestämmelserna i

text: 6 kap.

text: utsökningsbalken

text: (UB). Det sker i ett fall som detta genom att Kronofogdemyndigheten tar egendomen i förvar, förseglar den eller förser den med ett utmätningsmärke, om myndigheten inte bedömer att dessa åtgärder är obehövliga. Utmätt egendom som inte tas i förvar eller förseglas får nyttjas av gäldenären, om inte Kronofogdemyndigheten beslutar annat. (Se

text: 6 kap. 4 §

text: UB.)

text: Om Polismyndigheten i sin verksamhet påträffar egendom och det finns anledning att anta att egendomen kan utmätas, ska myndigheten underrätta Kronofogdemyndigheten. En underrättelse behöver inte lämnas om särskilda skäl talar mot det. (Se 6 kap. 25 § utsökningsförordningen [1981:981].)

text: Om egendom som har påträffats i Polismyndighetens verksamhet utmäts, får Kronofogdemyndigheten begära biträde av Polismyndigheten för att ta egendomen i förvar (se

text: 6 kap. 12 a § utsökningsbalken

text: Barnkonventionen Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter (barnkonventionen) gäller som lag i Sverige. Konventionens bestämmelser ska beaktas vid avvägningar och bedömningar som rör barn, även i fråga om befintlig lagstiftning (se

text: prop. 2017/18:186 s. 74

text: ). Med barn avses i konventionen varje människa under 18 år (se artikel 1).

text: En grundprincip i barnkonventionen är att barnets bästa ska beaktas i första hand vid alla åtgärder som rör ett barn (se artikel 3.1). I det ligger att barnets bästa ska bli utrett, bedömt och beaktat. Det finns inget krav på att barnets bästa ska vara utslagsgivande, men det ska vara ett tungt vägande intresse vid alla åtgärder som rör ett barn. (Se t.ex.

text: SOU 2020:63 s. 190

text: f. och s. 242 f. samt

text: NJA 2021 s. 1065

text: p. 9–12 och

text: NJA 2024 s. 642

text: p. 19, 20 och 24.)

text: Bedömning

text: Granskningens inriktning Min granskning har främst varit inriktad på hur verkställigheten av den aktuella utmätningen förhåller sig till barnkonventionen. Jag inleder dock med att göra uttalanden om de generella frågor om distansutmätning och barnets bästa som myndigheterna uppmanades att yttra sig över.

text: Jag kommer inte uttala mig om huruvida det var rätt att utmäta bilen och hästsläpet. Det är en fråga som har prövats av domstol.

text: Utmätning på distans och barnets bästa En distansutmätning inleds med att Polismyndigheten i sin verksamhet påträffar egendom som det finns anledning att anta kan utmätas. I den situationen ska myndigheten underrätta Kronofogdemyndigheten. Underrättelseskyldigheten är emellertid inte absolut. En underrättelse behöver inte lämnas om särskilda skäl talar mot det.

text: Kronofogdemyndigheten har en jourtelefon avsedd för distansutmätningar som Polismyndigheten kan ringa till för att lämna en muntlig underrättelse. När Polismyndigheten underrättar Kronofogdemyndigheten om att den har påträffat egendom ska Kronofogdemyndigheten bedöma om det finns förutsättningar för att utmäta egendomen och överväga hur den utmätta egendomen i sådant fall ska säkerställas. För att myndigheten ska kunna göra det måste den se till att den har ett tillräckligt beslutsunderlag.

text: Den polis som lämnar en muntlig underrättelse till Kronofogdemyndigheten bör uppge alla omständigheter som han eller hon bedömer kan vara relevanta för utmätningsbeslutet och verkställigheten av det. Samtidigt har handläggaren hos Kronofogdemyndigheten ett ansvar för att han eller hon har det underlag som behövs för att kunna fatta beslut. Handläggaren kan således självmant behöva ställa frågor till polisen för att försöka få klarhet i situationen och om det finns omständigheter av betydelse. Såväl polisen som handläggaren ska se till att dokumentera vad som förekommit vid kontakterna.

text: Det är Kronofogdemyndigheten som beslutar om utmätning och hur utmätt egendom ska säkerställas. Om egendom som har påträffats i Polismyndighetens verksamhet utmäts, får Kronofogdemyndigheten begära biträde av Polismyndigheten för att säkerställa egendomen genom att ta den i förvar. I linje med vad myndigheterna har fört fram i sina remissyttranden anser jag att detta innebär att Kronofogdemyndigheten även har det övergripande ansvaret för verkställigheten av en distansutmätning. Myndigheten bör därför kunna ge Polismyndigheten anvisningar om hur utmätningen ska verkställas och vara skyldig att lämna sådana om Polismyndigheten begär det. Den som verkställer en utmätning har dock också ett självständigt ansvar för att verkställigheten inte står i strid med bestämmelser om t.ex. våldsanvändning och – mer relevant i detta fall – barns rättigheter.

text: Uppenbart är att en omständighet av betydelse vid en distansutmätning är huruvida ett barn berörs av utmätningen. När en myndighet vidtar en åtgärd som direkt eller indirekt rör ett barn ska det nämligen prövas om den är förenlig med barnets rättigheter enligt barnkonventionen.

text: För ett barn måste en utmätning av egendom som säkerställs av poliser många gånger uppfattas som både förvirrande och skrämmande. Enligt min mening

text: måste barnets bästa normalt vara ett mycket tungt vägande intresse i en sådan situation. Det är därför av största vikt att barnets bästa blir ordentligt utrett och bedömt av såväl Polismyndigheten som Kronofogdemyndigheten vid samtliga beslut och åtgärder i samband med en distansutmätning. Myndigheterna ska dokumentera den gjorda utredningen och bedömningen samt hur barnets bästa har beaktats.

text: Jag övergår nu till att ge min syn på verkställigheten av den aktuella utmätningen.

text: Verkställigheten av den aktuella utmätningen var oförenlig med barnets bästa Av utredningen framgår att två poliser stoppade ett fordon norr om Hudiksvall den 21 december 2023. I fordonet befann sig bl.a. BB och hans nioåriga dotter. BB uppgav till polisen att de var på väg till Jämtland. Vid kontroll kunde polisen konstatera att såväl BB som ägaren till fordonet hade skulder registrerade hos Kronofogdemyndigheten. Polisen ringde därför myndighetens jourtelefon för distansutmätning. En handläggare beslutade att utmäta fordonet och begärde biträde av Polismyndigheten att ta det i förvar. BB och hans dotter kördes av polisen till Hudiksvalls station där de lämnades av runt kl. 18.00.

text: Enligt de två poliser som genomförde fordonsstoppet informerades handläggaren hos Kronofogdemyndigheten om att det var ett barn i bilen samt ägde ett samråd rum i frågan om hur de som hade färdats i bilen skulle ta sig från platsen. Handläggaren har i sin tur gjort gällande att hon inte fick några uppgifter om att det fanns passagerare i bilen eller att BB kunde få problem med att ta sig från platsen.

text: Jag har förståelse för att en tjänsteman inte kan komma ihåg alla detaljer i ett specifikt ärende som hanterades för mer än ett år sedan. Den som ombeds att lämna upplysningar till JO är dock skyldig att så gott som möjligt sätta sig in i saken så att han eller hon kan lämna korrekta uppgifter om sin medverkan i ärendet.

text: De olika uppgifterna från berörda befattningshavare visar dessutom på vikten av korrekt dokumentation. I det här fallet finns det inte något spår i dokumentationen vare sig hos Polismyndigheten eller Kronofogdemyndigheten av att man vid kontakterna pratade om att ett barn berördes av distansutmätningen. Det talar för att uppgifterna som Kronofogdemyndighetens handläggare har lämnat stämmer. Utredningen hos JO är emellertid inte tillräcklig för att dra några säkra slutsatser. Klart är att handläggaren behövde känna till att det fanns ett barn i bilen för att kunna utreda, bedöma och beakta barnets bästa vid utmätningsbeslutet och verkställigheten av det. Polisen borde ha upplyst handläggaren om det men om hon inte fick den informationen borde hon ha ställt frågor till polisen för att få klarhet i frågan.

text: Jag kan konstatera att en nioårig flicka fick vara med om att en bil som hennes pappa körde stoppades av uniformerad polis och att polisen sedan tog bilen i förvar. Hon transporterades därefter med sin pappa till Hudiksvalls station utan att det, såvitt framgår av utredningen, fanns en tydlig plan för hur de skulle kunna ta sig hem på kvällen några dagar före julafton när det kan vara svårt att hitta tillgängliga resealternativ. Oavsett orsak eller förklaring måste en sådan verkställighet av en utmätning anses vara oförenlig med barnkonventionen. Enligt anmälaren kunde familjemedlemmarna ta sig hem först dagen därpå eftersom alla tåg var fullsatta och det inte gick några bussar. Det är bekymmersamma uppgifter som myndigheterna inte ens har bemött i sina yttranden.

