avgjordAv: Chefsjustitieombudsmannen Elisabet Fura

title: Försäkringskassan kritiseras för att ha nekat ett ombud att få ut uppgifter ur sin huvudmans ärende med motiveringen att huvudmannen hade god man

sammanfattning: En advokat hade i egenskap av ombud begärt information om sin huvudmans ärende hos Försäkringskassan men nekats det trots att han visade fullmakt. Försäkringskassan hade uppfattningen att eftersom huvudmannen, den försäkrade, hade god man måste den gode mannens samtycke till att lämna ut uppgifterna hämtas in. I beslutet konstaterar JO att den som har god man behåller sin fulla rättshandlingsförmåga och har möjlighet att själv vidta rättshandlingar som t.ex. att ingå avtal eller upprätta fullmakter även inom de områden som förordnandet om god man avser. Att AA hade god man saknade därmed betydelse, och Försäkringskassan skulle därför ha hanterat ombudets begäran på samma sätt som om den försäkrade själv hade framfört den. Försäkringskassan kritiseras för sin felaktiga och långsamma hantering av ombudets begäran.

text: Anmälan m.m.

text: I en anmälan till JO anförde advokaten BB att han i egenskap av ombud för AA hade begärt information om AA:s ärende hos Försäkringskassan men nekats det trots att han visade upp en fullmakt. Myndigheten motiverade sin vägran med att AA hade god man och att den gode mannen måste godkänna ombudet. BB anförde vidare att han hade vänt sig till Överförmyndarnämndens kansli i Södertälje där han hade fått samma information som hos Försäkringskassan.

text: Den del av klagomålen som rör överförmyndarnämnden hanterades i ett beslut den

text: 20 januari 2014 (dnr 6681-2013).

text: Utredning

text: Ärendet remitterades till Försäkringskassan som i ett remissvar den 10 januari 2014 anförde följande:

text: Utredning

text: Bakgrund

text: AA beviljades assistansersättning från och med den 1 mars 2007. AA anlitade tidigare assistansanordnaren Elma som utförare av sin assistans. Det företaget upphörde i november 2012. Därefter tog Södertälje kommun över som utförare av

text: personlig assistans. Södertälje kommun har initierat att en god man har utsetts. Enligt Södertälje kommun och den gode mannen har ingen assistans utförts efter den 16 september 2013.

text: Dokumentationen i ärendet visar följande Den 9 augusti 2013 inkom ett telefonsamtal från LSS-handläggare CC, Södertälje kommun, om att AA hade beviljats särskilt boende enligt lagen (

text: ) om service till vissa funktionshindrade (LSS) och daglig verksamhet, och att flytten skulle ske omgående. Den 9 september 2013 ringde AA:s gode man och meddelade att sista dag för utförd assistans kommer att vara den 15 september 2013 och att AA därefter kommer att vistas på särskilt boende. Den 24 oktober 2013 ringde LSS-handläggaren CC och meddelade att AA fått ett beslut om särskilt boende som skulle ha verkställts innan den 14 oktober. CC meddelade vidare att platsen nu inte fanns kvar och att utredning pågick med god man och jurist om hur omvårdnaden skulle se ut i fortsättningen. Samma dag hade handläggaren på Lokalt försäkringscenter (LFC), Nyköping, kontakt per telefon med chefen för utföraren av assistans som informerade om att assistansen upphörde från och med den 16 september 2013 och att ingen assistans hade utförts efter den dagen. LFC-handläggaren hade även samma dag kontakt per telefon med den gode mannen som meddelade att det inte var aktuellt med assistansersättning då alla assistenter var uppsagda och AA inte hade fått någon assistans sedan den 16 september 2013. Den gode mannen informerade också om att han hade talat med kommunchefen i Södertälje kommun angående den fortsatta omvårdnaden av AA. Den 28 oktober 2013 skickade LFC-handläggaren ett kommuniceringsbrev till den gode mannen om att Försäkringskassan övervägde att dra in assistansersättningen. Den 7 november 2013 ringde BB på advokatfirman Sigma som ville veta om Försäkringskassan hade fått meddelande om att AA hade tackat nej till särskilt boende. Han ville även veta om assistansersättning fortfarande betalades ut. LFChandläggaren hänvisade honom till den gode mannen. BB uppgav då att han hade fullmakt och att han skulle maila över den till Försäkringskassan. Senare samma dag inkom fullmakt som AA skrivit under. LFC-handläggaren meddelade då BB per telefon att hon ville rådgöra med den gode mannen innan hon kunde lämna ut uppgifterna. BB informerade under samtalet om att det fanns en konflikt mellan BB och den gode mannen. Handläggaren gjorde bedömningen att hon behövde kontakta överförmyndaren innan hon kunde lämna ut de efterfrågade uppgifterna. Detta meddelades BB under samtalet och de kom överens om att hon skulle kontakta överförmyndaren. Samma dag ringde LFC-handläggaren till Överförmyndarnämnden i Södertälje kommun som upplyste om följande. Överförmyndaren har ett medicinskt underlag som styrker att den försäkrade inte själv kan sörja för sin person och därmed har en god man utsedd samt att det är på gång med prövning av förvaltarskap. Överförmyndarens bedömning var att all kontakt ska ske med god man då det är han som är behörig att stötta AA. Samma dag ringde LFC-handläggaren till BB och hänvisade honom till den gode mannen för att få de efterfrågade uppgifterna. Den 11 november 2013 ringde BB och meddelade att han har rätt att få ut uppgifter med hjälp av fullmakten. Han menade att AA har rätt att skriva under en fullmakt trots att han har en god man. Han ville veta om AA har assistansersättning och om vi känner till att AA har tackat nej till särskilt boende. LFC-handläggaren svarade att hon ville diskutera ärendet med specialist. Hon meddelade även att BB kommer att få ett skriftligt beslut om hon vidhåller sitt ställningstagande om att inte lämna ut uppgifterna.

text: Samma dag kom mail från BB i ärendet. Han meddelade att AA inte har flyttat in i något boende den 15 september 2013. Han ville få bekräftelse på att AA fortfarande har assistansersättning. BB anförde att AA kan underteckna fullmakter då han har talförmåga och är lindrigt förståndshandikappad. Den 12 november 2013 ringde LFC-handläggaren till den gode mannen och informerade honom om att det hade kommit in en fullmakt från BB med begäran om att få uppgift om assistansersättning samt om Försäkringskassan känner till att AA har tackat nej till boende. Handläggaren fick samtycke från den gode mannen och informerade honom om att hon kommer att lämna ut uppgifterna till BB. Den 14 november 2013 ringde handläggaren BB ett flertal gånger men fick ingen kontakt och det gick inte att lämna något meddelande. Den 15 november 2013 kom ett mail från BB där han frågade när han kunde få besked om de begärda uppgifterna. Den 18 november 2013 ringde handläggaren åter BB utan att få kontakt. Handläggaren skickade då ett mail och meddelade att Försäkringskassan känner till att AA har tackat nej till boende och att han fortfarande har assistansersättning. Den 21 november 2013 skickades tidigare kommuniceringsbrev även till ombudet BB för kännedom.

text: Försäkringskassans slutsatser

text: I avsnitt 3.6 i vägledningen (

text: ) Försäkringskassan och

text: förvaltningslagen

text: sägs bland annat att om en försäkrad har en god man, är det normalt den gode mannen som företräder honom eller henne i kontakterna med Försäkringskassan och för hennes eller hans talan. En god man har möjlighet att ge annan person fullmakt att företräda och föra den försäkrades talan inför Försäkringskassan. Den som har god man förordnad för sig har alltjämt kvar sin rättshandlingsförmåga. I samma avsnitt i vägledningen sägs vidare att JO har konstaterat att en försäkrad som har förvaltare har rätt att ge fullmakt åt en annan person att begära ut handlingar i ett ärende (JO:s beslut, dnr 3078-2010). Även om förordnandet ger en förvaltare rätt att begära och få ut handlingar som rör den försäkrade gör förordnandet alltså inte den försäkrade obehörig att själv vidta samma åtgärd. I avsnittet sägs också att det kan vara lämpligt att förvaltaren samtidigt informeras om utlämnandet, så att man undviker missförstånd mellan förvaltaren och den enskilde. Mot bakgrund av detta anser Försäkringskassan att oavsett om AA har god man eller förvaltare har han rätt att själv begära ut uppgifter eller handlingar i sitt eget ärende eller att ge fullmakt till någon annan att göra en sådan begäran. De av ombudet begärda uppgifterna lämnades till honom via mail efter sammanlagt elva dagar. Sett i efterhand borde handläggaren ha skickat de efterfrågade uppgifterna till ombudet samma dag som Försäkringskassan fick del av ombudets fullmakt. Försäkringskassan beklagar dröjsmålet. Reglerna kring utlämnande av allmän handling, sekretessprövning, partsinsyn, fullmakt och godmansförordnande kommer snarast att gås igenom med alla handläggare på LFC Nyköping-Södertälje.

text: BB kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: Av

text: 16 § förvaltningslagen (1986:223)

text: , FL, följer att den som är part i ett ärende har rätt att ta del av det som har tillförts ärendet, om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. Rätten att ta del av uppgifter gäller med de begränsningar som följer av

text: 10 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: En begäran om att ta del av uppgifter i ett ärende ska handläggas i enlighet med de allmänna regler som enligt 4 och 7 §§ FL gäller för myndigheternas serviceskyldighet och ärendehantering. Det innebär bl.a. att en begäran om att ta del av uppgifter ska hanteras så skyndsamt som möjligt.

text: Av utredningen i ärendet framgår att AA hade lämnat fullmakt åt advokaten BB att företräda honom hos bl.a. Försäkringskassan. AA hade god man när fullmakten upprättades. Den 7 november 2013 vände sig BB till Försäkringskassan och frågade om uppgifter som rörde AA:s assistansersättning. Han fick till svar att myndigheten, trots fullmakten, inte kunde lämna ut de efterfrågande uppgifterna utan den gode mannens samtycke. Efter att ha hämtat in den gode mannens samtycke skickade Försäkringskassan de begärda uppgifterna till BB med e-post den 18 november 2013.

text: Som Försäkringskassan tar upp i sitt remissvar har JO i ett tidigare beslut konstaterat att en person som har förvaltare har rätt att själv begära att få del av handlingar. I beslutet konstaterades vidare att den som har förvaltare är oförhindrad att utfärda en fullmakt som ger en annan person behörighet att vidta de åtgärder som huvudmannen själv, förvaltarskapet till trots, är behörig att vidta (se JO 2012/13 s. 350).

text: I det här fallet var det fråga om godmanskap. Den som har god man behåller sin fulla rättshandlingsförmåga och har möjlighet att själv vidta rättshandlingar som t.ex. att ingå avtal eller upprätta fullmakter även inom de områden som förordnandet om god man avser. Att AA hade god man saknade därmed betydelse, och Försäkringskassan skulle därför ha hanterat BB:s begäran på samma sätt som om AA själv framfört den. Försäkringskassan förtjänar kritik för den felaktiga och långsamma hanteringen av BB:s begäran.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Stf justitieombudsmannen Cecilia Nordenfelt

nyckelord:
Ansökan
Objektivitet, opartiskhet, saklighet

publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Göteborgs djurförsöksetiska nämnd med anledning av handläggningen av en ansökan om etiskt godkännande av djurförsök

org: jo

sammanfattning: Kritik mot en djurförsöksetisk nämnd för att den på eget initiativ har ändrat i en ansökan i syfte att undvika att beakta vissa uppgifter som lämnats där.

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan, som kom in till JO den 5 december 2011, framförde AA klagomål mot Göteborgs djurförsöksetiska nämnd med anledning av handläggningen av en ansökan om etiskt godkännande av djurförsök. Han uppgav bl.a. följande. Vid nämndens möte den 16 november 2011 handlades ett ärende gällande studier av läkemedelskandidater. Den sökande var BB på Astra-Zeneca R & D Mölndal (Astra Zeneca). Då nämnden denna gång hade till övervägande del ansökningar från Astra Zeneca handlades de övriga ärendena först, varpå Astra Zenecas forskarrepresentanter lämnade mötet. Närvarande vid mötet var även CC från Astra Zeneca. CC ansågs inte behöva lämna mötet. Under ärende dnr 271-2011 uppstod kontrovers med anledning av hur den sökande hade motiverat att försöksdjuren (kaniner) inte skulle tillåtas rastning. Det angivna skälet för utebliven rastning var resursbrist. Där intog CC en svarsroll som DD, Djurens rätt, tyckte var problematisk ur jävssynpunkt. Detta nämnde han till ordföranden. CC tilläts sitta kvar och kom kontinuerligt med argument till skydd för den sökande och bolagets intressen. Flera ledamöter bad att ärendet skulle bordläggas med avseende på jäv samt ogrundade och för nämnden nya argument som lämnades av CC på mötet. Vid röstning föll förslaget och ansökan godkändes därpå med ändringar i ansökan. I normalfall kan nämnden ändra ansökan genom att godkänna ansökan med villkor eller göra kompletteringar i beredningsfasen. Nu ströks helt enkelt den sökandes motivering till att inte tillåta rastning.

type: stycke

text: Utredning

text: Ärendet remitterades till Göteborgs djurförsöksetiska nämnd som anmodades att inkomma med en redogörelse för handläggningen och nämndens bedömning av denna. Göteborgs djurförsöksetiska nämnd inkom, genom vice ordföranden tillika ordföranden för nämndens avdelning 2 EE, med ett yttrande av vilket framgick följande.

text: Aktuella bestämmelser

text: För att få använda, föda upp, förvara eller tillhandahålla försöksdjur fordras enligt

text: 19 a § djurskyddslagen (1988:534)

text: tillstånd av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. I

text: 20 § första stycket 1 samma lag

text: anges att vid verksamhet som avses i 19 a § ska det finnas föreståndare som ansvarar för verksamheten och som har godkänts av den myndighet som regeringen bestämmer. Av 13 § i Jordbruksverkets föreskrifter

text: SJVFS 2008:70

text: framgår bl.a. att sådan ansvarig föreståndare som avses i

text: 20 § första stycket 1 djurskyddslagen

text: får närvara vid nämndens sammanträden och har rätt att yttra sig. Enligt

text: 11 § första stycket förvaltningslagen (1986:223)

text: är den som ska handlägga ett ärende jävig om någon av de där angivna jävsgrunderna föreligger. Av

text: 12 § samma lag

text: framgår att den som är jävig inte får handlägga ärendet.

text: Bakgrund

text: CC, Astra Zeneca R & D Mölndal (Astra Zeneca), kontaktade nämnden under hösten 2011 och uttryckte önskemål om att få närvara vid sammanträden med nämndens båda avdelningar. Nämndens ordförande, med instämmande av nämndens vice ordförande, gjorde då bedömningen att det, med beaktande av vad som anges i 13 §

text: SJVFS 2008:70

text: , inte fanns några hinder för CC:s närvaro när ansökningar från forskare hos Astra Zeneca behandlas. Detta under förutsättning att rätten att yttra sig begränsas till att lämna upplysningar om sakförhållanden. För det fall föreståndaren skulle ges möjlighet att argumentera för ett godkännande av en ansökan från det ”egna” företaget gjordes bedömningen att någon form av jävssituation uppkommer även om föreståndaren inte har rösträtt. Detta ställningstagande grundades på att hela hanteringen av en ansökan vid nämndens sammanträde är att se som en överläggning inför beslut i ärendet. De gjorda bedömningarna i jävsfrågan har senare stämts av med Jordbruksverket, som haft samma uppfattning i frågan. Upplysningsvis kan nämnas att CC närvarade under hela det aktuella sammanträdet den 16 november 2011 med nämndens avdelning 2. Hon närvarade även vid flera andra sammanträden under hösten 2011 med nämndens båda avdelningar. Det kan tilläggas att CC, som angetts i anmälan till Justitieombudsmannen, inte formellt adjungerats att närvara vid sammanträdena.

text: Handläggningen av den aktuella ansökan

text: Ansökan från BB, Astra Zeneca, i ärende 271-2011 gällde studier av åderförkalkning och kranskärlsfunktion i kanin med och utan läkemedelsbehandling. Ansökan var undertecknad av CC i egenskap av ansvarig föreståndare enligt

text: 20 § djurskyddslagen

text: . Ansökan behandlades i beredningsgrupp, som föreslog att nämnden skulle godkänna ansökan. Under punkten 7. i ansökan (Vård och förvaring) angavs bl.a. följande: ”Rastning av kaniner på golv är idag problematiskt för oss. Detta beror på att golven är hala, vi har fullt i alla rum i den enhet där kaniner hålls och att det är brist på personal som kan rasta kaniner.”

text: Vid sammanträdet den 16 november 2011 gav dessa två meningar upphov till omfattande debatt, varvid bl.a. diskuterades i vilken omfattning kaniner har behov av rastning. Från djurskyddsorganisationernas representanter framfördes uppfattningen att frågan om behovet av rastning av kaniner behövde utredas ytterligare och att ansökan därför skulle bordläggas för ytterligare beredning, ett förslag som för övrigt även ordföranden instämde i. Från annat håll gjordes dock invändningen att det inte fanns anledning att bordlägga ansökan och att nämnden skulle fatta beslut i ärendet. Vid omröstning röstade en majoritet för detta förslag och ansökan blev således inte bordlagd. Majoritetens beslut blev istället att godkänna ansökan med undantag av de

text: två angivna meningarna i ansökan, vilket konkret innebar att det under rubriken Kompletterande uppgifter till ansökan angavs att meningarna utgår. Djurskyddsorganisationernas representanter gjorde även invändningen under sammanträdet att CC inte borde närvara på grund av jäv.