text: Med tanke på hur tungt vägande intresse barnets bästa var i detta fall anser jag att det fanns mycket starka skäl att överväga om inte bilen borde ha fått vara kvar i BB:s besittning så att han kunde köra hem sin dotter. Under inga förhållanden borde bilen ha tagits i förvar utan att det var klarlagt att barnet kunde ta sig hem på ett lämpligt sätt. Jag ser allvarligt på det inträffade och myndigheternas bristfälliga hantering av den viktiga frågan om barnets bästa.

text: Kronofogdemyndigheten ska kritiseras för att ansvarig handläggare enligt egen uppgift inte ställde frågor för att klargöra om det fanns ett barn som berördes av distansutmätningen. Polismyndigheten i sin tur får kritik för att barnets bästa inte utreddes, bedömdes och beaktades i tillräcklig utsträckning. Avslutande synpunkter För mig visar det här ärendet på behovet vid utmätning på distans av en god samverkan mellan berörda myndigheter och att de har väl utarbetade rutiner. Det gäller inte minst vid distansutmätningar som berör barn.

text: Enligt min mening bör Kronofogdemyndigheten se över sin anvisning för distansutmätning och överväga att lägga till att en omständighet som handläggaren ska ställa närmare frågor om är huruvida ett barn berörs av utmätningen. Jag kan notera att Kronofogdemyndigheten har varit inne på det i sitt yttrande. Även Polismyndigheten har angett att det finns skäl att se över och uppdatera ett metodstöd och ett formulär i syfte att säkerställa att överväganden gällande barnets bästa dokumenteras vid en distansutmätning. Polismyndigheten måste självfallet också se till att relevanta styr- och stöddokument är korrekta och uppdaterade när det gäller de grundläggande frågorna om vem som är behörig beslutsfattare och om det ska göras en avstämning med denne innan en kontakt tas med Kronofogdemyndigheten.

text: I betänkandet En ny organisation av ekobrottsbekämpningen (

text: SOU 2025:81

text: ) föreslås att även Ekobrottsmyndigheten, Tullverket och Kustbevakningen ska underrätta Kronofogdemyndigheten om de i sin verksamhet påträffar egendom och det finns anledning att anta att den kan utmätas. JO yttrade sig över betänkandet den 23 september 2025 (JO:s ärende dnr R 110-2025). I yttrandet upplyste JO om det här aktuella ärendet. Mot den bakgrunden och med hänsyn

text: till vad som kommit fram i ärendet anser jag att det finns anledning att skicka en kopia av detta beslut till regeringen för kännedom. Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Katarina Påhlsson. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift. Seniora rättssakkunniga Mattias Karlsson har föredragit ärendet och byråchefen Jessica Sjöstrand har deltagit i beredningen.


avgjordAv: Stf justitieombudsmannen Karin Almgren

nyckelord:
Anstalt
Avsaknad av lagstöd
Beslutsmotivering, utformning av beslut
Omhändertagande

publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Kriminalvården, anstalten Halmstad, för utformningen av beslut om innehav av personliga tillhörigheter

org: jo

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan till JO framförde AA klagomål mot Kriminalvården, anstalten Halmstad. Han beskrev sammanfattningsvis att anstalten hade omhändertagit en cd-spelare som han fått av en medintagen och avser att förstöra den.

type: stycke

text: Utredning

text: JO hämtade inledningsvis in muntliga upplysningar från anstalten. Av dessa framgick att cd-spelaren hittades på AA:s rum, men att det inte gått att säkerställa vem den tillhör eller att han fått den från en annan intagen. Den har därför tagits om hand och kommer inte lämnas ut till anmälaren.

text: Därefter uppmanades Kriminalvården att yttra sig över det som AA fört fram i sin anmälan, och besvara följande frågor:

text: • Hur anser Kriminalvården att den situationen att en intagen ger bort sin egendom till en medintagen ska hanteras?

text: • Om det påträffas föremål i en intagens rum, som den intagne menar tillhör honom eller henne men det av någon anledning är oklart om så är fallet, hur anser myndigheten att situationen bör hanteras? Bör verksamhetsstället vidta några åtgärder för att reda ut hur det förhåller sig?

text: I sitt remissvar anförde Kriminalvården, genom chefen för sektionen för verksjuridik, följande:

text: Utredning

text: Uppgifter om omständigheterna har inhämtats från Kriminalvårdens region Väst, som i sin tur hämtat in följande uppgifter från anstalten Halmstad. Det krävs ett särskilt beslut för att intagna ska få inneha elektronisk utrustning på sina bostadsrum. De intagna informeras om detta i början av verkställigheten. I samtliga innehavsbeslut anges att personliga tillhörigheter ska förvaras på det egna bostadsrummet nattetid och att de inte får överlåtas, utlånas, säljas eller lämna avdelningen.

text: De intagna ges inte någon skriftlig information om möjligheten att skänka bort sina tillhörigheter. Av säkerhetsskäl, bl.a. i form av risk för tvångsvisa överlåtelser och skuldreglering, uppmuntras inte byten av tillhörigheter. Om det efterfrågas, informeras intagna muntligen om hur de vid villkorlig frigivning eller permission kan skänka sina tillhörigheter. De intagna kan då lägga tillhörigheten i anstaltens postlåda med information om vilken intagen som är mottagare, eller skicka tillhörigheten med vanlig postgång. AA är väl införstådd i aktuella rutiner, eftersom han tidigare har beviljats innehav av egendom. AA har inte ansökt om att få inneha den påträffade cdspelaren. Det har inte heller kommit fram att någon intagen ansökt om att få skänka en cd-spelare till AA. Det finns inte någon dokumentation som visar att en cd-spelare har påträffats i AA:s bostadsrum, utöver den som han har tillstånd att inneha. En cd-spelare utan koppling till något tillstånd eller beslut har påträffats på avdelningen, men i ett annat bostadsrum. Denna cd-spelare saknar plomberingsnummer och kan därför inte knytas till någon intagen. AA har i samtal den 13 mars 2025 uppgett att den anmälda händelsen inte avser honom utan en medintagen. AA bekräftade i samtalet att den aktuella cd-spelaren inte har funnits på hans bostadsrum. Det finns inget som tyder på att denna cd-spelare tillhör AA. Det var därför rimligt att inte lämna ut den till honom. Berörd befattningshavare har getts möjlighet att lämna sina synpunkter och framfört följande. Hon har inte varit inblandad i den anmälda händelsen utöver att hon i vaktkuren har sett en cd spelare utan markering eller koppling till någon intagen.

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 5 kap. 1 § fängelselagen (2010:610)

text: får en intagen ta emot och inneha böcker, tidskrifter och tidningar, dock inte sådana som kan äventyra ordningen eller säkerheten eller antas motverka den behandling som han eller hon genomgår. I övrigt får en intagen ta emot och inneha de personliga tillhörigheter som är motiverade med hänsyn till att verkställigheten ska kunna genomföras på ett ändamålsenligt sätt. Av

text: 5 kap. 2 § fängelselagen

text: framgår att de tillhörigheter som en intagen inte får ta emot och inneha får omhändertas och förvaras för den intagnes räkning. Tillhörigheter som omhändertagits ska lämnas ut till den intagne senast i samband med att han eller hon inte längre ska vara berövad friheten. En intagen får inte utan särskilt medgivande disponera pass och pengar som omhändertagits. I

text: 5 kap. 4 § första stycket fängelselagen

text: anges följande. Lämnar en intagen kvar tillhörigheter i en anstalt ska tillhörigheterna förvaras där i tre månader från det att frihetsberövandet upphört. Om tillhörigheterna inte har hämtats ut inom denna tid, får de genom Kriminalvårdens försorg säljas eller, om det inte är möjligt, förstöras. Enligt

text: 14 § fängelseförordningen (2010:2010)

text: ska en intagen underrättas när tillhörigheter som den intagne inte får ta emot och inneha omhändertas enligt

text: 5 kap. 2 § fängelselagen

text: . Kriminalvården ska dokumentera vad som har omhändertagits. I allmänna råd till

text: 5 kap. 1 § andra stycket fängelselagen

text: i Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd (

text: KVFS 2011:1

text: ) om fängelse, FARK Fängelse, anges bl.a. följande. Bedömningen av vilka personliga tillhörigheter som kan anses vara motiverade för att verkställigheten ska kunna genomföras på ett ändamålsenligt sätt och därmed kan tillåtas bör ta sin utgångspunkt i att ordningen och säkerheten ska kunna upprätthållas och att verkställigheten särskilt ska inriktas på åtgärder som förebygger återfall i brott. Mottagande och innehav av tillhörigheter som kan äventyra ordningen eller säkerheten, till exempel tillhörigheter som genom sin mängd försvårar visitation eller vållar sanitär olägenhet eller som kan antas motverka den behandling som den intagne genomgår är aldrig motiverat. Bedömningen av vad som kan anses motiverat kan