text: Nämndens bedömning

text: Som angetts ovan har nämndens ordförande, vice ordförande och senare även Jordbruksverket gjort bedömningen att det inte finns några hinder mot att CC, i egenskap av ansvarig föreståndare enligt

text: 20 § första stycket 1. djurskyddslagen

text: , närvarar när ansökningar från forskare hos Astra Zeneca behandlas vid nämndens sammanträden. Detta under förutsättning att rätten att yttra sig begränsas till att lämna upplysningar om sakförhållanden. Anmälaren har anfört att CC vid behandlingen av ansökan kontinuerligt kom med argument till skydd för den sökande och bolagets intressen. Det är dock nämndens uppfattning att CC vid diskussionen inte gjorde annat än att lämna upplysningar om sakförhållanden som i huvudsak bekräftade försöksledarens uppgifter om Astra Zenecas svårigheter att rasta kaniner. Enligt nämndens mening har det därför inte varit fråga om en jävssituation och nämnden anser sig således inte ha förfarit felaktigt genom att låta CC närvara under behandlingen av ansökan. Det kan för övrigt anmärkas att den nu aktuella situationen inte är jämförbar med den fråga om jäv som behandlades i Justitieombudsmannens ärende med dnr 5192-2009. I det ärendet uttalade Justitieombudsmannen bl.a. att en nämndledamot på grund av jäv inte bör delta i handläggningen av en ansökan för vilken han står som ansvarig föreståndare. Som framgått ovan är CC inte ledamot eller suppleant i nämnden. När nämnden fattar beslut i sak i ett ärende finns i huvudsak tre beslutsalternativ, vilka också framgår av Jordbruksverkets blankett Ansökan – etisk prövning av djurförsök. Ansökan kan godkännas i sin helhet, godkännas med villkor eller avslås. Kompletterande uppgifter till ansökan kan lämnas av försöksledaren under beredningen eller läggas till så sent som vid sammanträdet efter exempelvis telefonkontakt med försöksledaren. I det aktuella ärendet var det dock inte fråga om en kompletterande uppgift utan om två meningar i ansökan som nämndens majoritet ansåg stötande. Nämnden anser att det kan ifrågasättas om det var lämpligt att godkänna ansökan med tillägget att de två meningarna utgår utan att detta tagits upp med försöksledaren vid beredningen av ansökan eller senare. Det kan dock möjligen diskuteras om åtgärden egentligen fyller någon funktion eftersom de i meningarna angivna förhållandena kvarstår. Nämnden vill avslutningsvis framhålla att åtgärden inte tillämpas av nämnden i andra ärenden.

text: AA yttrade sig över nämndens remissvar.

text: JO tog del av handlingarna i nämndens ärende med dnr 271-2011.

text: Bedömning

text: Innan användning av djur i djurförsök påbörjas ska användningen enligt

text: 21 § djurskyddslagen (1988:534)

text: godkännas från etisk synpunkt av en djurförsöksetisk nämnd. I varje nämnd ska det ingå en ordförande och en eller flera vice ordföranden samt lekmän, forskare och representanter för personal som har hand om försöksdjur (43 § djurskyddsförordningen [1988:539]). Närmare föreskrifter om nämndens organisation och om prövningen av ärenden meddelas av Jordbruksverket (47 § djurskyddsförordningen).

text: Enligt

text: 20 § första stycket djurskyddslagen

text: ska det i verksamhet som består i att använda, föda upp, förvara eller tillhandahålla försöksdjur, finnas bl.a. en av Jordbruksverket godkänd föreståndare som ansvarar för verksamheten. Enligt bestämmelsens andra stycke ska föreståndaren se till att verksamheten bedrivs enligt

text: djurskyddslagen

text: och enligt föreskrifter som meddelas med stöd av lagen. Av

text: 13 §

text: i Jordbruksverkets föreskrifter

text: SJVFS 2008:70

text: framgår att sådan ansvarig föreståndare som avses i

text: 20 § första stycket djurskyddslagen

text: Av utredningen framgår att nämnden lät CC närvara och yttra sig vid det aktuella sammanträdet med stöd av den nyssnämnda bestämmelsen. Denna bedömning har jag inga synpunkter på.

text: Nämnden har bestritt uppgifterna i anmälan att CC vid sammanträdet tilläts argumentera för den sökande och Astra Zenecas intressen. Enligt remissvaret ska CC endast ha lämnat upplysningar om sakförhållanden. Jag kan konstatera att anmälaren och nämnden framfört motstridiga uppgifter om hur det aktuella sammanträdet genomfördes. Det framstår inte som meningsfullt att genom ytterligare utredning försöka bringa klarhet i hur det förhållit sig med detta. Underlaget i ärendet ger inte stöd för kritik i den här delen.

text: I den aktuella ansökan fanns två meningar med följande lydelse. ”Rastning av kaniner på golv är idag problematiskt för oss. Detta beror på att golven är hala, vi har fullt i alla rum i den enhet där kaniner hålls och att det är brist på personal som kan rasta kaniner”. Enligt nämndens yttrande föranledde detta en diskussion om kaniners behov av rastning. Under diskussionen framfördes uppfattningen att ärendet borde bordläggas för ytterligare utredning angående behovet av rastning. Nämndens majoritet ansåg dock att ärendet var klart för beslut och ansökan godkändes, enligt remissvaret ”med undantag av de två angivna meningarna”. Under rubriken Kompletterande uppgifter till ansökan gjordes en odaterad och osignerad anteckning om att de aktuella meningarna om rastning av kaninerna utgick. Skälet för denna åtgärd var enligt remissvaret att nämndens majoritet ansåg att meningarna var stötande. Anteckningen föregicks inte av kontakt med försöksledaren, sökanden.

text: Den ansökan som getts in till nämnden förutsatte att rastning inte skulle förekomma. Som nämnden angett finns det i huvudsak tre möjligheter när nämnden prövar en ansökan: godkännande, godkännande med villkor eller avslag. Nämndens majoritet ville emellertid kunna godkänna ansökan utan att behöva beakta uppgifter däri vilka uppfattades som stötande. Genom att stryka meningarna gjorde nämnden det lätt för sig. Nämnden undvek därmed att pröva (det underförstådda) yrkandet att godta att någon rastning inte skulle ske. Det ankommer givetvis inte på nämnden att på eget initiativ stryka meningar i ansökan. Nämnden skulle i stället ha prövat ansökan i sin helhet, dvs. inklusive sökandens uppgifter om rastning. Ett godkännande hade naturligtvis kunnat villkoras med föreskrifter beträffande rastning. Det inträffade är ägnat att ge intryck av att ärendet

text: inte handlagts på ett sakligt och opartiskt sätt. Nämnden förtjänar kritik för handläggningen. Ärendet avslutas.

type: avgorande


avgjordAv: Cecilia Nordenfelt

title: Kritik mot Kriminalvården, häktet Jönköping, för underlåtenhet att underrätta en intagen om tillägg som gjorts i ett placeringsunderlag efter det att den intagne delgivits underlaget

sammanfattning: Inför anstaltsplacering av en häktad person upprättades ett placeringsunderlag. Efter det att placeringsunderlaget delgivits den intagne gjordes tillägg i underlaget,som därefter lades till grund för placeringsenhetens beslut i ärendet. Kriminalvården kritiseras för sin underlåtenhet att underrätta den intagne om de tillägg som gjordes i placeringsunderlagetefter det att han delgavs detsamma.

text: Anmälan

text: I en anmälan, som kom in till JO den 27 oktober 2010, klagade AA bl.a. på häktet Jönköpings handläggning av hans placeringsunderlag. Han anförde därvid i huvudsak följande. Under häktningstiden upprättade han tillsammans med sin kontaktman i häktet ett placeringsunderlag inför anstaltsplaceringen. Alla som var inblandade godkände och skrev under handlingarna, men därefter gjorde kriminalvårdsinspektören ett tillägg angående anstaltsplaceringen. Detta tillägg fick varken han eller hans kontaktman del av innan placeringsunderlaget sändes till placeringsenheten. AA uttryckte även missnöje med innehållet i ett strafftidsbeslut.

text: Utredning

text: Handlingar inhämtades från dåvarande placeringsenheten och från anstalten Västervik Norra, där AA vid anmälningstillfället var placerad. Det placeringsunderlag som inhämtades från anstalten Västervik Norra (JO:s aktbil 7) är daterat den 2 augusti 2010. Av underlaget framgår att klienten AA delgivits underlaget av BB den 2 augusti 2010 och att det fastställts av CC den 3 augusti 2010. AA och de båda nyss nämnda tjänstemännen har skrivit sina namnteckningar på underlaget. Vidare har det satts ett kryss i rutan ”Invänder ej” under rubriken ”Klientens yttrande”. Under rubrikerna ”Kriminalvårdens förslag till säkerhetsklass” samt ”Kriminalvårdens motivering” därtill saknas uppgifter. Det placeringsunderlag som inhämtades från placeringsenheten (JO:s aktbil 9) är daterat den 3 augusti 2010. I detta underlag har ”Säkerhetsklass C” angivits som Kriminalvårdens förslag till säkerhetsklass och motiveringen lyder ”Anstalten Västervik Norra har lämplig programverksamhet. Nackdel närheten till sina barn.”

text: Det finns ett kryss i rutan ”Invänder ej” under rubriken ”Klientens yttrande” och uppgift om att placeringsunderlaget fastställts av CC den 3 augusti 2010. Underskrifter och uppgift om datum för delgivning av klienten saknas.

text: Följande muntliga upplysningar inhämtades från dåvarande placeringsenheten.

text: Det placeringsunderlag som placeringsenheten haft som underlag för sitt placeringsbeslut avseende AA är daterat den 3 augusti 2010. Av underlaget framgår att det delgivits AA den 2 augusti 2010 och fastställts av CC den 3 augusti 2010 kl. 10.12. Ett placeringsärende initieras hos placeringsenheten genom att anstalten eller häktet skickar ett e-brev till placeringsenhetens e-brevlåda och meddelar att placeringsunderlag har fastställts. Placeringsenheten hämtar därefter placeringsunderlaget ur kriminalvårdens klientadministrativa system (KLAS). I det elektroniska dokumentet som placeringsenheten utgår från i sin handläggning finns det inte några underskrifter av den intagne eller av den som fastställt placeringsunderlaget men det framgår av dokumentet om/när det delgivits den intagne och när det fastställts. Det framgår också om den intagne har invändningar mot underlaget eller inte. Placeringsenheten handlägger inte ärenden med placeringsunderlag som inte har fastställts. I och med att placeringsunderlaget fastställs låses dokumentet och det går därefter inte att göra några ändringar i dokumentet. Om det uppstår behov av att tillföra eller ändra uppgifter i placeringsunderlaget ska ett nytt placeringsunderlag upprättas och fastställas. Den intagne delges placeringsunderlaget innan det fastställs. Det skulle annars inte vara möjligt att föra in uppgift om delgivning i placeringsunderlaget, eftersom dokumentet låses i och med fastställandet. Systemets konstruktion ger således en teoretisk möjlighet att ändra eller lägga till uppgifter i ett placeringsunderlag i tiden mellan delgivning och fastställande.

text: Kriminalvården anmodades därefter att yttra sig över vad AA anfört om att han inte fått del av placeringsenhetens beslutsunderlag.

text: I remissvaret anförde Kriminalvården, genom generaldirektörens ställföreträdare enhetschefen DD, följande.

text: Sakförhållanden m.m.

text: Av yttrande från region Öst samt av Kriminalvårdens register framgår bl.a. följande. Inför förestående placering på anstalt delgavs AA den 2 augusti 2010 det placeringsunderlag som häktet Jönköping tagit fram. Av placeringsunderlaget framgår att AA har fått lämna önskemål om vilket program han vill genomgå och vilka anstalter han helst skulle vilja bli placerad i. Efter delgivning kompletterades underlaget med häktets förslag på säkerhetsklassificering och anstaltsplacering. Utan att AA fick möjlighet att yttra sig över häktets förslag fastställdes underlaget den 3 augusti 2010 och lades sedan till grund för placeringsenhetens beslut i ärendet den 6 augusti 2010. Placeringsenheten beslutade i enlighet med häktets förslag.

text: Författningsbestämmelser

text: Av

text: 17 § förvaltningslagen (1986:223)

text: framgår bl.a. följande. Ett ärende får inte avgöras utan att den som är sökande, klagande eller annan part har underrättats om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än honom eller henne själv och han eller hon har fått tillfälle att yttra sig över den, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Av 1 § Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd om placering av dömda i Kriminalvårdsanstalt (

text: KVFS 2006:13

text: ) (placeringsföreskrifterna) framgår bl.a.

text: följande. Inför anstaltsplacering skall ett placeringsunderlag upprättas och fastställas av verksamhetsstället och snarast möjligt skickas till placeringsenheten. Av 2 § placeringsföreskrifterna framgår följande. Inför varje anstaltsplacering skall en risk- och behovsbedömning göras där risken för hot och våld, hantering eller missbruk av narkotika och andra droger under verkställigheten, annan fortsatt brottslig verksamhet, rymning/fritagning, samt den dömdes individuella behov skall bedömas. Av 3 § placeringsföreskrifterna framgår följande. Inför placeringsbeslutet skall den dömdes risk- och behovsprofil fastställas genom en sammanvägning och värdering av vad som framkommit vid risk- och behovsbedömningen. Av 4 § placeringsföreskrifterna framgår bl.a. följande. Risk- och behovsprofilen och de uppgifter som ligger till grund för profilen skall dokumenteras. Det gäller även den reviderade profilen. Det häkte eller den anstalt där den intagne vistas ansvarar för att dokumentationen upprättas. Av de därtill bifogade allmänna råden framgår bl.a. följande. Den dömde skall normalt få ta del av och lämna synpunkter på uppgifterna i materialet innan beslutet om anstaltsplacering fattas (Se

text: 17 § förvaltningslagen (1986:223)

text: . Om det vid arbetet med bedömning och upprättande av profil framkommer någon uppgift som bör sekretessbeläggas i förhållande till den dömde bör den antecknas på en särskild handling och materialet bör endast förses med notering om att en ytterligare handling finns i ärende. Den som upprättar beslutsunderlaget ansvarar för att beslutsunderlaget har kommunicerats.

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Av utredningen framgår att häktet Jönköping sammanställt ett placeringsunderlag. Placeringsunderlaget innehöll flera sakuppgifter som t.ex. vilka brott AA är dömd för, hans ålder, att han varit allmänt skötsam i häktet etc. Dessa är sakuppgifter som AA givetvis haft rätt att få yttra sig över innan ärendet avgjorts. Så har också skett. Uppgifter som lämnas i nära anslutning till att beslutet fattas och är baserade på tjänstemannens sakkunskaper ingår inte i myndighetens kommunikationsplikt (se t.ex.

text: prop. 1971:30 s. 468

text: ). Kriminalvården bedömer att de uppgifter som lades till efter delgivning är hänförliga till denna kategori och inte till den kategori av uppgifter som den enskilde har en ovillkorlig rätt att få del utav. Det är dock brukligt inom Kriminalvården att klienten delges hela placeringsunderlaget innan beslut om placering fattas. Därför borde häktet Jönköping ha delgett AA det fullständiga placeringsunderlaget innan beslut fattades. - - -

text: AA yttrade sig över remissvaret.

text: Bedömning

text: Underrättelse om tillägg i placeringsunderlag De bestämmelser om placering i anstalt som Kriminalvården har redogjort för i remissvaret har numera upphört att gälla. Sedan den 1 april 2011 återfinns bestämmelser om placering i anstalt i 2 kap. Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd för fängelse (

text: KVFS 2011:1

text: ). I detta ärende är de äldre bestämmelserna tillämpliga.

text: Av utredningen i ärendet framgår att det vid den tidpunkt då placeringsenheten fattade beslutet om placering av AA i anstalt fanns två versioner av det placeringsunderlag som upprättats av häktet Jönköping inför anstaltsplaceringen. I den version som AA delgavs fanns det inte något förslag från häktets sida avseende

text: säkerhetsklassificering och anstaltsplacering, medan det fanns sådana förslag i den version som lades till grund för placeringsenhetens beslut i ärendet. Kriminalvården har i sitt yttrande anfört att de uppgifter som lades till efter delgivningen inte är av den karaktären att den enskilde har en ovillkorlig rätt att få del av dem, dvs. att de inte omfattas av myndighetens kommunikationsplikt enligt

text: 17 § förvaltningslagen (1986:223)

text: . Det kan diskuteras om detta synsätt är korrekt. Däremot framstår det som självklart att häktet Jönköping borde ha låtit AA ta del av den version av placeringsunderlaget som skickades till placeringsenheten. Kriminalvården är av samma uppfattning. Såsom placeringsunderlaget är utformat får man intrycket att AA tagit del av och yttrat sig över underlaget i det skick som lämnades till placeringsenheten. Det går inte att av handlingen utläsa att det tillkommit uppgifter efter delgivningen, vilket naturligtvis är oacceptabelt. Häktet förtjänar kritik för sin underlåtenhet att underrätta AA om de tillägg som gjordes i hans placeringsunderlag efter det att han delgavs detsamma.

text: Övrigt Det som AA anfört i övrigt föranleder inte någon kommentar.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Hans-Gunnar Axberger

title: Anmälan mot Länsstyrelsen i Södermanlands län och Samhällsbyggnadsnämnden i Trosa kommun för långsam handläggning

text: I en anmälan som kom in till JO den 2 februari 2009 förde AA fram klagomål mot Länsstyrelsen i Södermanlands län och Samhällsbyggnadsnämnden i Trosa kommun. Han uppgav bl.a. följande.

text: Nacka tingsrätt, miljödomstolen, har genom en dom den 14 februari 2008 återförvisat ett mål till länsstyrelsen för övervägande av åtgärder enlig

text: 26 kap.

text: miljöbalken

text: . Genom beslut den 21 januari 2008 har Kammarrätten i Stockholm återförvisat ett mål till samhällsbyggnadsnämnden för handläggning i enligt med bestämmelserna i

text: 10 kap.

text: plan- och bygglagen (1987:10)

text: . De återförvisade ärendena har handlagts hos respektive myndighet under cirka ett år utan att några beslut meddelats.

text: I kompletterande skrivelser till JO förde AA fram ytterligare klagomål angående handläggningen av ärendena hos länsstyrelsen och samhällsbyggnadsnämnden och därmed sammanhängande frågor. Han anförde bl.a. att frågan om marklov i efterhand för vidtagna åtgärder har avgjorts genom delegationsbeslut den 30 juni 2009 trots att en byggnadsnämnd inte får uppdra åt en anställd att besluta på nämndens vägnar i ärenden som är av principiell natur eller annars av större vikt. Delegationsbeslutet är bristfälligt motiverat och han har inte heller underrättats om att det meddelades, vilket strider mot

text: 21 §§

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: Utredning

text: Muntliga upplysningar och handlingar i ärendena hämtades in från Länsstyrelsen i Södermanlands län och Samhällsbyggnadsnämnden i Trosa kommun. Härefter anmodades myndigheterna att mot bakgrund av bestämmelserna i

text: 7 § förvaltningslagen

text: göra en utredning och yttra sig över vad som förts fram i AA:s anmälan till JO.