text: variera såväl mellan olika avdelningar och anstalter som mellan olika intagna och grupper av intagna. CD-spelare och hörlurar eller motsvarande tillhör de personliga tillhörigheter som normalt är motiverade. I allmänna råd till

text: 5 kap. 2 § fängelselagen

text: i FARK Fängelse anges bl.a. följande. Ett omhändertagande av andra tillhörigheter än pass och pengar innebär inte någon annan inskränkning i den intagnes rätt att disponera tillhörigheterna utöver att han eller hon inte får inneha dem. Omhändertagande av personliga tillhörigheter kan ske till exempel vid kontroll av bostadsrum, kroppsvisitation eller granskning av försändelser. Personliga tillhörigheter som en intagen inte får ta emot och inneha behöver inte alltid omhändertas. Den intagne kan i stället, efter en skriftlig överenskommelse med Kriminalvården, förvara tillhörigheterna på särskilt anvisad plats inom anstalten, till exempel i ett skåp som både den intagne och Kriminalvården har nyckel till. Tillhörigheter som den intagne förvarar på detta sätt behöver inte dokumenteras Av JO:s beslut den 7 juni 2023, dnr

text: m.fl. framgår bland annat följande. En intagen i anstalt förlorar i princip inte sin rättsliga handlingsförmåga. I

text: fängelselagen

text: fängelseförordningen

text: och Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd om fängelse finns det emellertid bestämmelser som innebär inskränkningar i rättigheter som annars tillkommer enskilda. Det finns dock inte några regler som begränsar en intagens möjlighet att disponera över sina personliga tillhörigheter, bortsett från omhändertagna pass och pengar, genom att låna ut eller överlåta dem. Det går alltså inte att förbjuda en intagen att ge bort eller sälja sådan egendom. En annan sak är att intagnas faktiska åtkomst till sådana tillhörigheter som det nu är fråga om kan begränsas genom reglerna om omhändertagande och innehav. Av avsnitt 5.1.3 i Kriminalvårdens handbok om personliga tillhörigheter fängelse (

text: ) framgår följande. Det förekommer också att en intagen vill ta emot tillhörigheter från en annan intagen. I vissa fall sker detta för att reglera skulder som uppkommit på anstalten eller kan utgöra ett led i en brottslig verksamhet. Frihetsberövade personer behåller i princip sin rättsliga handlingsförmåga. Om tillhörigheten som sådan får tas emot och innehas är det därför tveksamt om det går att neka mottagandet. En bedömning får göras i det individuella fallet. En annan sak är att innehav av tillhörigheter som typiskt sett kan användas som betalningsmedel liksom innehav av sådant som på annat sätt kan äventyra ordningen eller säkerheten, t.ex. rymningsplaner, kan nekas.

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Av utredningen framgår att den anmälda händelsen inte avser AA utan en av hans medintagna. Aktuell cd-spelare har således inte påträffats i AA:s bostadsrum på det sätt som framgår av JO:s tjänsteanteckning. Vidare har det inte kommit fram att cd-spelaren har skänkts till AA eller att den på annat sätt tillhör honom. AA har inte heller ansökt om att få inneha den. Därmed har det varit riktigt att inte låta AA ta emot cd-spelaren eller förvara den tillsammans med hans tillhörigheter. Av utredningen framgår dock även att anstalten Halmstad i beslut om innehav anger att egendom som besluten avser inte får överlåtas, utlånas eller säljas. Enligt Kriminalvårdens bedömning saknas stöd i lag för sådana förbud. Kriminalvården konstaterar även att myndigheten tidigare har kritiserats med anledning av liknande formuleringar i innehavsbeslut vid anstalten Skogome (JO:s beslut den 7 juni 2023, dnr

text: ). Anstalten Halmstad har informerats om denna bedömning och med anledning av det inlett en översyn av sina rutiner och ett arbete för att ta bort den aktuella formuleringen i beslut om innehav. Vidare besvarar Kriminalvården de två frågor som JO har ställt enligt följande. Om en intagen vill skänka bort sin egendom till en medintagen, bör Kriminalvårdens personal informeras om detta. Den intagne som är mottagare av

text: gåvan bör då ges möjlighet att ansöka om tillstånd för att ta emot och inneha egendomen. Om ett sådant tillstånd nekas, kan egendomen förvaras på lämplig plats efter skriftlig överenskommelse mellan den intagne och Kriminalvården eller omhändertas och förvaras av myndigheten enligt

text: 5 kap. 2 § fängelselagen

text: . Den intagne ska då enligt

text: 14 § fängelseförordningen

text: underrättas om omhändertagandet. Om det påträffas föremål i en intagens rum, som den intagne menar tillhör honom eller henne men det av någon anledning är oklart om så är fallet, bör det utredas om det finns något innehavsbeslut avseende föremålet. Om ett sådant beslut saknas, bedömer Kriminalvården att den intagne bör ges möjlighet att ansöka om tillstånd att ta emot och inneha föremålet. AA fick tillfälle att kommentera remissvaret.

text: Rättslig reglering

text: Kriminalvården har i sitt yttrande redogjort för relevant rättslig reglering.

text: Bedömning

text: Av remissvaret framgår att den anmälda händelsen inte avser AA utan en medintagen, på vars bostadsrum det har påträffats en cd-spelare som inte kunnat knytas till någon intagen. Detta skiljer sig från innehållet i de muntliga upplysningar som JO inledningsvis fick från anstalten. Jag vill med anledning av detta understryka vikten av att tjänstemän som lämnar upplysningar till JO gör detta efter bästa förmåga samt själva försöker att hjälpa till och tänka efter vad JO kan behöva få veta (se JO:s beslut den 7 mars 2025, dnr

text: , och JO 2024 s. 206, dnr 6048-2023 m.fl.).

text: Det som har framkommit om hanteringen av den specifika cd-spelaren ger inte anledning till några uttalanden från min sida. Av remissvaret framgår emellertid att anstalten Halmstad i beslut om innehav av personliga tillhörigheter anger att den egendom som beslutet avser inte får överlåtas, lånas ut eller säljas. Som Kriminalvården konstaterat saknas det stöd i lag för sådana förbud, och JO har tidigare kritiserat en annan anstalt för att ha utformat innehavsbeslut på det sättet (se beslut den 7 juni 2023, dnr 7564-2021 m.fl.). I beslutet påtalades att en intagen i anstalt i princip inte förlorar sin rättsliga handlingsförmåga och att det, med undantag för omhändertagna pass och pengar, inte finns lagstöd för att förbjuda intagna att ge bort, sälja eller låna ut sin egendom. Att det nu har klarlagts att anstalten Halmstad formulerar innehavsbeslut på detta sätt är anmärkningsvärt och förtjänar kritik. Det har dock anförts i remissvaret att anstalten informerats om vad som gäller och att det inletts ett arbete för att ta bort den aktuella formuleringen. Jag förutsätter att detta nu har gjorts.

text: Kriminalvården har uppgett att om en intagen vill ge bort egendom till en medintagen, bör det hanteras så att personalen informeras om detta varpå mottagaren ges möjlighet att ansöka om tillstånd att ta emot och inneha egendomen. Om sådant tillstånd nekas kan egendomen förvaras på lämplig plats efter överenskommelse med den intagne, eller omhändertas och förvaras av myndigheten. Ett liknande förfarande beskrevs i det nyss nämnda ärendet, och som det då konstaterades hade JO inga invändningar mot det. Jag har inte heller

text: några synpunkter på den beskrivna hanteringen när det i ett bostadsrum påträffas ett föremål och det är oklart vem detta tillhör. Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av stf JO Karin Almgren. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift. Rättssakkunniga Emma Söderberg Majanen har föredragit ärendet och byråchefen Catrine Björkman har deltagit i beredningen.

type: avgorande


avgjordAv: Cecilia Nordenfelt

title: Anmälan mot Försäkringskassan, försäkringskontoret Halmstad, om handläggningen i ett ärende om sjukpenning

text: Anmälan

text: I en anmälan, som kom in till JO den 3 mars 2008, klagade AA på handläggningen av sitt sjukpenningärende. Hon anförde bl.a. att både hon och hennes läkare i över ett års tid förgäves hade försökt få till stånd ett möte med Försäkringskassan för att diskutera hennes rehabilitering. AA anförde vidare att Försäkringskassan hade satt in hennes sjukpenning på ett gammalt kontonummer trots att hon hade anmält kontobyte. Hon anförde dessutom att hon i november 2007 hade begärt att få kopior av journalanteckningarna i sitt ärende men att hon endast fått en del av dessa. Hon framförde även synpunkter på innehållet i de journalanteckningar som hon hade fått del av.