text: I sitt remissvar anförde länsstyrelsen bl.a. följande. [.] När ärendet kom in till Länsstyrelsen fördes diskussioner mellan personal på juridiska enheten och naturvårdsenheten. På uppdrag av naturvårdsenheten arbetade

text: en handläggare på juridiska enheten under hösten 2008 med framtagande av beslut i ärendet. Under ärendets beredning, bestämdes mot bakgrund av hennes medverkande i tidigare ärenden i saken att annan handläggare lämpligen skulle ta över ärendet. Den nye handläggaren kontaktades av AA som bad om ett möte för att få lämna bakgrundsinformation i ärendet. Detta möte hölls i februari 2009. Därefter har diskussioner mellan berörda enheter förts om hur ärendet skall drivas vidare. Remiss till verksamhetsutövaren skickades den 25 mars 2009 och svar inkom den 22 april 2009. Nästa steg blir att Länsstyrelsen innan midsommar har för avsikt att hålla samråd enligt

text: miljöbalken

text: . Till samrådet kommer sakägare att kallas. Länsstyrelsen är medveten om att återförvisade ärenden bör behandlas skyndsamt. Med beaktande av det stora antalet ärenden som rör samma åtgärd har det dock krävts tid för att få ett samlat grepp om ärendet. Ärendet har även komplicerats av oklarheter vad gäller länsstyrelsens roll i ärenden rörande vattenverksamhet där inte allmänna, utan enbart enskilda intressen, riskerar att skadas. Även frågor av processuell natur avseende vilka åtgärder som är möjliga att vidta i ärendet har diskuterats. [.]

text: Samhällsbyggnadsnämnden anförde i sitt remissvar bl.a. följande.

text: [.] Kammarrätten meddelar dom i ärendet 2008-01-21, där bl.a. framgår att samhällsbyggnadsnämnden skall pröva frågan enligt PBL. Samhällsbyggnadskontoret påbörjar i januari 2008 handläggning enligt PBL i enlighet med Kammarrättens dom. Ansökan om bygglov begärs in och grannar hörs i sedvanlig ordning. Yttrande inkommer 2008-04-10 från AA. Kommunarkitekten BB – som då var handläggare för ärendet – uppfattade att AA i skrivelserna påpekade bl.a. att ”handläggning i annan instans pågår” och att nämnden borde avvakta den prövningen. Mot bakgrund härav bedömde BB att handläggningen av ärendet skulle vila i avvaktan på handläggningen i annan instans. I januari 2009 tog nämnden del av Regeringsrättens beslut 2009-01-08 att inte meddela prövningstillstånd i ett mål som överklagats dit av bl.a. AA (mål 614-06). Sedan nämnden tagit del av Regeringsrättens beslut har handläggningen av lovärendet kommit igång igen. Möte har hållits med AA och nuvarande stadsarkitekten CC med besök på platsen 2009-02-27. Avsikten är att lovärendet behandlas av samhällsbyggnadsnämnden före sommaren. [.]

text: AA kommenterade remissvaren och inkom med ytterligare handlingar.

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 7 § förvaltningslagen

text: ska varje ärende där någon enskild är part handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts.

text: När en överinstans har upphävt ett beslut på formella grunder och återförvisat ärendet för ny handläggning åligger det underinstansen att göra om handläggningen och fatta ett nytt beslut i saken med befintliga handlingar i ärendet – eventuellt kompletterat med nytt material – som grund. Ärendet bör också betraktas som ett förtursärende och således behandlas skyndsamt.

text: Bedömning

text: Länsstyrelsens handläggning av ärendet enligt

text: miljöbalken

text: Genom dom den 14 februari 2008 återförvisade Nacka tingsrätt, miljödomstolen, ett mål till Länsstyrelsen i Södermanlands län för övervägande av åtgärder enligt

text: 26 kap.

text: miljöbalken

text: Av utredningen framgår att några åtgärder inte vidtogs i ärendet förrän hösten 2008 då en handläggare arbetade med ”framtagande av beslut i ärendet”. Härefter skedde ett handläggarbyte. I februari 2009 sammanträffade AA med en handläggare för att lämna kompletterande uppgifter. I mars 2009 skedde kommunikation med fastighetsägaren. Härefter har länsstyrelsen kallat berörda intressenter till samråd och syn på fastigheten.

text: Det kan konstateras att länsstyrelsen, trots att det nu gått cirka 20 månader från det att miljödomstolens dom meddelades, ännu inte tagit ställning i ärendet. Någon godtagbar förklaring till att ärendet inte hanterats med den skyndsamhet som krävs i ett fall som detta, har inte framkommit.

text: Samhällsbyggnadsnämndens handläggning av ärendet enligt plan- och bygglagen Genom beslut den 21 januari 2008 återförvisade Kammarrätten i Stockholm ett mål till Samhällsbyggnadsnämnden i Trosa kommun för handläggning i enligt med bestämmelserna i

text: 10 kap.

text: plan- och bygglagen

text: . I en tjänsteanteckning daterad den 15 april 2008 anges bl.a. att ”I ett yttrande från AA påpekas att handläggning i annan instans pågår varför ett nytt ärende i frågan inte kan påbörjas. Ärendet vilar därför i avvaktan på handläggning i annan instans.” Anteckningen får uppfattas som en vilandeförklaring av ärendet hos nämnden i avvaktan på Regeringsrättens ställningstagande i ett mål som överklagats dit av bl.a. AA. Några handläggningsåtgärder i tillsynsärendet vidtogs inte heller förrän nämnden tog del av Regeringsrättens beslut den 8 januari 2009 att inte meddela prövningstillstånd.

text: Som framgår av den rättsliga regleringen har nämnden varit ansvarig för handläggningen av det återförvisade ärendet och för att det avgörs inom rimlig tid. Om en myndighet bedömer att det för tillfället inte finns förutsättningar att avgöra ett ärende kan det bli aktuellt att avvakta med ett avgörande. Det får förutsättas att myndigheten i sådant fall fortlöpande bedömer hur länge den, med beaktande av kraven i

text: 7 § förvaltningslagen

text: , kan avvakta med att avgöra ärendet. Den fråga som var föremål för behandling i målet hos Regeringsrätten har inte haft någon betydelse för prövningen av ärendet hos nämnden. Det har därför inte varit motiverat att av det skälet avvakta med ett avgörande.

text: Av utredningen framgår att nämnden genom delegationsbeslut den 30 juni 2009 beviljat marklov i efterhand för åtgärder som vidtagits på fastigheten Ö 3:1 (jfr

text: 10 kap. 1 § andra stycket plan- och bygglagen

text: ). Det kan alltså konstateras att ett beslut i ärendet hos nämnden kommit först sedan drygt 17 månader förflutit från

text: kammarrättens beslut om återförvisning. En så lång handläggningstid är inte godtagbar. Övrigt Vad som i övrigt har kommit fram i ärendet hos JO ger inte anledning till något uttalande eller någon åtgärd.


nyckelord:
Allmänna handlingar
Sekretess

title: Kritik mot Kronofogdemyndigheten, som hanterat frågor om handlingsutlämnade på felaktigt sätt

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO framförde AA kritik mot hur Kronofogdemyndigheten hade handlagt två olika förfrågningar från henne om att få ut vissa uppgifter och handlingar. Av anmälan framgick huvudsakligen följande.

text: Hon har under en längre tid haft skulder för vilka Kronofogdemyndigheten genomfört utmätning. I syfte att reda ut hur mycket hon hade betalat av dessa skulder sände hon den 27 juli 2009 ett e-postmeddelande till Kronofogdemyndigheten. Meddelandet hade huvudsakligen följande lydelse.

text: Jag håller på att arbeta med min ekonomi och kan inte få ett helhetsgrepp om den utan detaljerade uppgifter från er. Det jag behöver är 1) Ett aktuellt registerutdrag 2) specifikationer på varje månadsbelopp ni utmätt av mina tillgångar under åren 2006, 2007, 2008 och även för dessa år specifikation vad som betalats med det ni utmätt månad för månad i både kapitalbelopp, ränta samt tillkommande avgifter. – – – 5) jag behöver också hjälp att se vilka ekonomiska krav som egentligen skickas till er för mig, detta är viktigt eftersom jag fått del räkningar och krav på saker jag inte ska betala och måste få hjälp att bevaka för att kunna bestrida dessa. Jag behöver hjälp att få ett system för det så jag återfår kontrollen och inte drabbas av en massa skulder jag faktiskt inte gjort mig skyldig till. Det har hänt vid många tillfällen och har slagits fast utan att jag ens sett varken krav eller någonting från er.

text: Samma dag svarade Kronofogdemyndigheten, per e-post, att man hade mottagit hennes brev men inte hade möjlighet att hjälpa henne just då. Hon hänvisades att återkomma senare under hösten, när myndigheten hade full bemanning igen.

text: AA sände den 25 oktober 2009 ytterligare ett e-postmeddelande till Kronofogdemyndigheten. Meddelandet hade huvudsakligen följande lydelse.