text: Utredning

text: Ärendet remitterades till Försäkringskassan som anmodades att yttra sig över det som AA hade anfört under punkterna 2 - 4 i sin anmälan dvs. att något möte inte hade kommit till stånd, att ersättning betalats ut till fel kontonummer och att hon endast hade fått en del av de handlingar som hon hade begärt.

text: I sitt remissvar anförde Försäkringskassan, genom BB, följande. – – –

text: Försäkringskassans slutsatser

text: Punkt 2 Av journalanteckningar förda i AA:s sjukpenningärende framgår att AA vid ett flertal tillfällen varit i kontakt med olika handläggare på Försäkringskassan. Dessa kontakter har enligt journalanteckningarna i de flesta fall rört sig om utbetalning av ersättning till AA. Vid telefonsamtal med tillfällig handläggare den 3.10.2007 har AA framfört att hon vill bli uppringd av ordinarie handläggares ersättare då hon vill komma igång med arbetsrehabilitering. Beträffande sjukskrivande läkares önskemål om avstämningsmöte har detta framförts i medicinska underlag med början i underlag som utfärdats den 22.8.2006 och i alla medicinska underlag därefter. – – – Försäkringskassan anser att det utifrån förda journalanteckningar har tagit oacceptabelt lång tid innan en tid för avstämningsmöte har bokats. Ett

text: avstämningsmöte borde ha hållits långt innan ordinarie handläggares tjänstledighet. Försäkringskassan anser att det temporära bytet av handläggare har fört ärendet framåt. Ordinarie handläggare är vidtalad om vikten av att prioritera avstämningsmöten och kontakten med den försäkrade. Punkt 3 Någon journalanteckning rörande AA:s kontonummerbyte synes inte vara gjord. För detta kan vi kritiseras. Försäkringskassan har i olika sammanhang framhållit vikten av att dokumentera händelser och kontakter i journal. Företagen utredning visar att kontoändringen utförts korrekt och att pengarna med bokföringsdag 26.2.2008 har betalats ut till det nya kontot. Punkt 4 Någon journalanteckning rörande AA:s begäran om kopior ur journal synes inte vara gjord. Beträffande pappret med uppgift om att AA skulle lämna sitt barn hemma när hon arbetar på helgerna har i ärende rörande tillfällig föräldrapenning notering härom gjorts i den i ärendet förda journalen i samband med telefonsamtal från AA. Med hänvisning till de brister i dokumentation som redovisas ovan under p. 3-4 kommer Försäkringskassan att med berörda handläggare på nytt ta upp vikten av att man följer

text: 15 § förvaltningslagens

text: skyldighet att dokumentera händelser som har betydelse för handläggningen av ärendet. AA kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: Om det behövs för att bedöma rätten till fortsatt sjukpenning samt för att bedöma rehabiliteringsbehovet ska Försäkringskassan, enligt

text: 3 kap. 8 a § lagen (1962:381)

text: om allmän försäkring, begära att den försäkrade deltar i ett avstämningsmöte. Tidpunkten för ett avstämningsmöte bör bestämmas utifrån den enskildes behov. En utgångspunkt är att det är viktigt att Försäkringskassan tidigt tar initiativ för att stödja den enskilde tillbaka till arbete. (

text: Prop. 2006/07:59 s. 24

text: Av utredningen i ärendet framgår att AA på eget initiativ och i samråd med sin läkare sedan augusti 2006 vid ett flertal tillfällen har försökt få till stånd ett avstämningsmöte hos Försäkringskassan. Att något avstämningsmöte trots detta inte har kommit till stånd är ytterst anmärkningsvärt.

text: I ärendet har även framkommit brister i dokumentationen, bl.a. i samband med den begäran om att få ta del av journalanteckningarna i sitt ärende som AA enligt egen uppgift framställde i november 2007. AA uppger att hon har fått en del av de begärda handlingarna vilket tyder på att hennes framställan kom kassan till handa. En parts begäran om att ta del av handlingarna i sitt ärende ska handläggas i enlighet med de allmänna regler som enligt

text: och

text: 7 §§

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: gäller för myndigheternas serviceskyldighet och ärendehantering. Det innebär bl.a. att en sådan begäran ska handläggas skyndsamt. Jag ser allvarligt på Försäkringskassans brister i detta sammanhang och utgår från att samtliga de begärda handlingarna nu har tillsänts AA.

text: Det som AA har anfört i övrigt föranleder ingen åtgärd från min sida.

text: Med den kritik som ligger i det ovan sagda avslutar jag ärendet.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Stefan Holgersson

nyckelord:
Allmänna handlingar
Anonymitet
Objektivitet, opartiskhet, saklighet
Serviceskyldighet
Tryck- och yttrandefrihet

title: Allvarlig kritik mot rektorn för Pershagenskolan i Södertälje kommun för att hon har vidarebefordrat viss mejlkorrespondens till en enskilds arbetsgivare. Rektorn kritiseras även för bl.a. handläggningen av ett utlämnandeärende

sammanfattning: AA klagade på en rektors handläggning av frågor och framställningar om att få ta del av allmänna handlingar samt på att rektorn hade vidarebefordrat viss mejlkorrespondens till AA:s arbetsgivare. JO konstaterar att det inte har funnits något sakligt skäl för rektorn att vidarebefordra mejlkorrespondensen till AA:s arbetsgivare. Rektorns agerande har därmed inte varit förenligt med kravet på saklighet i 1 kap. 9 § regeringsformen. Genom att vidarebefordra mejlkorrespondensen har rektorn dessutom fört vidare uppgiften om att AA hade begärt ut vissa handlingar. Åtgärden har därför även varit olämplig med hänsyn till anonymitetsskyddet i tryckfrihetsförordningen. JO riktar allvarlig kritik mot rektorn i denna del. Rektorn kritiseras också för brister i handläggningen av AA:s frågor och framställningar om att få ta del av allmänna handlingar.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO den 22 februari 2016 klagade AA på rektor BB vid Pershagenskolan i Södertälje kommun. Klagomålen gällde bl.a. att rektorn inte hade besvarat frågor eller lämnat efterfrågad information. AA var också missnöjd med att rektorn hade vidarebefordrat mejlkorrespondens till hans överordnade. AA uppgav bl.a. följande:

text: Under hösten 2015 riktade han ett antal frågor till rektorn för Pershagens skola. Rektorn svarade inte på dessa utan hänvisade till klassföreståndare. Frågorna var dock av en sådan karaktär att lärarna knappast kunde svara på dessa. Efter en incident i skolan den 27 januari 2016 skrev han åter till rektorn för att få svar på sina frågor och ta del av arbetsskadeanmälan och den blankett som skickas in till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), en s.k. OSISanmälan. Denna gång använde han sin arbetsmejladress. Den 7 februari 2016 svarade rektorn på hans brev, men inte på hans frågor. Rektorn skickade en kopia av sitt svar, med all tidigare korrespondens bifogad, till hans överordnade. Den vidarebefordrade korrespondensen behandlade frågor om honom, hans fru och hans barns relation till Pershagenskolan och information om hans sons

text: hälsa. Han fick inte ta del av någon arbetsskadeanmälan eller liknande. Den

text: 8 februari 2016 bad han åter att rektorn skulle försöka besvara frågorna och sända över det som han initialt hade bett henne om. Han har inte fått något svar från rektorn.

text: Utredning

text: JO begärde att Utbildningsnämnden i Södertälje kommun skulle yttra sig över det som hade framförts i AA:s anmälan.

text: I sitt yttrande uppgav nämnden bl.a. följande:

text: 1. Besvarande av frågor från anmälare

text: Efter händelsen ställde anmälaren och dennes hustru i egenskap av vårdnadshavare till sonen en rad frågor till rektor angående skolans rutiner för säkerhet, bemanning på raster och fritids, åtgärder och uppföljning. Den 3 februari 2016 skickade vårdnadshavare ett e-postmeddelande till rektor och klasslärare där frågor om personals agerande i samband med händelsen ställdes. […] Den 3 februari samtalade klassläraren med elevens mamma om händelsen […]. Rektors uppfattning är att de frågor som vårdnadshavaren ställer i epostmeddelande den 5 februari redan var besvarade i skolans tidigare kommunikation med vårdnadshavare. Frågan om tillsyn på skolgården den 27 januari var avklarad muntligen med ena vårdnadshavaren samt via e-post från elevens klasslärare till modern den 4 februari. Rektor bedömde att frågor angående skolans rutiner för säkerhet, tillsynsansvar, åtgärder och uppföljning vid konflikter, incidenter, kränkningar, trakasserier och diskriminering var kommunicerade tidigare muntligen samt via ”Plan mot diskriminering och kränkande behandling” som skickades till vårdnadshavare med e-post den 25 november 2015. Kommunens bedömning är att skolan har fungerande rutiner och systematik för att hantera konflikter, olyckor, kränkningar, diskriminering och trakasserier. I planen mot diskriminering och kränkande behandling informeras om skolans arbete kring detta och denna delgavs vårdnadshavare den 25 november 2015. Huvudmannen uppfattar att rektor anser sig ha svarat på vårdnadshavares frågor medan vårdnadshavarna inte uppfattar att de har fått svar. De saknar konkreta detaljer och det efterfrågas mer tydlighet. Den sammantagna bilden är att rektor uppfattar att vårdnadshavare har fått svar på alla sina frågor vid flera olika tillfällen både muntligt och skriftligt och därför har valt att inte besvara alla frågor via e-post. Huvudmannen har inte anledning att ifrågasätta detta men konstaterar också att vårdnadshavarna har en annan uppfattning och inte känner sig nöjda med svaren.

text: 2. Dokumentation

text: Arbetsskadeanmälan skickades den 4 mars 2016 med e-post till vårdnadshavare – två bifogade filer skickades; anmälan om olycksfall som upprättades i samband med olyckan den 27 januari, samt anmälan till försäkringskassan via Arbetsmiljöverkets hemsida. Anmälan till Försäkringskassan gjordes med viss fördröjning beroende på att rektor inte kände till att det skulle göras. Huvudmannen informerade rektor om att detta och olyckan anmäldes till Försäkringskassan den 3 mars. Vårdnadshavaren fick information om anmälan till Försäkringskassan genom att en kopia av anmälan till Försäkringskassan bifogades i e-post den 4 mars.

text: Händelsen då eleven fick en sten kastad på sig ägde rum innan nuvarande rektor tillträdde sin tjänst på skolan, för cirka 1,5 år sedan. Det finns ingen dokumentation om denna händelse på skolan. Enligt klassläraren är incidenten utredd och avslutad. I e-postmeddelande den 5 februari frågar vårdnadshavare efter dokumentation av policykaraktär som syftar till att skapa en bra skolmiljö. Detta dokument, det vill säga planen mot diskriminering och kränkande behandling, hade då redan skickats till vårdnadshavare med e-post från rektor den 25 november 2015. Vårdnadshavare hade bett om denna handling den 7 november och den 25 november via epostmeddelanden. I planen mot diskriminering och kränkande behandling finns information om hur skolan arbetar för att motverka kränkningar, trakasserier och diskriminering. Detta är skolans policydokument för att motverka mobbning och kränkningar och här framgår hur skolan agerar om något händer, rutiner tör utredning, åtgärder och uppföljning. I planen mot diskriminering och kränkande behandling sid 11, finns en angiven webbadress till kommunens och skolans strukturstöd för rutiner vid akuta ärenden, ”Verktygslådan”. Där finns strukturstöd för agerande, upprättande av handlingsplan, stöd tör utredning, åtgärder och uppföljning. Den 5 februari frågade vårdnadshavare om ett schema över personal och ansvar för ordning på skolgården. Av kommunikationen via e-post framgår att vårdnadshavare den 14 januari bad om att få återkoppling gällande personalnärvaro på rasterna/fritids. Klassläraren till aktuell elev informerade vårdnadshavare muntligt om personalbemanning, tider och ansvar för raster och fritids, i mitten av januari 2016. Rastvaktschemat har inte skickats till vårdnadshavare utan enbart kommunicerats muntligen. Huvudmannens uppfattning är att skolan har ett ansvar att ge vårdnadshavare en klar bild av tillsynsansvar på raster och fritids. Södertälje kommun bedömer att vårdnadshavare har fått en muntlig redogörelse för tillsynsansvar och bemanning på raster och fritids. Skolan har dock inte skyldighet att uppge vilka namngivna personer som har ansvar för respektive pass då det av praktiska skäl måste finnas utrymme för flexibilitet kring detta.

text: 3. Vidarebefordra e-post

text: Den 5 februari kontaktade vårdnadshavare rektor via e-post angående klargörande av brister på skolan från sin arbetsgivares e-postadress. Tidigare kommunikation hade skett via vårdnadshavarens privata gmailadress. Vårdnadshavarens byte av avsändaradress samt ämnesrubrik gjorde att rektor blev tveksam på om vårdnadshavaren skrev meddelandet som myndighetsperson eller som förälder. Rektor uppger att hon skickade kopia av sitt svar till vårdnadshavaren den 7 februari till myndighetens ledning för att få klarhet kring detta. Rektor har uppgett att hennes avsikt hade varit att radera mailhistoriken för att undvika att vidarebefordra känsliga uppgifter om eleven, men att detta inte gjordes. Södertälje kommuns uppfattning är att det inte var ett korrekt agerande av rektor att vidarebefordra kommunikation och därmed information till vårdnadshavarens arbetsgivare.

text: Till yttrandet var bifogat bl.a. följande synpunkter från BB:

text: Fråga 1

text: Anmälaren anger att han och hans hustru inte fått svar på frågor man haft och inte heller fått några motiv för detta.

text: Mitt yttrande Jag har vid upprepade tillfällen under höstterminen 2015 vidarebefordrat mejl med frågor från vårdnadshavarna till berörda klassföreståndare i syfte att besvara

text: vårdnadshavarnas frågor. I de aktuella frågorna framgår skolans mejlkommunikation med vårdnadshavarna av såväl redogörelserna nedan som av bifogad mejlkommunikation. Att jag har valt att vidarebefordra mejlen till annan personal handlar i första hand om att ansvarig lärare närmast anmälarens barn bättre kan redogöra för detaljer i vårdnadshavarnas frågor. Dessutom är det en arbetsfördelningsfråga av betydelse i skolans vardag som innebär ett delegerat ansvarstagande där lärarlag och lagledare ges mandat att hantera skolvardagen enligt de rutiner som gäller på skolan. Rutinerna innebär att kommunikationen med vårdnadshavarna i första hand sker med klassföreståndaren därefter med lagledaren. Rektor har att hantera frågan först då den inte fått sin lösning i tidigare led. Den här rutinen har tillämpats på Pershagenskolan under hela den tid jag tjänstgjort på skolan och är nu ett vedertaget arbetssätt i relationerna mellan skolan och föräldrarna. Den är också en del av skolans plan mot diskriminering och kränkande behandling, en plan som anmälaren och hans hustru också informerats om och bekräftat att man tagit del av genom mejlkontakt den 25 november 2015. – – –

text: Fråga 2

text: Anmälaren anger att han och hans hustru inte fått den information man frågat efter då sonen varit med om olyckshändelse på skolan

text: Mitt yttrande I mejl från skolan till anmälaren den 4 mars 2016 bifogades två filer; en anmälan om olycksfall (upprättades i samband med olyckan 27/1), samt en anmälan till försäkringskassan via Arbetsmiljöverkets hemsida. Att anmälan till Försäkringskassan dröjde berodde på att det på skolan var obekant att denna typ av olycka skulle anmälas dit. I kontakt med utbildningskontoret klargjordes detta och anmälaren fick uppgifterna genom att en kopia av anmälan till Försäkringskassan bifogades i mejlet från rektor till honom den 4 mars. I anmälan hänvisar vårdnadshavaren till ”en tidigare incident” […]. Enligt uppgift inträffade incidenten före mitt tillträdande som rektor vid Pershagenskolan. Jag har nu emellertid undersökt saken och det finns dessvärre ingen dokumentation om incidenten. Enligt klassföreståndaren är emellertid incidenten utredd med vårdnadshavarna.