text: Jag skrev till er i somras angående min begäran att ta del av allt jag betalat genom er specificerat med kapitalbelopp, avgifter, räntor samt datum för betalningar för åren 2007, 2008 samt 2009 [...] Då jag efterfrågade dessa uppgifter redan i somras men ni meddelade att ni inte hade tid expediera detta under semestertid återkommer jag nu

text: igen med min begäran enligt vad ni hänvisade mig att göra i juli-augusti månad. Tacksam om ni kan skicka dessa uppgifter till mig så snart som möjligt till [...] I sin anmälan till JO daterad den 8 november 2009 uppgav AA att hennes begäran ännu inte hade besvarats.

text: Utredning

text: Muntliga upplysningar inhämtades från Kronofogdemyndigheten. Därefter anmodades Kronofogdemyndigheten, huvudkontoret, att göra en utredning och yttra sig över handläggningen av ärendet. I sitt remissvar hänvisade huvudkontoret, genom biträdande processägaren BB och verksjuristen CC, till ett yttrande upprättat av Mellersta verkställighetsavdelningen. Det yttrandet innehöll bl.a. följande (bilagorna här utelämnade).

text: AA har inkommit med ett mejl till Kronofogdens elektroniska myndighetsbrevlåda 2009-07-27. Detta mejl har vidaresänts av Kundcenter, som administrerar myndighetsbrevlådan, till kontoret i Södertälje. Kronoinspektör DD har via mejl svarat, se bil. 1, att Kronofogden inte hade möjlighet att hjälpa till just då och uppmanat gäldenären att återkomma senare under hösten. DD har förklarat sitt ställningstagande med att kontoret inte var fullt bemannat vid tillfället. Vikarierande teamledare EE har bekräftat att hon och DD förde en dialog om gäldenärens inkomna mejl samt om hur det skulle besvaras. De vara båda överens om att gäldenären skulle uppmanas att återkomma. Vid rapporteringen till ordinarie teamledare förbisåg vikarien att uppge det inträffade. – – – AA har inkommit med ytterligare två mejl till myndighetsbrevlådan 2009-10-25. Ett av dessa mail har vidaresänts av Kundcenter till summarisk process, se bil. 3, 4 och 5. Det andra hanterades av Kundcenter, se bil 6 och 7. Enligt FF har Kundcenter 2009-10-30 sänt ett registerutdrag till gäldenären. – – – Det får konstateras att Kronofogden, Södertäljekontoret, brustit i sitt sätt att hantera gäldenärens inkomna mejl 2009-07-27. AA bereddes tillfälle att yttra sig över vad Kronofogdemyndigheten anfört.

text: Verksjuristen CC lämnade per telefon följande förtydligande till Kronofogdemyndighetens yttrande.

text: Svar på de frågor som ställdes av AA i e-postmeddelandet den 25 oktober 2009 går att utläsa ur Kronofogdemyndighetens registerutdrag.

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 2 kap. 3 § första stycket tryckfrihetsförordningen

text: , TF, är en handling allmän, om den förvaras hos en myndighet och, enligt 6 eller 7 §§ i samma kapitel, är att anse som inkommen till eller upprättad hos myndigheten.

text: Begreppet handling avser inte endast framställning i skrift eller bild – dvs. konventionella handlingar – utan också upptagningar som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas med tekniskt hjälpmedel samt sammanställningar av sakligt sammanhängande uppgifter som en myndighet kan göra med hjälp av tillgängliga program, s.k. potentiella handlingar. En förutsättning är emellertid att sammanställningen ska kunna göras med rutinbetonade åtgärder. Därmed avses att det ska vara fråga om en begränsad arbetsinsats och utan nämnvärda kostnader.

text: Att en uppgiftssamling inte tidigare har existerat i sammanställd form hindrar däremot inte att en uppgiftssammanställning kan vara att betrakta som allmän handling (se exempelvis Bohlin, Offentlighetsprincipen, 7 u, s. 53 ff. samt

text: JO 2006/07 s. 478

text: En allmän handling som får lämnas ut, som alltså inte innehåller uppgifter som omfattas av sekretess, ska på begäran genast eller så snart som möjligt på stället utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av den,

text: 2 kap. 12 §

text: TF. Den som önskar ta del av en allmän handling har också rätt att mot fastställd avgift få en kopia av handlingen. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt,

text: 2 kap. 13 §

text: TF. JO har i ett flertal beslut uttalat att innebörden härav är att besked i en utlämnandefråga normalt bör lämnas redan samma dag som framställningen gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om en sådan fördröjning är nödvändig för att ta ställning till om den efterfrågade handlingen är allmän och offentlig. Härtill kommer att ett visst dröjsmål är ofrånkomligt om framställningen avser eller fordrar genomgång av ett omfattande material. För att leva upp till TF:s skyndsamhetskrav måste den som omfattas av regleringen organisera sin verksamhet på sådant sätt att framställningar om handlingsutlämnande kan behandlas även under semesterperioder och enskilda personers bortovaro.

text: Det är som regel den myndighet som förvarar handlingen som ska pröva en begäran, 2 kap. 14 § första och andra stycket TF. Om en anställd vid en myndighet, enligt arbetsordningen eller på grund av ett särskilt beslut, har ansvar för vården av en handling, är det enligt

text: 6 kap. 3 §

text: OSL, i första hand han eller hon som ska pröva om handlingen ska lämnas ut. I tveksamma fall ska den anställde låta myndigheten göra prövningen, om det kan ske utan onödigt dröjsmål. Beslutar den anställde att inte lämna ut handlingen eller del av den ska den som begär handlingen informeras om möjligheten att begära myndighetens prövning och att det krävs ett skriftligt beslut av myndigheten för att beslutet ska kunna överklagas. Avslagsbeslut får enligt

text: 2 kap. 15 § första stycket

text: TF och

text: 6 kap.

text: och

text: 8 §§

text: offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: , OSL, överklagas hos kammarrätt.

text: Bedömning

text: AA har i e-postmeddelande till Kronofogdemyndigheten den 27 juli 2009 framställt förfrågningar om utfående av vissa handlingar. Kronofogdemyndigheten har haft att skyndsamt ta ställning till dessa förfrågningar för att därefter antingen lämna ut de begärda handlingarna eller meddela henne ett överklagbart avslagsbeslut. Inget av detta skedde. Såsom Kronofogdemyndigheten konstaterat har myndigheten därigenom brustit i sitt sätt att hantera AA:s förfrågan. Kronofogdemyndigheten ska därför kritiseras.

text: AA:s förfrågan den 25 oktober synes ha besvarats genom utlämnande av handlingar den 30 oktober. Det har således i det fallet tagit myndigheten fem dagar att hantera hennes begäran. Som framgår av redogörelsen för den rättsliga regleringen är detta en alltför lång tid.


avgjordAv: Stf justitieombudsmannen Stefan Holgersson

nyckelord:
Ansökan
Grundläggande fri- och rättigheter
Långsam handläggning

title: Kritik mot Polismyndigheten för passiv handläggning av en ansökan om tillstånd att anordna en allmän sammankomst

sammanfattning: Sverigedemokraterna Skurup ansökte om tillstånd att anordna en allmän sammankomst. Ansökan bedömdes även innefatta ett sådant användande av offentlig plats där kommunens yttrande behövde inhämtas. Trots att ansökan gavs in till Polismyndigheten drygt tio veckor före den planerade sammankomsten, påbörjades inte handläggningen förrän dagen innan den skulle hållas. Det var då inte möjligt att få in yttrande från bl.a. kommunen och ansökan hann inte hanteras. Sammankomsten genomfördes därför inte. JO konstaterar att den passiva handläggningen varit oacceptabel och oförenlig med ordningslagens skyndsamhetskrav. JO framhåller att ordningslagens regler om tillstånd innebär en begränsning i mötes- och demonstrationsfriheterna och att det är angeläget att Polismyndighetens tillståndsprövning görs effektiv. JO uppger att det är allvarligt att den passiva handläggningen fick till följd att sammankomsten inte kunde genomföras och kritiserar Polismyndigheten för det inträffade.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO förde AA fram klagomål mot Polismyndigheten för långsam och passiv handläggning av en ansökan om tillstånd att anordna en allmän sammankomst. Ansökan gjordes av Sverigedemokraterna Skurup och den allmänna sammankomsten skulle ske i form av ett politiskt möte den 31 maj 2025. Trots att ansökan gavs in redan den 18 mars 2025, hanterade Polismyndigheten inte ansökan i tid. Polismyndigheten hann därför inte bevilja tillståndet och mötet kunde inte genomföras. Enligt AA hade handläggningen inneburit bl.a. en inskränkning av mötes- och yttrandefriheterna.

text: Utredning

text: JO hämtade in handlingar från Polismyndigheten. Av dessa framgick bl.a. att den aktuella ansökan avsåg tillstånd att placera ut en valstuga vid en hamn i Abbekås i Skurups kommun från kl. 08.00 till 19.00, att det skulle delta ca sex personer från partiet samt att några hundra besökande förväntades.

text: Polismyndigheten (juristen BB) inkom med yttrande till JO och redogjorde för i huvudsak följande bakgrund.