text: Fråga 3

text: Anmälaren anmärker mot att rektor genom att sätta hans myndighetschefer på kopia i ett mejl till anmälaren har valt att sprida information om sonens hälsa

text: Rektors yttrande När jag tog emot mejlet från AA gjorde jag bedömningen att det, med tanke på avsändaradress och ämnesrubrik inte helt kunde uteslutas att det var i rollen som myndighetsperson i en tillsynsmyndighet, som AA skrev till mig. I bifogad kopia av AA:s svarsmejl från myndigheten, ger han själv uttryck för att ämnesrubriken kan ha varit missledande (Denna del av svarsmejlet har AA utelämnat i den annars utförliga dokumentationen från hans sida). För att få klarhet i saken skickade jag kopia på mitt svar till myndighetens ledning. I skolans värld är myndighetsutövning en viktig fråga och vi på Pershagenskolan är särskilt angelägna om att hantera alla relationer till såväl barn, föräldrar och personal på ett korrekt sätt och sätta barnen i första hand och – inte minst – att skydda dem sekretessmässigt. Frågan om sekretess hanterar vi i stort sett

text: dagligen inom skolan i olika elevärenden, när det ska bedömas vilken information som kan lämnas vidare i olika kontakter inom skolan och externt, då ofta i kommunikation med andra myndigheter. När jag i mejlsvaret till AA satte myndighetsledningen på kopia, gjorde jag det för att skapa klarhet i om CC företrädde myndigheten eller inte. Det hade därför räckt med att svara, utan att bifoga den korrespondens som följde i mejltråden där vårdnadshavaren hade lämnat uppgifter om sin son. Min avsikt var att radera mejltråden, men slarvigt nog blev inte det gjort. Det beklagar jag. AA kommenterade nämndens yttrande.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter ska i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet (

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: , RF).

text: De grundläggande bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet och om utlämnande av sådana handlingar finns i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF). Enligt dessa bestämmelser har var och en rätt att ta del av en handling som förvaras hos en myndighet om den är inkommen till myndigheten eller upprättad där, förutsatt att den inte omfattas av sekretess.

text: En allmän handling som får lämnas ut, dvs. som inte omfattas av sekretess, ska genast eller så snart det är möjligt tillhandahållas den som önskar ta del av handlingen. Det ska ske på stället och utan avgift (

text: 2 kap. 12 §

text: TF). Den som önskar ta del av en allmän handling har även rätt att mot en fastställd avgift få en kopia av handlingen (

text: 2 kap. 13 §

text: TF). En sådan begäran ska behandlas skyndsamt.

text: JO har i ett flertal beslut uttalat att ett besked i en utlämnandefråga normalt bör lämnas samma dag som framställningen har gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om det är nödvändigt för att ta ställning till om ett utlämnande får ske. Ett visst ytterligare dröjsmål kan vara ofrånkomligt om framställningen avser eller kräver genomgång av ett omfattande material.

text: Om en begäran om att få ta del av en handling helt eller delvis inte kan tillmötesgås, ska den som har gjort framställningen underrättas om detta. Enligt

text: 6 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: ska han eller hon också informeras om möjligheten att begära myndighetens prövning och om att det krävs ett skriftligt beslut av myndigheten för att beslutet ska kunna överklagas.

text: Sökanden har rätt att få ett överklagbart beslut oavsett om avslaget grundar sig på en sekretessbestämmelse, på att den begärda handlingen inte är allmän eller på att handlingen inte finns eller inte kan påträffas.

text: En myndighet får inte på grund av att någon begär att få ta del av en allmän handling efterforska vem han är eller vilket syfte han har med sin begäran i

text: större utsträckning än som behövs för att myndigheten ska kunna pröva om det finns hinder mot att handlingen lämnas ut (

text: 2 kap. 14 § tredje stycket

text: TF).

text: Även om identiteten hos en person som begär att få ta del av allmänna handlingar är känd bör myndigheten, utifrån grundtanken bakom anonymitetsskyddet i

text: 2 kap. 14 §

text: TF, inte utan vidare föra uppgifterna vidare (se bl.a. JO 2000/01 s. 527, dnr

text: och JO 2011/12 s. 580, dnr 2932- 2010).

text: Varje myndighet ska lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Hjälpen ska lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Frågor från enskilda ska besvaras så snart som möjligt. (

text: 4 § förvaltningslagen

text: [1986:223], FL)

text: Bedömning

text: Besvarande av frågor Av remissvaret framgår att rektorn bedömde att AA, eller hans fru, redan hade fått svar på de frågor som AA ställde i ett mejl den 5 februari 2016. Det har kommit fram att AA inte delade den uppfattningen. Om rektorn ansåg att AA tidigare hade fått svar på sina frågor borde hon i vart fall ha informerat AA om detta då han i februari 2016 återkom med frågor. Jag vill även framhålla att det faktum att AA:s fru eventuellt hade fått svar tidigare på samma frågor inte påverkade rektorns ansvar att, i enlighet med serviceskyldigheten i

text: 4 §

text: FL, besvara AA:s skrivelse.

text: Utlämnande av handlingar Den 5 februari 2016 begärde AA i ett mejl till rektorn ut arbetsskadeanmälan och övrig dokumentation över incidenten den 27 januari 2016, dokumentation kring en tidigare incident och vissa policydokument.

text: Arbetsskadeanmälan

text: Enligt nämndens yttrande skickades arbetsskadeanmälan till AA den 4 mars 2016. Arbetsskadeanmälan omfattade anmälan om olycksfall som upprättades i samband med incidenten i januari 2016 och anmälan till Försäkringskassan, som upprättades den 3 mars 2016. Anmälan om olycksfall var således upprättad vid tidpunkten för AA:s begäran och borde därmed ha lämnats ut till AA utan dröjsmål. Handläggningen i den delen uppfyllde inte skyndsamhetskravet i TF. Eftersom anmälan till Försäkringskassan ännu inte hade gjorts vid tidpunkten för AA:s begäran borde AA, i nära samband med att han begärde ut handlingen, ha informerats om att någon sådan anmälan inte fanns.

text: Dokumentation om den tidigare incidenten

text: Nämnden har uppgett att det inte fanns någon dokumentation om den tidigare incidenten. Rektorn borde under sådana förhållanden ha informerat AA om att

text: de handlingar han hade begärt ut inte fanns. Om AA inte hade nöjt sig med detta svar hade han haft rätt att få ett överklagbart beslut.

text: Policydokument

text: Enligt remissvaret hade det policydokument som fanns skickats till AA den 25 november 2015. Jag vill framhålla att en enskild har rätt att få ut en handling även om han eller hon tidigare har fått samma handling. Myndigheten skulle alltså skyndsamt ha lämnat ut handlingen, alternativt ha frågat AA om han ville ha handlingen trots att han hade fått den tidigare.

text: Sammanfattningsvis kan det konstateras att rektorn utan dröjsmål skulle ha lämnat ut de handlingar som fanns till AA och återkopplat när det gällde de handlingar som inte fanns eller som rektorn menade att AA hade fått ta del av tidigare. Vidarebefordran av mejlkonversation till AA:s arbetsgivare AA har vidare klagat på att rektorn vidarebefordrade viss mejlkonversation till hans överordnade vid Inspektionen för socialförsäkringen. Rektorn har i sitt yttrande uppgett att hon gjorde detta eftersom AA hade använt sin arbetsmejladress och hon ville skapa klarhet i om han agerade i rollen som myndighetsperson vid den tillsynsmyndighet där han arbetade eller inte. Både med hänsyn till mejlets innehåll och då Inspektionen för socialförsäkringen inte har någonting med tillsynen över skolväsendet att göra måste det ha varit uppenbart att AA inte hade skickat mejlet i egenskap av anställd på inspektionen. Det fanns inte något sakligt skäl för rektorn att, till AA:s överordnade, vidarebefordra svarsmejlet och den tidigare mejlkorrespondensen som innehöll uppgifter om bl.a. AA:s och hans sons privatliv. Rektorns agerande var inte förenligt med kravet på saklighet i RF.

text: Genom att vidarebefordra mejlkonversationen till AA:s överordnade förde rektorn dessutom vidare uppgiften om att AA hade begärt ut vissa handlingar. Åtgärden var därför även olämplig med hänsyn till anonymitetsskyddet i TF.

text: Rektorn förtjänar allvarlig kritik för att hon vidarebefordrade mejlkonversationen till AA:s arbetsgivare. Hon ska även kritiseras för bristerna i handläggningen av AA:s frågor och framställningar om att få ta del av allmänna handlingar.

text: Det som i övrigt har kommit fram ger inte anledning till några kommentarer från min sida.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Kerstin André

title: Kritik mot en kommunal nämnd avseende de rutiner som tillämpats vid mottagande av elever i förskoleklass och grundskola, m.m.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO framförde AA klagomål mot BB, verksamhetschef för barnomsorg och grundskola i Täby kommun, CC, rektor för Viggbyskolan i Täby kommun, samt DD, rektor för Stallets förskola och skola i Sollentuna kommun. Klagomålen mot BB och CC avsåg i huvudsak de regler och rutiner som tillämpas vid information om skolval, ansökan till och mottagande av elever i förskoleklass och grundskola. Klagomålen mot DD rörde i huvudsak de regler och rutiner som tillämpas vid uppsägning av plats i förskola, grundskola och skolbarnsomsorg.