text: Ärendet registrerades initialt som användande av offentlig plats, men ändrades den 23 april 2025 till ansökan om allmän sammankomst. Av de handlingar som AA gett in till JO framgår att den som företrädde sökanden (fortsättningsvis företrädaren) efterfrågade status i ärendet via mejl den 4 maj 2025. Han fick då beskedet att ärendet väntade på att fördelas till en handläggare, men att det borde ske i närtid. Mejlkonversationen har inte diarieförts i tillståndsärendet. Den 30 maj 2025 återkom företrädaren per telefon och frågade på nytt om status i ärendet. Handläggaren CC uppgav då att ärendet fortfarande inte tilldelats en handläggare. CC skickade dock samma dag ärendet på remiss till kommunen och lokalpolisområdet med önskemål om svar under dagen och återkopplade sedan till företrädaren. Den 2 juni 2025 meddelade kommunen och lokalpolisområdet att de på grund av den korta svarstiden saknat möjlighet att svara på remissen i tid. Ärendet skrevs senare av.

text: Polismyndigheten redovisade upplysningar från berörda befattningshavare.

text: Handläggaren DD, som var den som den 23 april 2025 ändrade ärendet till ansökan om allmän sammankomst, uppgav i huvudsak att hon i samband med ändringen uppmärksammade sin arbetsgrupp om att ärendet behövde hanteras.

text: Handläggaren CC uppgav bl.a. följande. Han tog emot företrädarens samtal via kansligruppens telefonslinga under förmiddagen den 30 maj 2025 och åtog sig då ärendet. Utsikterna för att kunna utfärda ett tillstånd i tid var inte goda, men han gjorde ett försök. Eftersom den aktuella dagen var en s.k. klämdag var det inte möjligt att få in remissvaren i tid. Ansökan innefattade ett användande av allmän plats som inte var obetydligt. Tillståndet kunde därför inte utfärdas utan kommunens tillstyrkan. Han var ny handläggare under upplärning och detta var första gången som han tilldelades ett sådant här ärende. För ärenden om allmän sammankomst anses fem arbetsdagar från betalningsdatum vara en rimlig minsta handläggningstid. Det var därför närmast omöjligt att hinna handlägga ärendet samma dag. Under våren 2025 började gruppchefen ta fram sammanställningar av ärenden för att handläggarna lättare skulle kunna fånga upp de som behöver hanteras skyndsamt, t.ex. ärenden om allmän sammankomst. Det är sedan upp till handläggarna att plocka ärenden utifrån en prioritetsordning. Arbetsbördan kan därför variera mellan handläggarna och arbetsfördelningen bli ojämn. Inflödet av ärenden var också mycket stort under våren 2025 och arbetsbelastningen har varit väldigt kännbar för den enskilda handläggaren.

text: Gruppcheferna EE och FF uppgav i huvudsak följande.

text: Polisregion Syd har en tydlig prioritetsordning för ansökningar om tillstånd, där tillstånd till allmän sammankomst har högst prioritet. Prioritetsordningen förmedlas till medarbetarna under introduktionen till arbetet, men även av

text: gruppchef. Som utgångspunkt hanteras ärenden i turordning efter betaldatum, men prioritetsordningen är överordnad detta. Turordningen påverkas också av begäran om allmän handling. Handläggarna har även att förhålla sig till ett bevakningsdatum som signalerar det datum som tillståndet ska gälla för.

text: Arbetet med tillstånd är uppdelat mellan två arbetsgrupper. Handläggarna tar själva ärenden som registreras i ärendehanteringssystemet. Gruppchef stämmer varje vecka av vilka ärenden som är på gång med startdatum i närtid. I förevarande fall påminde berörd gruppchef handläggarna den 26 maj 2025 om bl.a. vilka ärenden om tillstånd till allmän sammankomst som fanns kvar för maj månad. Rutinen för prioritering av ärenden har dock inte följts i detta fall.

text: Det pågår ett arbete med att se över gällande rutiner och i det arbetet har en sårbarhet gällande prioritetsordningen identifierats. EE och FF avser att under hösten 2025 aktivt arbeta med insatser för att säkerställa god kunskap om rättsområdet, stärkt ägandeskap gällande uppdraget samt en förbättrad och utökad uppföljning. Polismyndigheten kommer vidare implementera ett nytt ärendehanteringssystem, vilket bör medföra utökade möjligheter till en ändamålsenlig uppföljning av ärenden. Därutöver har behovet av att handläggare har god och aktuell kännedom om rättsområdet uppmärksammats till Noa (Nationella operativa avdelningen) som meddelat att en intern utbildning inom förvaltningsrätt är under framtagande.

text: Polismyndigheten redogjorde för rättslig reglering. Enligt myndighetens bedömning hade hanteringen av ärendet långtifrån uppfyllt kravet på snabb handläggning. Polismyndigheten beklagade det inträffade, men noterade de förbättringsinsatser som EE och FF redogjort för.

text: Bedömning

text: Allmänna sammankomster får inte utan tillstånd anordnas på offentliga platser (

text: 2 kap. 4 § första stycket ordningslagen

text: ). En ansökan om tillstånd att anordna en allmän sammankomst ska göras skriftligen i god tid och ska om möjligt ha kommit in till Polismyndigheten senast en vecka före sammankomsten (

text: 2 kap.

text: 6 § första

text: och

text: andra stycket

text: ordningslagen

text: ). Beslut med anledning av ansökan ska meddelas skyndsamt (

text: 2 kap. 11 § ordningslagen

text: Jag utgår fortsättningsvis från handläggaren CC:s bedömning att det var nödvändigt att hämta in ett yttrande från kommunen enligt

text: 3 kap. 2 § ordningslagen

text: avseende ianspråktagandet av offentlig plats (jfr härom JO 2003/04 s. 106, dnr

text: , och JO 2017/18 s. 557, dnr

text: Ansökan kom in till Polismyndigheten den 18 mars 2025. Den gjordes alltså i mycket god tid – drygt tio veckor – före den planerade sammankomsten den 31 maj 2025. Det gäller även i beaktande av att ett yttrande behövde hämtas in från kommunen. Trots detta påbörjades inte handläggningen av ansökan förrän dagen innan sammankomsten skulle hållas, och då endast med anledning av att företrädaren på nytt hörde av sig och bad om besked om ärendets status. En

text: sådan passiv handläggning är givetvis oacceptabel och inte förenlig med

text: ordningslagens

text: skyndsamhetskrav.

text: Genom

text: regeringsformen

text: (RF) är var och en gentemot det allmänna tillförsäkrad vissa grundläggande friheter, däribland mötes- och demonstrationsfrihet (

text: 2 kap. 1 § första stycket

text: RF). Dessa friheter får i viss utsträckning begränsas genom lag (se

text: 2 kap. 20 §

text: RF).

text: Ordningslagens

text: regler om tillstånd innebär en sådan begränsning. Polismyndigheten har därmed, i egenskap av tillståndsmyndighet för anordnande av allmänna sammankomster, ett principiellt viktigt uppdrag. Det är angeläget att denna tillståndsprövning görs effektiv. En effektiv handläggning utgör ett led i att värna de i grundlag tillförsäkrade friheterna och de intressen som ligger bakom dessa.

text: Den passiva handläggningen fick till följd att den allmänna sammankomsten inte kunde genomföras. Det är allvarligt och Polismyndigheten ska kritiseras för det inträffade. Vidare förefaller mejlkonversationen med företrädaren den 4 maj 2025 inte ha hanterats på det sätt som föreskrivs i

text: 5 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen

text: , vilket är otillfredsställande.

text: Passiviteten synes ha föranletts av bl.a. brister i uppföljningen av ärenden. Det är därför positivt att det inom de berörda arbetsgrupperna vidtas åtgärder för att förbättra detta. De åtgärder som EE och FF redogjort för i övrigt framstår också som adekvata.

text: Avslutningsvis vill jag säga att jag ser positivt på de ansträngningar som CC vidtog för att försöka hantera ärendet samma dag.

text: Vad som i övrigt förts fram ger inte anledning till någon åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av stf JO Stefan Holgersson. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Rättssakkunniga Mauro Villaggi har föredragit ärendet och byråchefen Nils Västberg har deltagit i beredningen.


nyckelord: Avvisning Överklagande

title: Anmälan mot Sjöfartsverket angående bl.a. ett beslut att avvisa ett överklagande på grund av annat än rättidsprövning

text: Bakgrund

text: I ett beslut den 16 februari 2001 (ärende 070201-9936449) avvisade Sjöfartsverket ett av AA gjort överklagande på grund av att den ifrågavarande ”överenskommelsen inte kan betraktas som ett beslut i

text: förvaltningslagens

text: mening och därmed inte kan överklagas.” Om sakförhållandena och skälen anförde verket följande.

text: AA har i fax daterat 14 februari 2001 överklagat den överenskommelse som Sjöfartsverket har gjort med Sjøfartsdirektoratet i Norge angående svenska och norska passagerarfartyg i trafik mellan Sverige och Norge. Överenskommelsen skedde per telefon den 8 januari 2001 och bekräftas av ställföreträdande sjösäkerhetsdirektör BB per fax den 9 januari 2001. Enligt

text: 22 § förvaltningslagen (1986:223)

text: får ett beslut överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom emot och beslutet kan överklagas. För att beslut skall kunna överklagas krävs bland annat att det har någon form av rättslig verkan dvs. att beslutet skall vara bindande för parten eller någon annan. Överenskommelsen mellan Sjöfartsverket och Sjøfartsdirektoratet är inte bindande för någon enskild utan binder enbart de båda administrationerna att följa överenskommelsen. De enskilda beslut som sedan fattas på grundval av överenskommelsen torde dock vara överklagbara för dem som besluten angår.