text: AA anförde bl.a. följande. Han har tillsammans med barnens mor gemensam vårdnad om två barn, födda 1994 respektive 1998. Barnen och modern är folkbokförda i Täby kommun. Före augusti 2004 bodde barnen varannan vecka hos modern och varannan vecka hos honom i Sollentuna kommun. Under december 2003 och januari 2004 skickade Täby kommun information angående skolval till barnens folkbokföringsadress. Den 16 januari 2004 gjorde modern via Internet ett skolval för barnen utan hans vetskap. Barnen mottogs som elever i den valda skolan, Viggbyskolan, i Täby kommun. Den enda information han har erhållit är ett brev, daterat den 7 april 2004, från BB. Han upplystes då om att barnen skulle placeras i den skola kommunen ansåg lämpligast för det fall att han och barnens andra vårdnadshavare inte kunde fatta ett gemensamt beslut om skolgången. Det ter sig underligt att först efter att beslut har fattats om att motta barnen i en skola, kontrollera huruvida barnen har två vårdnadshavare och skicka nämnda meddelande utan att den andra vårdnadshavaren över huvud taget hade tillfrågats om sin åsikt.

text: Till anmälan fanns fogat ett flertal handlingar, bl.a. skrivelser från BB och CC angående skolval.

text: Utredning

text: Barn- och grundskolenämnden i Täby kommun anmodades att inkomma med utredning och yttrande över vad som framfördes i anmälan. Nämnden ingav som sitt svar ett av utredaren EE upprättat yttrande. I yttrandet anfördes följande.

text: Utredning

text: Täby kommuns rutiner för information till föräldrar i samband med skolval I Täby kommun väljer föräldrar skola för sina barn. Skolvalet genomförs på Internet. Praktisk information kring skolvalet liksom kommunens principer för antagning och placering ges till föräldrarna i en skolvalsbroschyr, Välkommen att välja skola i Täby, som också finns på kommunens hemsida. Information om skolvalet skickas även till barnets folkbokföringsadress i Täby, i december året innan barnet ska välja skola. När valet blir aktuellt ansöker någon av föräldrarna om ett medborgarkonto och genomför skolvalet. När skolvalet är genomfört bekräftas att barnet fått plats. Bekräftelsen skickas både till den adressat som genomfört skolvalet och i de fall då föräldrarna bor på skilda adresser i kommunen även till den andre föräldern. Föräldrar bosatta utanför kommunen får inte denna information eftersom kommunen i sitt administrativa skoldatasystem enbart har adresser till föräldrar bosatta i kommunen. Ett preliminärt platsbesked lämnas i februari/mars och cirka två veckor senare ett definitivt besked. Dessa besked sänds antingen via e-post till den adress som uppgivits i samband med ansökan om medborgarkonto eller per post till barnets folkbokföringsadress. Därefter vidtar skolans rutiner.

text: Viggbyskolans rutiner för information till föräldrar om placering Skolan skickar platsbekräftelse för undertecknande till barnets folkbokföringsadress. I de fall där föräldrarna har gemensam vårdnad skickas platsbekräftelsen till båda föräldrarna oavsett bostadsort. Om enbart den ene föräldern undertecknar bekräftelsen tas barnet ändå emot med hänvisning till skolplikten och, under förutsättning att barnet tillhör skolan, enligt närhetsprincipen.

text: Yttrande

text: De administrativa rutiner som beskrivits ovan ligger till grund för kommunens och skolans information till föräldrar i samband med skolvalet. Utgångspunkt för kommunens riktlinjer för placering, i de fall då föräldrarna har delad vårdnad men ej är överens om placering, är kommunens skyldighet att se till att skolplikten fullgörs,

text: 3 kap. 13 § skollagen

text: , och närhetsprincipen,

text: 4 kap. 6 § skollagen

text: . Det innebär att barnet placeras enligt närhetsprincipen oavsett eventuellt skolval om föräldrarna inte är överens om i vilken skola barnet ska gå.

text: JO-anmälan gäller följande punkter:

text: 1. Informationen från Täby kommun daterad 2003 12 02 har enbart skickats ut till den ena vårdnadshavaren vid det tillfället. 2. Informationen från Täby kommun daterad 2004 01 05 har enbart skickats ut till den ena vårdnadshavaren vid det tillfället. 3. Informationen från Täby kommun om att U.S. gjort ett skolval via Internet har inte kommit mig tillhanda vid det tillfället. 4. Avsaknaden av preliminärt platsmeddelande till mig från Täby kommun angående skolplacering. 5. Avsaknaden av definitivt platsmeddelande till mig från Täby kommun angående skolplacering. 6. Varför information angående rutiner och eventuella framtida beslut angående skolplacering när barn har dubbla vårdnadshavare inte kommit mig tillhanda förrän i brev daterat 2004 04 07. 7. Varför min – som vårdnadshavare – åsikt eller synpunkter aldrig har efterfrågats av Täby kommun eller rektor CC vid Viggbyskolan i Täby …

text: 8. Varför ingen hänsyn har tagits till barnens bästa vid varje enskilt beslut om ovanstående med syfte på barnens primära insocialisering såsom födelseort, huvudsaklig uppväxtort, tidigare skol- och dagisplacering. 9. Varför ingen kontroll har skett av vem eller vilka som är barnets vårdnadshavare vid ett tidigt skede i denna process 10. och om det finns två vårdnadshavare, klargöra båda vårdnadshavarnas inställning till inskrivning i ny skola på annan ort.

text: Punkterna 1–5

text: Kommunen har agerat i enlighet med kommunens ovan beskrivna administrativa rutiner. Kommunens agerande utgår från att föräldrar, som har gemensam vårdnad, tar sitt ansvar enligt

text: 6 kap. 13 § föräldrabalken

text: och gemensamt beslutar i frågor som har stor betydelse för barnens framtid, dvs. i det här fallet barnens skolgång. Den information kommunen ger föräldrarna gör det möjligt för dem att hålla sig informerade och därmed att fatta gemensamma beslut. Det är sedan föräldrarnas ansvar att se till att så blir fallet.

text: Punkt 6

text: Täby kommuns brev, 2004 04 07, är en påminnelse till vårdnadshavarna om deras ansvar då det gäller barnens skolgång och en information om att kommunen kommer att besluta om barnens placering om inte vårdnadshavarna fattar ett gemensamt beslut. Indikationer om att så kunde bli fallet hade kommit till kommunens kännedom. Brevet är således inte en generell information utan skickades ut på förekommen anledning.

text: Punkt 7

text: Skälet är detsamma som anförts tidigare, nämligen att kommunens information har gått till folkbokföringsadressen och att det sedan är föräldrarnas ansvar hur den informationen hanteras. Beträffande Viggbyskolans rektor är hennes uppfattning att platsbekräftelsen skickats ut till båda vårdnadshavarna i enlighet med skolans rutiner men att bekräftelsen från pappan inte returnerats.

text: Punkt 8

text: Detta är föräldrarnas ansvar och inte kommunens.

text: Punkt 9

text: I kommunens administrativa skoldatasystem registreras båda vårdnadshavarna med adress och personnummer om de har gemensam vårdnad och bor i kommunen. I de fall då någon är bosatt utanför kommunen är den vårdnadshavaren enbart registrerad med personnummer. I och med att barnen blir folkbokförda i kommunen råder det inga oklarheter om hur familjeförhållandena ser ut.

text: Punkt 10

text: Det är kommunens ansvar att se till att skolpliktiga barn folkbokförda i kommunen går i skolan och därmed att placera dem enligt närhetsprincipen om inte föräldrarna kan komma överens om placering. Kommunen har också agerat i enlighet med detta.

text: AA kommenterade remissvaret varvid han bl.a. tillbakavisade uppgiften om att han hade mottagit en ”platsbekräftelse” från Viggbyskolan.

text: I ett beslut den 18 september 2006 anförde JO André följande.

text: Bedömning

text: Hösten 2004 skulle AA:s barn börja i förskoleklass respektive årskurs 4 i grundskolan. Den skola där det äldsta barnet var elev läsåret 2003/2004 bedriver verksamhet till och med årskurs 3. Det innebär att inför hösten 2004 skulle skola väljas för båda barnen och att deras rätt till förskoleplats respektive skolbarnsomsorg i tidigare verksamheter skulle upphöra. Med beaktande härav är det således främst frågor rörande regler och rutiner i samband med skolvalet som är av intresse.