text: Sedan detta beslut hade överklagats av AA (på ett rederiföretags vägnar) meddelade Länsrätten i Östergötlands län den 24 april 2001 ett beslut (mål nr 744-01 E), i vilket anfördes:

text: – – – Överenskommelsen innebär i sig inte några rättsverkningar för enskilda juridiska eller fysiska personer. Rederiet äger därför inte föra talan mot att Sjöfartsverket har ingått nämnda överenskommelse. De beslut som Sjöfartsverket framdeles fattar med stöd av överenskommelsen och som kan verkställas gentemot enskilda personer, torde dock vara överklagbara. Sjöfartsverket har således haft fog för sitt beslut att avvisa överklagandet. Länsrätten avslår överklagandet.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 16 februari 2001 uppgav AA att den nämnda överenskommelsen mellan de svenska och norska myndigheterna stred mot

text: rådets direktiv 98/18/EG

text: , ”dels för att den inte ställer de höga säkerhetskrav direktivet ställer och dels att den bara gäller norska och svenska fartyg och inte alla inom

text: unionen”. Han bifogade kopior av handlingar i saken. Något senare sände han in en kopia av verkets beslut med anledning av hans överklagande.

text: Utredning

text: Sjöfartsverket anmodades att yttra sig över anmälningen och då behandla bl.a. åtgärden att avvisa ett överklagande på annan än i

text: 24 § första stycket förvaltningslagen (1986:223)

text: angiven grund.

text: Denna remiss besvarades av verket (generaldirektören, den 31 augusti 2001) enligt följande; angivna bilagor är inte med här.

text: Anmälan mot befattningshavare vid Sjöfartsverket om överenskommelse med främmande makt

text: Bakgrund Företrädare för Sjöfartsverket ingick den 8 januari 2001 en överenskommelse med företrädare för Sjøfartsdirektoratet i Norge angående viss trafik mellan Sverige och Norge. Överenskommelsen bekräftades per fax av ställföreträdande sjösäkerhetsdirektör BB den 9 januari 2001. Denna överenskommelse överklagades av AA i skrift daterad 14 februari 2001, inkommen till Sjöfartsverket den 15 februari 2001, bilaga 1.

text: Överenskommelsen För passagerarfartyg i internationell trafik gäller den internationella konventionen, the International Convention for the Safety of Life at Sea (SOLAS). Av överenskommelsen av den 8 januari 2001, framgår att passagerarfartyg som bedriver trafik mellan Sverige och Norge skall uppfylla alla relevanta internationella krav som ställs på en sådan trafik i enlighet med sjösäkerhetskonventionen SOLAS 74 med ändringar. Representanter för Sjöfartsverket och Sjøfartsdirektoratet har sedan överenskommelsen av den 8 januari 2001 träffat en ny överenskommelse daterad 28 maj 2001, bilaga 2. Denna började tilllämpas den 1 juni 2001. Den innebär att passagerarfartyg som bedriver trafik mellan Sverige och Norge, inom ett i överenskommelsen angivet område som är noga begränsat, skall uppfylla vissa angivna krav i

text: rådets direktiv 98/18/EG

text: , dessa bygger delvis på SOLAS 74. Direktivet reglerar inrikes trafik. Den trafik överenskommelsen avser är dock från tekniska och operativa utgångspunkter jämförbar med inrikes trafik i skyddat vatten.

text: Sammanfattning De båda överenskommelserna innebär att sjöfartsadministrationerna i Norge och Sverige kommer överens om vilka regler som skall tillämpas för den internationella passagerartrafik som bedrivs mellan länderna. Sjöfartsadministrationerna har genom de ingångna överenskommelserna förbundit sig att tillämpa direktivets tekniska krav även för den begränsade internationella passagerartrafik som bedrivs mellan Norge och Sverige. AA har i sin anmälan anfört att överenskommelsen strider mot

text: rådets direktiv 98/18/EG

text: om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg. Detta direktiv har införlivats genom Sjöfartsverkets föreskrifter (

text: SJÖFS 2000:3

text: ) om säkerheten på passagerarfartyg i inrikes trafik. Såsom framgår av titeln på föreskriften omfattar direktivet enbart passagerarfartyg i inrikes trafik varför direktivet inte gäller för trafik mellan Norge och Sverige. Överenskommelsen strider således inte mot direktivet vars tillämpningsområde är medlemsstaternas inrikes sjötrafik.

text: Avvisning av överklagande

text: JO har i sin remiss särskilt anmodat Sjöfartsverket att i sitt yttrande behandla åtgärden att avvisa överklagandet på annan än i

text: 24 § första stycket förvaltningslagen

text: angiven grund.

text: Bakgrund Överklagandet avvisades i beslut av den 16 februari 2001 på den grund att överenskommelsen inte var att betrakta som ett beslut i

text: förvaltningslagens

text: mening och att överenskommelsen därmed inte kunde överklagas. Detta beslut överklagades den 2 mars 2001 av AA, bilaga 3. Överklagandet skickades till Länsrätten i Östergötlands län den 8 mars 2001, bilaga 4. Länsrätten i Östergötlands län fattade den 24 april 2001 beslut i ärendet, bilaga 5. Rätten konstaterade att överenskommelsen i sig inte innebar några rättsverkningar för enskilda juridiska eller fysiska personer och att rederiet därmed inte ägde föra talan mot att Sjöfartsverket ingått nämnda överenskommelse. Rätten konstaterade också att Sjöfartsverket hade haft fog för sitt beslut att avvisa överklagandet och avslog detsamma. Länsrättens dom har, enligt den information Sjöfartsverket har erhållit, inte vunnit laga kraft då AA inte returnerat delgivningskvittot och delgivningsförfarandet har därför avbrutits från länsrättens sida.

text: Åtgärden att avvisa överklagandet på annan än i

text: 24 § första stycket förvaltningslagen

text: angiven grund Sjöfartsverkets beslut, att i egenskap av beslutsmyndighet avvisa överklagandet på den grund som skett var felaktigt. Frågan om huruvida den överklagade överenskommelsen alls utgjorde ett beslut och huruvida detta var överklagbart skulle rätteligen ha prövats av länsrätten. Den fördröjning som verkets handläggning av ärendet medfört har begränsats genom att Sjöfartsverket översände samtliga handlingar i ärendet till Länsrätten i Östergötlands län. Sjöfartsverket har vidtagit informations- och utbildningsåtgärder för att liknande brister i ärendehanteringen i framtiden skall undvikas.

text: AA yttrade sig över vad Sjöfartsverket hade svarat.

text: Bedömning

text: När en myndighets beslut har överklagats och en eventuell omprövning inte gör att överklagandet förfaller, skall myndigheten pröva om överklagandet har kommit in i rätt tid (

text: och

text: 28 §§

text: förvaltningslagen

text: ). Uppgiften är enligt lagens ordalydelse begränsad till detta. Annat som hör till behandlingen av ett överklagande är förbehållet den myndighet som skall pröva överklagandet, frånsett förberedande handläggning såsom att yttrande avges. Det är inte heller i lagen underförstått – något som ansetts ligga i uppgiftens natur – att i den lägre instansen skulle få prövas övriga förutsättningar för prövning i sak, t.ex. att det är fråga om ett beslut som över huvud kan överklagas (jfr JO:s ämbetsberättelse 1991/92 s. 316; se även Hellners och Malmqvist,

text: Förvaltningslagen

text: med kommentarer, s. 259 och 281).

text: Denna begränsning framgår av lagens förarbeten (

text: prop. 1985/86:80 s. 44

text: f.). Som motiv för att rättidsprövningen lades på beslutsinstansen anförs sålunda, förutom annat, denna prövnings mestadels enkla natur. Om övriga sakprövningsförutsättningar uttalas:

text: För att ett överklagande skall tas upp till prövning är det inte tillräckligt att klagandens skrivelse har kommit in i rätt tid. Vissa andra förutsättningar måste också vara uppfyllda: beslutet skall vara sådant att det över huvud taget får överklagas, endast den får överklaga som har ett visst intresse i saken osv. Dessa förutsättningar kan vara svåra att bedöma och kräver då särskilda överväganden som i

text: allmänhet görs bäst i samband med prövningen i högre instans. De bör därför liksom hittills prövas av den instansen. Jag är medveten om att det har hävdats att den ordning som jag här förordar skulle innebära ett brott mot den logiska turordning enligt vilken de olika förutsättningarna för prövningen i sak bör bedömas. Bärkraften av denna principiella invändning kan dock diskuteras och den bör i vart fall stå tillbaka för de praktiska fördelarna. Samma ordning gäller f.ö. hos de allmänna domstolarna och har där inte vållat några olägenheter. Av Sjöfartsverkets avvisningsbeslut den 16 februari 2001 framgår att verket uppfattade den däri behandlade skrivelsen från AA som ett överklagande i

text: förvaltningslagens

text: mening. Med den utgångspunkten var, som Sjöfartsverket sedermera har funnit, dess avvisningsbeslut felaktigt. Det var enligt det ovan anförda inte verkets uppgift att avvisa ett överklagande på en grund av det slag som angavs.

text: Jag tillställer länsrätten mitt beslut i ärendet.

text: Mot bakgrund av hur JO:s tillsyn är inriktad, föranleder vad som i ärendet har förekommit i övrigt inte någon ytterligare åtgärd eller något närmare uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.