text: Grundläggande bestämmelser om vårdnadshavares ansvar finns i

text: 6 kap. 2 § andra stycket föräldrabalken

text: . Närmare regler om vårdnadens utövande finns i 6 kap. 11– 13 §§ samma balk. Barnets vårdnadshavare har rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör barnets personliga angelägenheter. Om barnet har två vårdnadshavare skall de enligt

text: 6 kap. 13 § föräldrabalken

text: tillsammans utöva bestämmanderätten. Det krävs alltså normalt gemensamma beslut i frågor som rör vårdnaden. Bestämmanderätten utövas dock av den ena vårdnadshavaren ensam när den andra till följd av frånvaro, sjukdom eller annan orsak är förhindrad att ta del i beslut rörande vårdnaden och beslutet inte kan skjutas upp utan olägenhet. Beslut som är av ingripande betydelse för barnets framtid, får dock inte fattas av den ena vårdnadshavaren ensam, om inte barnets bästa uppenbarligen kräver det.

text: Bestämmelsen i

text: 6 kap. 13 § föräldrabalken

text: skall inte tolkas så att båda föräldrarna, även om ingen direkt är förhindrad, skall behöva delta i alla vardagliga avgöranden. Om föräldrarna inte sammanbor måste med nödvändighet den förälder som har barnet hos sig fatta de flesta beslut som rör den dagliga omsorgen. I förarbetena till lagstiftningen uttalades att till den dagliga omsorgen hör frågor om bl.a. barnets mat, kläder, sovtider och hur barnet skall tillbringa sin fritid. Däremot undantogs beslut av mer ingripande betydelse för barnets framtid, t.ex. frågor som rör barnets skolgång och bosättning (

text: prop. 1975/76:179 s. 178

text: Någon förändring såvitt avser kravet på gemensamma beslut som rör barnets skolgång har inte skett. Enligt gällande rätt krävs alltså att vårdnadshavarna är överens i frågor om inskrivning av barn i skola och byte av skola. Detta skall ses mot bakgrund av vad som i

text: skollagen (1985:1100)

text: föreskrivs om att alla barn som är bosatta i landet har skolplikt, att den som har vårdnaden om ett skolpliktigt barn skall se till att barnet fullgör sin skolplikt och att en vårdnadshavare under vissa förhållanden kan föreläggas vid vite att iaktta sina skyldigheter (se

text: 3 kap.

text: och

text: 16 §§

text: skollagen

text: ). Om vårdnadshavarna inte kan enas i en fråga rörande barnets skolgång kan det ytterst leda till att den gemensamma vårdnaden måste upplösas.

text: Beslut om barns skolgång skall sålunda, som framgått ovan, fattas av vårdnadshavarna gemensamt. JO har vid flera tillfällen uttalat att skolan måste känna till och kunna belägga de förhållanden som motiverar att barnet skall tas emot i skolan. Detta innebär bl.a. att en skola måste kontrollera uppgifterna i folkbokföringen om vem eller vilka som är vårdnadshavare för barnet. Vidare måste vårdnadshavarens respektive vårdnadshavarnas inställning till inskrivning i

text: en viss skola klarläggas (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 2001/02 s. 392 och 397). Om det finns två vårdnadshavare sker detta enklast genom att båda undertecknar en ansökan om placering av barnet i den aktuella skolan.

text: JO har vidare uttalat att även val av skola vid placering i förskoleklass kräver ett gemensamt beslut av vårdnadshavarna (se JO:s ämbetsberättelse 2004/05 s. 342). JO anförde i huvudsak bl.a. följande. Frågan om val av skola vid placering i förskoleklass, liksom beslut om huruvida barnet skall gå i förskoleklass eller inte, är av så ingripande betydelse för barnet att ett gemensamt beslut av vårdnadshavarna krävs. Skälet till det är att förskoleklass är en skolform och att val av skola i förskoleklassen ofta styr valet av grundskola. Den omständigheten att förskoleklassen inte är en obligatorisk skolform ändrade inte bedömningen.

text: Av utredningen i ärendet framgår i huvudsak följande rörande de rutiner för skolval m.m. som Barn- och grundskolenämnden i Täby kommun tillämpar. Information om skolval inför kommande läsår skickas till barnets folkbokföringsadress. Skolvalet görs via Internet efter anskaffande av medborgarkonto. Ett besked om att barnet har fått plats skickas till den adressat som genomfört skolvalet, antingen via e-post till den adress som uppgivits i samband med ansökan om medborgarkonto eller per post till barnets folkbokföringsadress. I de fall föräldrarna bor på skilda adresser i kommunen skickas platsbesked även till den andre föräldern. Föräldrar bosatta utanför Täby kommun får inte denna information ”eftersom kommunen i sitt administrativa skoldatasystem enbart har adresser till föräldrar bosatta i kommunen”. Detta gäller såväl det preliminära platsbeskedet i februari/mars som det definitiva besked vilket lämnas cirka två veckor senare.

text: Nämnden har anfört i huvudsak följande rörande kommunens administrativa skoldatasystem. Vid gemensam vårdnad registreras vårdnadshavarna i skoldatasystemet med adress och personnummer om de bor i kommunen. Vårdnadshavare som är bosatt utanför kommunen är enbart registrerad med personnummer. I och med att barnen blir folkbokförda i kommunen råder det inga oklarheter om hur familjeförhållandena ser ut. Jag har noterat att nämnden i sitt remissvar använder både ”föräldrar” och ”vårdnadshavare” som begrepp. Det är något oklart om denna distinktion är avsiktlig. I det nu aktuella sammanhanget anser jag mig dock kunna utgå från att med begreppet ”föräldrar” avses föräldrar som också är vårdnadshavare. I det följande används begreppet vårdnadshavare i dess juridiska bemärkelse inte endast vad avser skoldatasystemet utan även när det gäller nämndens rutiner för skolval.

text: I informationsmaterialet inför läsåret 2004/2005 närmast påbjuds att skolvalet skall ske via Internet genom användande av medborgarkonto. Den som saknar Internetuppkoppling hänvisas till datorer som tillhandahålls av kommunen. Jag har inga principiella invändningar mot att den moderna tekniken utnyttjas för skolval, men jag vill samtidigt understryka att den enskildes möjligheter att fullgöra sina skyldigheter som vårdnadshavare inte får göras beroende av användning av

text: Internet. Det måste således erbjudas även andra sätt att genomföra ett skolval. Den omständigheten att den enskilde kan bege sig till en i kommunen särskilt anvisad plats för att få tillgång till Internet ändrar inte den bedömningen.

text: Vid gemensam vårdnad är det vårdnadshavarnas ansvar att gemensamt besluta i fråga om barnens skolgång. Nämnden är emellertid ändå skyldig att, för att känna till och kunna belägga de förhållanden som motiverar att ett barn skall tas emot i en viss skola, klarlägga vem eller vilka som är barnets vårdnadshavare samt dennes eller deras inställning till inskrivning i den skolan. Det skall självfallet göras innan ett beslut fattas i placeringsfrågan. Det kan tilläggas att det är först sedan nämnden har klarlagt att vårdnadshavarna inte är överens om skolvalet som frågan om nämndens ansvar, som det har beskrivits under punkten 10 i remissvaret, för att placera barnet inträder.

text: Utredningen ger vid handen att nämnden genom det administrativa skoldatasystemet har kännedom om under vems eller vilkas vårdnad berörda barn står. Som jag har anfört tidigare inhämtas, vid gemensam vårdnad, vårdnadshavarnas inställning enklast genom att båda undertecknar en ansökan om placering av barnet i den aktuella skolan. Genom att skolvalet görs via Internet med användande av medborgarkonto är det, såvitt har framkommit, endast möjligt för en av vårdnadshavarna att signera skolvalet. Nämnden synes inte heller på annat sätt inhämta den andra vårdnadshavarens inställning i saken. Nämnden kan inte undgå kritik för sin underlåtenhet i detta avseende. Jag förutsätter att nämnden ser över rutinerna för skolval och mottagande i förskoleklass och grundskola i aktuella avseenden.

text: I sammanhanget finner jag skäl att något beröra nämndens hantering av platsbeskeden. Platsbesked sänds till den vårdnadshavare som har gjort skolvalet och till den vårdnadshavare som bor på annan adress inom kommunen, men inte till den vårdnadshavare som bor utanför kommunen. Denna skillnad i hur vårdnadshavare behandlas beroende på var de är bosatta är anmärkningsvärd. Det är naturligtvis inte en godtagbar förklaring att, som nämnden har angivit i remissvaret, skoldatasystemet inte innehåller vissa uppgifter. Jag förutsätter att nämnden vidtar åtgärder för att komma till rätta med även denna brist.

text: Utredningen ger inte något närmare besked om vilken betydelse de av skolan utskickade platsbekräftelserna har i sammanhanget. Oavsett hur det förhåller sig med det har skolans handläggning tagit vid i ett så sent skede att det har saknat betydelse för själva skolvalet. Det finns därför inte anledning för mig att uppehålla mig vid saken.

text: Vad AA i övrigt har anfört föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida.