title: Kritik mot Skarpnäcks stadsdelsnämnd i Stockholms kommun för brister i samband med underrättelse om att vård enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU, hade upphört

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan till JO klagomål mot Skarpnäcks stadsdelsförvaltning i Stockholms kommun avseende handläggningen av ett ärende rörande BB, som är född i maj 1992. I anmälan anfördes bl.a. att BB, vårdnadshavare och det hem där BB var placerad inte underrättats om att stadsdelsnämnden beslutat att vården av henne med stöd av LVU upphört.

text: Utredning

text: Inledningsvis inhämtades vissa handlingar från stadsdelsförvaltningen. Vidare inhämtades upplysningar per telefon från förvaltningen.

text: Härefter anmodades Skarpnäcks stadsdelsnämnd i Stockholms kommun att inkomma med utredning och yttrande över omständigheterna kring hur BB och det jourhem där hon vistades underrättades om att nämnden beslutat att vården med stöd av

text: 3 §

text: LVU skulle upphöra. Yttrandet skulle också behandla hur nämnden dokumenterar att underrättelse av beslut om upphörande av vård har skett.

text: I ett remissvar anförde nämnden bl.a. följande.

text: Utredning och yttrande över omständigheter

text: 2010-07-19 besöker två utredare BB i jourhemmet L.K. Under besöket informeras BB och jourhemmet om att utredarna kommer att lämna ett förslag till sociala delegationen gällande upphörande av LVU-vård för BB då BB samtycker till nödvändig vård. BB och jourhemmet informeras om att sociala delegationen kommer att fatta beslut i ärendet 2010-08-04. Detta under förutsättning att situationen inte förändras. 2010-08-04 fattar sociala delegationen beslut att LVU-vården skall upphöra. 2010-08-17 framkommer med anledning av att socialjouren kontaktas i ärendet, att varken BB eller jourhemmet uppfattat att utredarna informerat om att LVU kommer att upphöra 2010-08-04. Det framkommer inte av journalanteckningarna huruvida BB har fått information genom skriftlig underrättelse efter nämndsammanträde. Samma dag som förvaltningen får kännedom om ovan finns att läsa i journaler att handläggare avser kontakta jourhemsförmedling, jourhem samt BB om detta. Det framgår sedan av journalen att jourhemsförmedling samt jourhem informeras. Det

text: framgår inte huruvida BB informeras eller om försök gjorts för att få tag i BB för att kunna informera. Dock kan det förväntas att jourhemmet informerat BB om detta så snart de fick kännedom.

text: Rutiner vid dokumentation av underrättelse om beslut

text: Efter sammanträde med Skarpnäcks stadsdelsnämnds sociala delegation expedieras de beslut som i enlighet med Stockholm stads och stadsdelsförvaltningens rutiner skall expedieras med eventuella besvärshänvisningar. När det avser detta specifika fall, upphörande av vård enligt LVU, har beslut samt besvärshänvisning expedierats till BB dagen efter sociala delegationens sammanträde, 2010-08-05. (Utdrag från delgivningsbok bifogas) Stadsdelsförvaltningen dokumenterar expediering av beslut dels genom att eventuellt rekommenderat kvitto biläggs akt eller genom de böcker som styrker att ett brev gått iväg rekommenderat. Efter sociala delegationens sammanträde återsänds beslut samt beslutsunderlaget till ansvarig socialsekreterare. Socialsekreterare registrerar beslutet i Stockholms stads journalföringssystem samt lägger handlingarna i akten. Då beslut skickas med rekommenderat brev kontrollerar socialsekreterare inte att beslutet delgivits. Om det rekommenderade brevet inte hämtas ut kommer försändelsen åter till förvaltningen. Socialsekreterare får då ansvar att försöka kommunicera beslutet muntligen. I detta specifika fall kom inte försändelsen åter vilket innebär att BB har hämtat ut försändelsen. AA bereddes tillfälle att kommentera nämndens remissvar.

text: Bedömning

text: Enligt

text: 21 § förvaltningslagen (1986:223)

text: ska en sökande, klagande eller annan part underrättas om innehållet i det beslut varigenom myndigheten avgör ärendet, om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. Parten behöver dock inte underrättas, om det är uppenbart obehövlig. Myndigheten bestämmer om underrättelsen ska ske muntligt, genom vanligt brev, genom delgivning eller på något annat sätt.

text: Av utredningen i ärendet framgår att stadsdelsnämnden underrättade BB om sitt beslut att avsluta vården enligt

text: 3 §

text: LVU den 4 augusti 2010 genom sända en kopia av beslutet till BB i ett rekommenderat brev.

text: Jag har inte några invändningar mot att nämnden sände beslutet per post till BB. En skriftlig underrättelse kan dock inte anses utgöra en tillräcklig åtgärd för att upplysa någon om att han eller hon inte längre står under tvångsvård. Nämnden borde efter sitt beslut ha sett till att BB och jourhemmet utan dröjsmål informerades om nämndens beslut. I sammanhanget bör noteras att BB och jourhemmet i förväg hade informerats om förvaltningens avsikt att föreslå för nämnden att LVU-vården skulle upphöra. Till undvikande av misstag borde BB och hemmet likväl ha underrättats omgående om att beslutet verkligen hade fattats.

text: Vad AA anfört i övrigt föranleder inte någon ytterligare åtgärd från min sida.

text: Med den kritik som ligger i det anförda avslutas ärendet.


publisher: Justitieombudsmannen

title: Allvarlig kritik mot Kriminalvården för att ha fattat ett beslut som står i strid med gällande förordning

org: jo

sammanfattning: Den 22 december 2017 beslutade Kriminalvården att transporter som överlämnats av Polismyndigheten med stöd av 29 a § polislagen (1984:387) endast skulle utföras i den utsträckning som Kriminalvårdens transportkapacitet medgav. Av myndighetens beslut framgår att Kriminalvårdens transportorganisation inte var uppbyggd för att hantera annat än planerade inrikestransporter under dagtid vid tiden för beslutet. Därmed kunde det uppstå situationer där myndigheten inte kunde utföra en transport inom den tid som krävs. Vidare var Kriminalvården tvungen att säkerställa att det fanns kapacitet att bedriva myndighetens ordinarie verksamhet vid anstalter, häkten och frivården samt att transportera intagna inom kriminalvården. Som en följd av detta hade Kriminalvården bara ytterst begränsade resurser att bistå Polismyndigheten med att utföra transporter under den tid som Kriminalvårdens transportorganisation byggdes ut. I sitt beslut konstaterar chefsJO att Kriminalvårdens beslut står i direkt strid med 6 § första stycket förordningen (2007:1172) med instruktion för Kriminalvården, där det anges att myndigheten ska verkställa bl.a. de transporter som Polismyndigheten överlämnar med stöd av 29 a § polislagen. ChefsJO konstaterar vidare att avsikten med regeringens styrning av sina myndigheter genom bl.a. förordningar är att skapa tydlighet och förutsebarhet. Kriminalvårdens beslut har motverkat detta syfte och därmed en av grunderna i en rättsstat. Kriminalvårdens beslut har också fått allvarliga konsekvenser för enskilda frihetsberövade, och bl.a. barn och unga omhändertagna för vård har blivit kvar i polisarrester i väntan på transport. Av dessa skäl riktar chefsJO allvarlig kritik mot Kriminalvården för myndighetens agerande.

text: Bakgrund

type: rubrik

text: Sedan den 1 april 2017 är Kriminalvården skyldig att på begäran av andra myndigheter transportera frihetsberövade (handräckningstransporter). Bland de myndigheter som kan vända sig till Kriminalvården med en sådan begäran finns Statens institutionsstyrelse (SiS) och Migrationsverket. Även vårdinrättningar kan begära hjälp med att transportera patienter som får psykiatrisk tvångsvård eller rättspsykiatrisk vård. En begäran om handräckning får endast göras om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att transporten inte kan utföras utan att Kriminalvårdens särskilda befogenheter att genomföra kroppsvisitationer och belägga någon med fängsel behöver användas, eller det

type: stycke

text: annars finns synnerliga skäl. Även Polismyndigheten och Säkerhetspolisen får överlämna till Kriminalvården att transportera någon som är frihetsberövad. Kriminalvården ska verkställa de transporter som Polismyndigheten och Säkerhetspolisen överlämnar enligt

text: 29 a § polislagen

text: samt lämna andra myndigheter den hjälp med transport som är särskilt föreskrivet.

text: Under 2018 och 2019 hade JO:s Opcat-verksamhet en tematisk inriktning mot inrikestransporter av frihetsberövade. I samband med det arbetet kom det fram uppgifter om att Kriminalvården inte hade tillräcklig kapacitet för att genomföra transporter i den utsträckning som efterfrågats av andra myndigheter. Det innebar att Kriminalvården inte kunde utföra vissa transporter inom vad som uppfattades som rimliga tider av de myndigheter som begärt handräckning.

text: I juli 2018 genomfördes en Opcat-inspektion av Kriminalvården, Nationella transportenheten (NTE), gruppen för inrikes planering. Vid inspektionen kom det fram att myndigheten var tvungen att prioritera mellan transportuppdragen. Vidare uppgav transportplanerarna att de hade fått en ökad arbetsbörda och att de hade i genomsnitt sju minuter på sig att planera varje resa. De snäva tidsramarna medförde att de inte hade möjlighet att kontrollera alla de uppgifter som har betydelse för säkerhetsbedömningarna. Det kom även fram att de myndigheter som begärde handräckning inte behövde ange på vilken grund den person som begäran avsåg var frihetsberövad.

text: Efter inspektionen begärde jag att Kriminalvården skulle återrapportera vilka åtgärder som myndigheten vidtagit i syfte att komplettera beställningssystemet för att göra det möjligt att kontrollera grunden för frihetsberövandet.

text: Initiativet

text: Med anledning av vad som kom fram vid inspektionen av NTE om prioriteringen mellan transportuppdrag, beslutade jag att utreda den frågan i ett särskilt ärende.

text: I april 2019 återrapporterade Kriminalvården att myndigheten hade kompletterat sitt beställningssystem. Numera är det möjligt för Kriminalvårdens medarbetare att kontrollera grunden för frihetsberövandet. I återrapporteringen uppgav myndigheten vidare att uppgiften att en transportplanerare bara har sju

text: Se

text: 45 § lagen (1988:870)

text: om vård av missbrukare i vissa fall,

text: 43 § lagen (1990:52)

text: med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU,

text: 47 § lagen (1991:1128)

text: om psykiatrisk tvångsvård,

text: 27 § lagen (1991:1129)

text: om rättspsykiatrisk vård och

text: 10 kap. 19 a § utlänningslagen (2005:716)

text: . Se

text: 29 a § polislagen (1984:387)

text: . Se

text: med instruktion för Kriminalvården.

text: minuter på sig att planera ett transportuppdrag är felaktig. Under vardagar har de tolv minuter på sig att planera en transport. Under helger är motsvarande tid sexton minuter per transport. Med anledning av det som kom fram beslutade jag att inom ramen för detta ärende även utreda definitionen av transportuppdrag och resor.

text: Efter en Opcat-inspektion av Kriminalvården, häktet Saltvik och NTE, i augusti 2018 beslutade jag även att utreda frågor om hur Kriminalvården planerar och genomför handräckningstransporter.

text: Utredning

text: I oktober 2019 hade mina medarbetare ett möte med bl.a. chefen för NTE. Vid mötet tog de upp ett antal frågor som berör Kriminalvårdens definition av transportuppdrag och resor samt prioriteringen av sådana uppdrag. Mötet protokollfördes och Kriminalvården fick möjlighet att yttra sig över protokollet. Myndigheten har lämnat vissa kompletterande uppgifter.

text: Kriminalvårdens utökade transportuppdrag

text: I förarbetena till den lagändring som innebar att Kriminalvården fick ett utökat ansvar för transporter, gjorde regeringen bedömningen att förändringen skulle medföra att Kriminalvårdens inrikestransporter skulle öka med omkring 5 000. Inför övertagandet beräknade Kriminalvården att det handlade om ca 9 000 transporter per år. Det verkliga utfallet blev dock ca 6 500 per år, bl.a. beroende på att Migrationsverket inte begärde handräckning i förväntad utsträckning utan i stället utförde en stor andel med egna resurser.

text: Kriminalvården planerade att utbyggnaden av transportorganisationen skulle ske i tre faser, där fas ett motsvarar den transportorganisation myndigheten redan hade finansierad innan de nya bestämmelserna trädde i kraft 2017. I samband med att de nya bestämmelserna infördes fick myndigheten 35 miljoner kronor per år. Fas två i utbyggnaden av transportorganisationen genomfördes under 2018, när ca 200 kriminalvårdare anställdes. I Kriminalvårdens budgetunderlag för 2019 konstaterade myndigheten att det behövde ske en omfattande utbyggnad av transportorganisationen för att den skulle kunna fungera dygnet runt. Av den anledningen begärde myndigheten en tilläggsbudget för 2018 på 130 miljoner kronor för att börja rekrytera och bygga ut transportorganisationen. Vidare beräknade Kriminalvården de totala kostnader som motiverades av den nya lagstiftningen till 340 miljoner kronor för 2019, 530 miljoner kronor för 2020 och slutligen 640 miljoner kronor för

text: Se

text: prop. 2016/17:57 s. 67

text: . Se handling 14, dnr 8337-2018. Se JO:s protokoll s. 11 och 12, dnr O 7-2018.

text: 2021, då myndigheten räknade med att ha byggt upp den nödvändiga kapaciteten.

text: Budgetpropositionen för 2019 innebar att Kriminalvårdens anslagsnivå för 2019 motsvarade den fastställda anslagsnivån för 2018. Något tilläggsanslag beviljades således inte. I mars 2019 uppgav företrädare för Kriminalvården att myndigheten hade återgått till fas ett i transportorganisationen. Det innebar att de kriminalvårdare som rekryterats till NTE under fas två av utbyggnaden omplacerades till andra tjänster inom Kriminalvården. Vidare uppgav företrädarna för myndigheten att det inte var försvarbart att Kriminalvården skulle kunna genomföra brådskande transporter dygnet runt (fas tre av den planerade utbyggnaden). I vårändringsbudgeten för 2019 ökades Kriminalvårdens anslag med 335 miljoner kronor, och regeringen beräknade att anslaget fr.o.m. 2020 skulle komma att öka med 115 miljoner kronor med anledning av de ökade kostnaderna för transportverksamheten.

text: Den 18 december 2019 – dvs. nästan tre år efter det att de nya bestämmelserna om transporter trädde i kraft – träffade Kriminalvården och Polismyndigheten en operativ samverkansöverenskommelse om inrikestransporter av frihetsberövade personer. Samverkan ska särskilt syfta till att begränsa riskerna för att skada uppkommer för tredje man på grund av transportförseningar eller liknande, att samhällets och myndigheternas resurser används på ett så effektivt sätt som möjligt samt att Polismyndighetens resurser kan frigöras. Överenskommelsen gäller fr.o.m. den 1 april 2020.

text: Bedömning

text: Mot bakgrund av det som kommit fram i ärendet finner jag skäl att i det följande ta upp frågan om Kriminalvårdens prioritering av handräckningstransporter. Kriminalvården var inte förberedd på det utökade transportuppdraget Som framgår ovan skulle Kriminalvårdens transportorganisation byggas ut etappvis och först 2021 – dvs. fyra år efter det att bestämmelserna trädde i kraft – räknade Kriminalvården med att myndigheten skulle ha den kapacitet som krävdes för att kunna fullgöra det utökade uppdraget. Kriminalvårdens inriktning när det gäller transportuppdraget har dock varierat över tid. Inledningsvis var avsikten att myndigheten skulle ha kapacitet att genomföra

text: Se Kriminalvårdens budgetunderlag 2019 s. 20 och 21. Se

text: prop. 2018/19:1

text: utgiftsområde 4 s. 55. Se JO:s protokoll s. 12, dnr O 7-2018. Se

text: prop. 2018/19:99 s. 104

text: . Se Kriminalvårdens dnr 2019-22948 och Polismyndighetens dnr A648.514/2019.

text: transporter dygnet runt. Efter en tid återgick Kriminalvården sedan till den transportorganisation som myndigheten hade innan de nya reglerna trädde i kraft. Därefter utökades transportorganisationen på nytt. Under hela processen har de bestämmelser som ger ett antal myndigheter rätt att överlämna transporter till Kriminalvården varit gällande.

text: Att Kriminalvården inte var förberedd för det nya uppdraget blev uppenbart när myndigheten den 22 december 2017 beslutade att prioritera ner de transporter som överlämnats av Polismyndigheten. I första hand skulle Kriminalvården prioritera att dels utföra transporter som kommuner, Migrationsverket, regioner och SiS begärt, dels transportera personer som är intagna i Kriminalvårdens anstalter och häkten. Transporter som överlämnats enligt

text: 29 a § polislagen

text: skulle endast utföras ”i den utsträckning som Kriminalvårdens transportkapacitet medger det”. I beslutet konstaterade Kriminalvården bl.a. följande:

text: Kriminalvårdens transportorganisation är inte uppbyggd för att hantera annat än planerade inrikestransporter under dagtid. Inte heller Kriminalvårdens övriga verksamheter med frihetsberövade klienter, vid anstalter och häkten, är organiserade för akuttransporter av andra klienter än de som finns vid respektive verksamhetsställe. Till skillnad mot Polismyndigheten, som tidigare utfört dessa transporter, har Kriminalvården alltså inte någon organisation med dygnetruntbemanning som kan nå hela landet med kort inställelsetid. Det innebär att det kan uppstå situationer när Kriminalvården de facto inte kan utföra en transport inom den tid som krävs. Kriminalvården menar att i [en] sådan situation måste Polismyndigheten kunna utföra transporten med stöd av de allmänna bestämmelserna i

text: polislagen

text: (se Berggren och Munck,

text: Polislagen

text: – en kommentar, särskilt avseende

text: 2 § fjärde punkten

text: ). Polismyndigheten har dock gjort bedömningen att myndigheten inte ens i dessa fall kan genomföra transporter som enligt den nya lagstiftningen ska utföras av Kriminalvården. Om Polismyndigheten anser sig vara förhindrad att göra det finns en påtaglig risk att enskilda individer blir lidande eller att frihetsberövade personer måste försättas på fri fot, med mindre att Kriminalvården löser uppgiften. Kriminalvården kommer därför från och med den 1 januari 2018 att inleda ett arbete för att skapa den kapacitet som krävs för att så långt som möjligt kunna hantera även akuta transporter över hela landet. Detta förutsätter en landsomfattande utbyggnad av befintlig transportorganisation och på dygnets alla tider. Kriminalvården måste samtidigt säkerställa att det finns resurskapacitet att bedriva den ordinarie verksamheten vid anstalter, häkten och frivård samt att transportera intagna inom kriminalvården. Följden blir att Kriminalvården under detta uppbyggnadsskede kommer att ha ytterst begränsade resurser att bistå Polismyndigheten med sådana transporter av frihetsberövade personer som överlämnas till Kriminalvården enligt

text: 29 a § polislagen

text: Jag kan konstatera att Kriminalvårdens bedömning att enskilda individer skulle kunna bli lidande om inte Kriminalvården löser sin uppgift, har besannats.

text: Se Kriminalvårdens beslut den 22 december 2017.

text: Den bristande kapaciteten har medfört negativa konsekvenser för frihetsberövade I såväl JO:s inspektionsverksamhet som avvikelserapporter från Polismyndigheten har det kommit fram att Kriminalvårdens nedprioritering av transporter som har överlämnats enligt

text: 29 a § polislagen

text: har fått negativa konsekvenser för enskilda frihetsberövade. I juni 2019 presenterade JO:s Opcatenhet en tematisk rapport om transporter. Rapporten innehåller en sammanställning av totalt ca 500 avvikelserapporter om transporter som Polismyndigheten upprättade under 2018. Av de granskade rapporterna är det 35 stycken som avser ungdomar som är omhändertagna enligt LVU och som tagits i förvar och placerats i en polisarrest i väntan på transport. Kriminalvårdens nedprioritering av dessa transporter har medfört att de förvarstagna har blivit sittande i en polisarrest under ett eller flera dygn i väntan på en transport.

text: I mars 2019 genomförde dåvarande JO Cecilia Renfors en inspektion av Polismyndigheten, arresten Borlänge. Vid inspektionen uppmärksammades att mellan den 5 april 2018 och den 9 februari 2019 hade 20 barn och unga omhändertagna enligt LVU varit placerade i arresten i väntan på transport till SiS särskilda ungdomshem. De omhändertagna var mellan 15 och 18 år gamla, och de hade varit placerade i arresten i mellan knappt ett dygn och upp till fyra och ett halvt dygn. Företrädare för Polismyndigheten uppgav att de relativt långa förvarstiderna orsakades av att Kriminalvården inte kunde lämna tydliga besked om när en transport skulle kunna genomföras. Efter inspektionen konstaterade JO att en polisarrest som regel är en olämplig plats för placering av unga personer som i många fall saknar tidigare erfarenhet av sådana miljöer. Om en ung person över huvud taget ska placeras i en arrest måste en transport påbörjas så snart som möjligt, dock senast dygnet efter det att han eller hon har tagits i förvar.

text: Därefter har Polismyndigheten upprättat ytterligare avvikelserapporter, och det finns ett antal fall under andra hälften av 2019 där barn och unga som är omhändertagna enligt LVU blivit kvar i polisarrester i väntan på transport. De problem som uppstod direkt efter det att lagändringen trädde i kraft, fanns alltså kvar nästan tre år senare. Det är givetvis mycket allvarligt.

text: Se Rapport från Opcat-enheten 2019 – Tema Transporter, bilaga B. Se JO:s protokoll s. 6, 7, 11, 12 och 16, dnr O 13-2019. Se avvikelserapport 1085, 1091, 1092, 1114, 1121, 1151, 1266 och 1347, dnr O 15- 2019.

text: Beslutet om prioriteringar står i strid med regeringens förordning En grundläggande förutsättning för en rättsstat är att den offentliga makten utövas under lagarna. I den svenska rättsordningen framgår den s.k. legalitetsprincipen redan av

text: 1 kap. 1 § regeringsformen

text: . Allmänt anses principen innebära att all maktutövning ska vara grundad på lag eller annan föreskrift. Avsikten är således att förvaltningen ska vara normenlig och inte godtycklig. Numera kommer legalitetsprincipen även till uttryck i

text: förvaltningslagen (2017:900)

text: , där det anges att en myndighet endast får vidta åtgärder som har stöd i rättsordningen. Att en förvaltningsmyndighet agerar i enlighet med lagar och andra föreskrifter är en förutsättning för att systemet ska bli förutsebart såväl för enskilda som för andra myndigheter.

text: De statliga förvaltningsmyndigheter som inte enligt

text: regeringsformen

text: eller annan lag är myndigheter under riksdagen lyder under regeringen. Förvaltningsmyndigheterna har trots detta en betydande självständighet. Regeringen får nämligen inte bestämma hur en förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör myndighetsutövning mot en enskild. Regeringen styr i stället myndigheterna på ett generellt plan, bl.a. genom förordningar i form av instruktioner för respektive myndighet.

text: Regeringen har genom förordningen (

text: ) med instruktion för Kriminalvården utfärdat bestämmelser om hur myndigheten ska bedriva sin verksamhet. Förutom att verkställa utdömda påföljder, bedriva häktesverksamhet och utföra personutredningar i brottmål, ska Kriminalvården enligt

text: 6 §

text: instruktionen även verkställa de transporter som Polismyndigheten och Säkerhetspolisen överlämnar enligt

text: 29 a § polislagen

text: Jag är medveten om att Kriminalvårdens transportorganisation inte var förberedd för den ökning av antalet transportuppdrag som bl.a.

text: 29 a § polislagen

text: medförde. Kriminalvårdens försök att hantera den problematiska situationen genom beslutet i december 2017 står emellertid i direkt strid med myndighetens instruktion. Avsikten med regeringens styrning av sina myndigheter genom bl.a. förordningar är, som jag tidigare har nämnt, att skapa tydlighet och förutsebarhet. Kriminalvårdens beslut, att bara utföra transporter överlämnade från Polismyndigheten i den utsträckning som transportkapaciteten enligt Kriminalvårdens uppfattning medgav det, har motverkat detta syfte och därmed

text: Se Bull och Sterzel,

text: Regeringsformen

text: – En kommentar, 2019, JUNO Version 4, s. 50 och 51. Se

text: 5 § första stycket förvaltningslagen

text: . Se

text: 12 kap. 1 § regeringsformen

text: . Se

text: 12 kap. 2 § regeringsformen

text: en av grunderna i en rättsstat. Det har också fått allvarliga konsekvenser för enskilda frihetsberövade. Av dessa skäl förtjänar Kriminalvården allvarlig kritik för sitt agerande. Jag översänder en kopia av detta beslut till regeringen för kännedom. Ärendet avslutas.

type: avgorande


avgjordAv: Justitieombudsmannen Katarina Påhlsson

nyckelord:
Anstalt
Avskildhet (isolering)

title: Kritik mot Kriminalvården, anstalten Salberga, för att ha tillämpat en ordning som har inneburit att intagna rapporterats för arbetsvägran trots att de inte anvisats sysselsättning

sammanfattning: En intagen i anstalt satte sig i frivillig karantän eftersom han tillhör en riskgrupp för covid-19. Anstalten godtog detta och den intagne anvisades inte någon sysselsättning. Trots det uppmanades intagna i karantän att vistas i sina celler under sysselsättningstid. Om dessa intagna vistades i de gemensamma utrymmena under längre stunder hanterade anstalten detta som misskötsamhet i form av arbetsvägran. JO konstaterar att det inte har funnits grund för anstalten att göra gällande att berörda intagna har misskött sig genom arbetsvägran, eftersom de inte varit anvisade sysselsättning. Av utredningen framgår även att intagna har rapporterats för sådan misskötsamhet när de lämnat sina celler. Anstalten kritiseras för att ha tillämpat den ordningen. Vidare uttalar JO att anvisningen om att intagna som frivilligt hade satt sig i karantän skulle vistas i sina celler under sysselsättningstid inger betänkligheter. Beroende på omständigheterna kan ett sådant förfarande i själva verket innebära att den intagne i praktiken placeras i avskildhet. Visserligen tilläts de intagna att lämna sina celler för att hämta mat och duscha, men de hotades med i vart fall en rapport för misskötsamhet om de vistades i andra utrymmen under mer än en kort tid. Att celldörren inte har varit låst har enligt JO:s mening inte någon avgörande betydelse i ett sådant sammanhang. JO understryker att ett avskiljande kräver stöd i fängelselagen och förutsätter en noggrann prövning av förutsättningarna i varje enskilt fall. Det finns i en sådan situation även formella krav att ta hänsyn till; bl.a. ska beslutet fattas av en behörig befattningshavare.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 3 november 2020 framförde AA, med biträde av advokaten BB, klagomål mot Kriminalvården, anstalten Salberga. AA anförde bl.a. följande.

text: Han tillhör en riskgrupp för covid-19 och satte sig i karantän. Vid ett tillfälle blev han rapporterad för misskötsamhet i form av arbetsvägran, eftersom han befann sig ute på avdelningen i stället för i sin cell. Anstaltspersonalen uppgav att han var tvungen att vara i cellen och trakasserade honom med hot om

text: misskötsamhetsrapporter så fort han lämnade den. Under sysselsättningstid vistas dock endast fyra intagna på avdelningen och det finns då gott om utrymme.

text: Utredning

text: Handlingar i ärendet hämtades in och granskades. Av en daganteckning i Kriminalvårdsregistret framgick bl.a. att AA hade satt sig i karantän samt att han skulle följa de lokala rutinerna och befinna sig på sitt rum under produktionstid.

text: JO begärde även att få ta del av eventuella beslut om placering i avskildhet gällande AA, men några sådana beslut hade inte fattats för den aktuella tidsperioden.

text: Anmälan remitterades därefter till Kriminalvården för yttrande i frågan om att AA var tvungen att uppehålla sig i sitt rum under sysselsättningstid. I remissvaret anförde Kriminalvården, Region Mitt, genom regionchefen, bl.a. följande:

text: Sakförhållanden

text: Uppgifter om sakförhållanden har hämtats in från verksamhetsområdet (VO) Salberga. Genom utredningen har sammanfattningsvis följande kommit fram. Det stämmer att AA valt att sätta sig i karantän med anledning av att han tillhör en riskgrupp för Covid-19. Anstalten har godtagit hans begäran och han har därmed inte varit anvisad sysselsättning. På den aktuella avdelningen har det funnits en ordning där intagna som själva valt att sätta sig i karantän behandlats på samma sätt som intagna som varit sjukskrivna. Ordningen har inneburit att dessa intagna uppmanats att vistas i sitt rum under sysselsättningstid, förutom då de behövt uträtta ärenden som exempelvis att hämta mat eller duscha. Den har även inneburit att intagna blivit rapporterade för misstänkt misskötsamhet (arbetsvägran) om de utöver detta vistats utanför bostadsrummet under längre perioder. Anstalten har kommit fram till att den ovan beskrivna ordningen inte varit korrekt. Det kan inte bli fråga om en arbetsvägran, eftersom intagna som valt att sätta sig i karantän inte varit anvisade sysselsättning. Vidare saknas det anledning att uppmana intagna, som själva valt att sätta sig i karantän, att vistas i sitt bostadsrum under sysselsättningstid, dels eftersom de inte är sjuka och därmed heller inte torde kunna bidra till smittspridning, och dels eftersom antalet intagna på avdelningen under denna tid är lågt. Anstaltens rutiner har med anledning av det ovan sagda ändrats. Numer blir en intagen som själv valt att sätta sig i karantän inte rapporterad för någon misskötsamhet för det fall den intagne vistas i gemensamhetsutrymmen. Vidare uppmanas de inte längre att vistas i sitt bostadsrum under sysselsättningstid, utan att vara noga med att hålla avstånd. Efter sysselsättningstid rekommenderas intagna i riskgrupp att vistas i sitt bostadsrum för att minska risken för att de utsätts för smitta.

text: Författningsbestämmelser

text: Av

text: 1 kap. 6 § fängelselagen (2010:610)

text: (FäL) får verkställigheten inte innebära andra begränsningar i den intagnes frihet än som följer av denna lag eller som är nödvändiga för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. En

text: kontroll- eller tvångsåtgärd får endast användas om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. Enligt

text: 3 kap. 2 § fängelselagen

text: FäL är en intagen skyldig att utföra eller delta i den sysselsättning som anvisas honom eller henne. Av 6 kap. 1 § FäL följer att en intagen, under den tid då han eller hon är skyldig att utföra eller delta i sysselsättning, ska vistas tillsammans med andra intagna (gemensamhet), om inte annat anges i denna lag eller följer av sysselsättningens särskilda beskaffenhet. Av 12 kap. 1 § FäL följer att en intagen som bryter mot de föreskrifter och villkor som gäller för verkställigheten får tilldelas en varning.

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Utredningen i ärendet har visat att anstalten Salberga haft en ordning där intagna som själva valt att sätta sig i karantän, med anledning av att de tillhör en riskgrupp för Covid-19, hanterats på samma sätt som intagna som inte deltagit i sysselsättning med anledning av att de varit sjuka (jfr JO-beslut den 21 december 2012, dnr 5027-2011). Ordningen har inneburit att intagna, som själva valt att sätta sig i karantän, uppmanats att vistas i sitt bostadsrum under sysselsättningstid samt att längre vistelser utanför bostadsrummet hanterats som misskötsamhet (arbetsvägran). En intagen är skyldig att delta i den sysselsättning som anvisas honom eller henne. Som framgår av utredningen har AA inte varit anvisad sysselsättning och han kan därmed inte anses ha brutit mot sin skyldighet att delta eller utföra den sysselsättning som anvisats honom. Ordningen har därmed inte varit korrekt i detta avseende. När det gäller uppmaningen att vistas i bostadsrummet torde behovet av isolering vara mer begränsat under sysselsättningstid, dels utifrån att intagna som själva valt att sätta sig i karantän inte torde bidra till smittspridning, och dels utifrån att det torde finnas goda möjligheter att hålla avstånd under denna tid. Anstalten har ändrat ordningen i enlighet med vad som beskrivits ovan.

text: AA fick tillfälle att kommentera remissvaret.

text: Rättslig reglering

text: Kriminalvården har redogjort för relevant rättslig reglering. Jag finner anledning att även nämna följande.

text: Enligt

text: 6 kap. 2 § fängelselagen (2010:610)

text: ska en intagen ges möjlighet att på sin fritid vistas i gemensamhet, om inte annat anges i den lagen.

text: I samma kapitel finns regler om placering av intagna i avskildhet. Så kan ske bl.a. på en intagens egen begäran (4 §), av ordnings- eller säkerhetsskäl (5–7 §§), vid utredning av misskötsamhet (8 §) och vid kroppsbesiktning (9 §).

text: Av

text: 18 § fängelseförordningen (2010:2010)

text: följer att om en intagen hålls avskild enligt

text: 6 kap.

text: 9 §§

text: fängelselagen

text: ska åtgärden dokumenteras. Av dokumentationen ska det framgå vilka skälen för åtgärden är, när den intagne avskiljdes, när avskildheten upphörde, var den intagne placerats och om den intagne undersökts av läkare.

text: En intagen kan begära omprövning av respektive överklaga ett beslut om placering i avskildhet (

text: 14 kap.

text: och

text: 2 §§

text: fängelselagen

text: Bedömning

text: AA valde att sätta sig i frivillig karantän med anledning av att han tillhör en riskgrupp för covid-19. Detta godtogs av anstalten, som inte anvisade AA någon sysselsättning. Anstalten tillämpade dock en ordning som innebar att intagna i karantän var tillsagda att vara i sina celler under sysselsättningstid. Om dessa intagna vistades i de gemensamma utrymmena under längre stunder hanterade anstalten detta som misskötsamhet i form av arbetsvägran.

text: De berörda intagna har alltså inte varit anvisade sysselsättning. Som Kriminalvården slår fast i sitt yttrande har det i denna situation inte funnits grund för anstalten att göra gällande att de intagna, däribland AA, har misskött sig genom arbetsvägran. Av utredningen framgår vidare att enskilda intagna har rapporterats för sådan misskötsamhet när de lämnat sina celler. Anstalten förtjänar kritik för att ha tillämpat den ordningen. Det är positivt att anstalten har ändrat sina rutiner.

text: Anvisningen om att intagna som frivilligt hade satt sig i karantän skulle vistas i sina celler under sysselsättningstid inger också betänkligheter. Beroende på omständigheterna kan ett sådant förfarande i själva verket innebära att den intagne i praktiken placeras i avskildhet. Visserligen tilläts de intagna i anstalten Salberga som ansågs tillhöra en riskgrupp och därför var befriade från sysselsättningsplikten att lämna sina celler för att hämta mat och duscha, men de hotades med i vart fall en rapport för misskötsamhet om de vistades i andra utrymmen under mer än en kort tid. Det förhållandet att celldörren inte har varit låst har enligt min mening inte någon avgörande betydelse i ett sådant sammanhang. Jag saknar emellertid närmare kännedom om förhållandena i det aktuella fallet. Anstaltens tidigare hantering ger mig dock anledning att understryka att ett avskiljande kräver stöd i

text: fängelselagen

text: Jag kan avslutningsvis nämna att frågor som rör placering av intagna i avskildhet på grund av risken för smittspridning av covid-19 är aktuella i andra ärenden hos JO (dnr 4268-2020 och 4846-2020). I dessa ärenden har Kriminalvården inkommit med remissvar och handläggningen pågår ännu hos JO.

text: Vad som i övrigt har kommit fram ger inte anledning till några uttalanden från min sida.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Per Lennerbrant

nyckelord:
Allmänna handlingar
Anonymitet
Information
Serviceskyldighet

title: Kritik mot Migrationsverket för att ha lämnat felaktig och vilseledande information på sin webbplats och i ett standardiserat mejlsvar

sammanfattning: I en anmälan till JO förde AA fram klagomål mot Migrationsverkets hantering av hennes begäran om att få ta del av allmänna handlingar. Med anledning av anmälan tog JO del av innehållet på en sida på Migrationsverkets webbplats där verket samlat information för den som vill begära ut bl.a. allmänna handlingar. På sidan fanns också ett formulär för att begära ut handlingar. JO konstaterar att den information som Migrationsverket lämnat på sin webbplats till den som vill ta del av allmänna handlingar varit vilseledande och missvisande. Vidare har det kommit fram att Migrationsverket skickat ett standardiserat mejlsvar med felaktig och vilseledande information till personer som begärt att få ta del av allmänna handlingar. JO kritiserar Migrationsverket för dessa brister. JO uttalar också att Migrationsverkets formulär för begäran om att ta del av handlingar är utformat på ett olämpligt sätt med hänsyn till anonymitetsskyddet. Avslutningsvis noterar JO att Migrationsverket åtgärdat några av bristerna sedan JO inledde sin utredning men att en del brister kvarstår. JO förutsätter att dessa brister åtgärdas.

text: Bakgrund

text: Migrationsverket har samlat information för den som vill begära ut bl.a. allmänna handlingar på en sida på sin webbplats under menyvalet ”Intyg, handlingar eller kopior”. Sidan hade rubriken ”Intyg, allmänna handlingar, originalhandlingar eller kopior”. Under rubriken angavs följande.

text: Här kan du bland annat begära att få tillbaka originalhandlingar som du har lämnat in, beställa kopior av handlingar i ditt ärende, få intyg eller begära ut allmänna handlingar.

text: Därefter fanns en informationsruta med rubriken ”Långa handläggningstider för utlämning av handlingar och intyg” där det angavs följande.

text: Migrationsverkets funktion som handlägger beställningar hinner för närvarande inte hantera dem i den takt som de kommer in. Det leder tyvärr till långa svarstider. Det kan i dagsläget ta upp till tre månader innan vi kan hantera din beställning.

text: Under rubriken ”Om du vill vara anonym” angavs följande.

text: Om du ska begära ut handlingar som är offentliga och vill vara anonym, kan du ta kontakt med oss per telefon eller besöka något av våra kontor. Under rubriken ”Avgift för kopior av handlingar” angavs följande.

text: Avgiftsförordningen (SFS 1992:191) reglerar kostnaden för kopior. Migrationsverket tar ut en avgift om kopiorna är på 10 sidor eller fler. De första nio sidorna är gratis, den tionde sidan kostar 50 kronor och därefter kostar varje ny sida 2 kronor. Postens avgifter för postförskott och porto tillkommer. Under rubriken ”Du måste kunna legitimera dig när du hämtar ut dina handlingar” angavs följande.

text: Migrationsverket skickar handlingarna med rekommenderad post genom Postnord. När du ska hämta ut brevet behöver du ha en godkänd legitimation. Du kan läsa på Postnords webbplats om vad som räknas som en godkänd legitimation. Efter den redovisade informationen fanns ett formulär för begäran om handlingar. Formuläret efterfrågade inledningsvis vad begäran gällde och därefter följde ett antal obligatoriska fält som skulle fyllas i. Den som begärde ut handlingar uppmanades bl.a. att fylla i namn, personnummer och medborgarskap.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO den 10 december 2018 förde AA fram klagomål mot Migrationsverket för hanteringen av hennes begäran om att få ta del av allmänna handlingar och anförde i huvudsak följande. En vecka efter att hon skrivit till Migrationsverket och begärt att få bl.a. dokumentation på underlag för ett beslut fick hon ett meddelande om att en begäran om allmän handling skulle göras på en speciell blankett. Migrationsverket informerade om att väntetiden till dess handlingen lämnades ut kunde bli ungefär tre månader. Migrationsverket har en skyldighet att lämna ut allmänna handlingar genast eller så snart det är möjligt.

text: Utredning

text: Efter att JO tagit del av innehållet på Migrationsverkets webbplats under menyvalet ”Intyg, handlingar eller kopior” uppmanades Migrationsverket att yttra sig. Yttrandet skulle innehålla en redogörelse för Migrationsverkets hantering av framställningar om att få ta del av allmänna handlingar enligt

text: tryckfrihetsförordningen

text: och för verkets hantering av AA:s begäran.

text: Migrationsverket (ställföreträdande generaldirektören BB) yttrade sig efter att ha hämtat in uppgifter från kommunikationsavdelningen och förvaltningsenheten.

text: Migrationsverket redogjorde för följande bakgrund och bedömning avseende verkets hantering av framställningar om att få ta del av allmänna handlingar.

text: Rättsavdelningen fick i november 2018 kännedom om att ett no-reply-svar från Kontaktcenter angav att allmänna handlingar behövde beställas på en specifik blankett och att väntetiden var 3–6 veckor. Den 19 november 2018 informerades enhetschefen på Kontaktcenter [om] att Migrationsverket har en skyldighet att ta [sig] an förfrågningar oavsett vilken kanal som används; formulär på webben, via mejl, vid besök, genom telefonsamtal, etc. och att hänvisningen till 3–6 veckor inte gäller allmänna handlingar utan andra typer av beställningar. Vad gäller allmänna handlingar har vi ett skyndsamhetskrav på oss och där är 3–6 veckor långt ifrån acceptabelt. Enhetschefen lovade att ta upp och påminna samtliga om detta på hela enheten. Tyvärr har inte alla fått informationen tillräckligt snabbt. Texten på den externa hemsidan ägs av förvaltningsenheten. Den har utformats i dialog med kommunikationsavdelningen för att möta verksamhetens och användarnas/beställarnas behov. Sidan har under en längre tid, i princip, haft samma utseende och innehåll. Den har innehållit information till den som vill göra en beställning av allmänna handlingar eller intyg, eller få tidigare inlämnade originalhandlingar (till exempel identitetshandlingar) återlämnade. Sidan berättar också hur man gör för att beställa handlingar anonymt, att en avgift kan tillkomma vid beställningar och att den som hämtar ut handlingar som har skickats med rekommenderad post måste legitimera sig. Den innehåller även ett formulär där beställaren anger vad den vill ha för handlingar och fyller i sina personuppgifter. I december 2018 valde förvaltningsenheten och kommunikationsavdelningen tillsammans att lägga till en informationsruta på sidan. Rutan tillkom efter att förvaltningsenheten under en längre tid haft svårt att hinna hantera inkomna ärenden. Det har i sin tur lett till att många har undrat vart deras beställningar tagit vägen och därför gjort dubblettbeställningar eller försökt kontakta förvaltningsenheten på olika andra sätt, vilket också lett till merarbete. För att ge beställarna en förklaring till varför det kan ta lång tid att få svar kompletterades sidan därför med denna ruta. Det handlade alltså om att vara öppna och tydliga och ge beställarna en bra bild av vad de kunde förvänta sig. Informationen på den aktuella sidan syftade inte till att beskriva handläggningstiderna för just utlämnande av allmänna handlingar. Avsikten var i stället att ge generell information till allmänheten om att förvaltningsenheten har långa handläggningstider. Att utlämnande av allmänna handlingar ska ske skyndsamt är ett grundlagsstadgat krav och prioriteras framför andra typer av beställningar. Migrationsverket har gjort ändringar på hemsidan […] för att det nu tydligare ska framgå att om beställningen inte gäller utlämnande av en allmän handling av typen som enligt lag ska hanteras skyndsamt, så kan det ta upp till tre månader innan vi kan hantera den. Beställningarna som görs via formuläret på Migrationsverkets webbplats kommer till förvaltningsenhetens gemensamma e-postbrevlåda […]. Det finns inget krav på att man ska använda sig av formuläret på hemsidan för att begära ut allmänna handlingar. [– – –] – – –

text: Migrationsverket strävar efter att uppfylla

text: tryckfrihetsförordningens

text: krav vid begäran om utlämnande av allmän handling. De nu införda förändringarna tydliggör att Migrationsverket beaktar kravet på skyndsamhet. Det har även tidigare funnits en möjlighet att vara anonym vid förfrågningar på hemsidan och rätten att ta del av allmänna handlingar utan avgift har alltid beaktats. Sammanfattningsvis bedömer Migrationsverket att förvaltningsenheten uppfyllt

text: tryckfrihetsförordningens

text: krav vid handläggning av begäran om utlämnande av

text: allmän handling oaktat hur hemsidan såg ut och vilken information som lämnats av kommunikationsavdelningen. Hemsidan hade tidigare en otydlig utformning eftersom rätten att ta del av allmänna handlingar kunde sammanblandas med beställningar om intyg m.m. Hemsidan har dock numera ändrats för att på ett tydligt sätt informera om handläggningen av rätten att ta del av allmän handling.

text: Migrationsverket redogjorde för följande bakgrund och bedömning avseende hanteringen av AA:s begäran.

text: Migrationsverket har, enligt anmälan, i början av december fått en skrivelse där AA begär att få ut dokumentation på underlag för beslut om säkerhetsläget i Afghanistan samt protokoll på beslut om samma fråga. Skrivelsen ska ha skickats till migrationsverket@migrationsverket.se. – – –

text: AA:s begäran är vag: dokumentation på underlag för beslut om säkerhetsläget i Afghanistan samt protokoll på beslut om samma fråga. Möjligen kräver serviceskyldigheten att Migrationsverket skulle ha gett henne mer information om hur man söker fram dokumenten i Lifos, om att hon kan begära utlämnande av allmän handling men att en sådan måste innehålla mer information för att begärda handlingar ska kunna identifieras och om att begäran om allmänna handlingar hanteras skyndsamt enligt

text: tryckfrihetsförordningens

text: krav. Någon sådan information har dock inte lämnats. Migrationsverket publicerar såväl landinformation som rättsliga ställningstaganden i Lifos […]. I denna databas kan allmänheten ta del av allmänna handlingar som är utgivna av Migrationsverket och som gäller olika länder. Här finns 123 dokument som utgivits av Migrationsverket och som gäller Afghanistan. I varje dokument finns ett stort antal referenser (fotnoter), som visar vilka underlag som legat till grund för just detta beslut och denna bedömning. Det finns inga underlag till beslut som inte tagits med i varje dokument och frågan från AA – om den hade besvarats – hade sannolikt bara lett till en hänvisning till databasen. Kravet om att få ut ”protokoll på beslut” hade inte lett till någon specifik åtgärd eftersom de rättsliga ställningstagandena är beslut, som står för sig själva och saknar specifika beslutsprotokoll. Migrationsverket bedömer att AA:s skrivelse innehåller en allmän och generell fråga, som kan besvaras av den information som verket har publicerat på Migrationsverkets externa hemsida.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Grundläggande regler om att ta del av allmänna handlingar Grundläggande regler om allmänna handlingars offentlighet finns i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF). Kapitlet genomgick den 1 januari 2019 vissa språkliga och redaktionella ändringar, varvid flera av bestämmelserna fick ett nytt paragrafnummer (SFS 2018:1801). Nedan hänvisas till de paragrafnummer som numera gäller.

text: Var och en har rätt att ta del av en handling som förvaras hos en myndighet om den har kommit in till myndigheten eller upprättats där, förutsatt att den inte omfattas av sekretess (se 2 kap. 1–4 §§ TF).

text: Tryckfrihetsförordningen

text: ställer inte upp några formkrav för en begäran om att ta del av en allmän handling. Begäran kan – oavsett om den enskilde vill ta del

text: av handlingen på stället eller i kopia – göras muntligen eller skriftligen (se JO:s beslut den 16 maj 2017, dnr

text: Skyndsamhetskrav En allmän handling som får lämnas ut, dvs. som inte omfattas av sekretess i förhållande till den som har gjort framställningen, ska tillhandahållas genast eller så snart det är möjligt. Det ska ske på stället och utan avgift. Den som begär det har också rätt att mot en fastställd avgift få en kopia av handlingen. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt. (Se 2 kap. 15 och 16 §§ TF.)

text: Besked i en fråga om att lämna ut en allmän handling bör normalt lämnas samma dag som begäran gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om det är nödvändigt för att ta ställning till om en handling får lämnas ut. (Se t.ex. JO 2002/03 s. 501.) Rätten till anonymitet En myndighet får inte på grund av att någon begär att få ta del av en allmän handling efterforska vem denne är eller vilket syfte han eller hon har med sin begäran i större utsträckning än vad som behövs för att myndigheten ska kunna pröva om det finns hinder mot att handlingen lämnas ut (se

text: 2 kap. 18 §

text: TF).

text: En myndighets besöksrutiner får aldrig utformas eller tillämpas så att rätten till anonymitet i samband med att någon vill ta del av allmänna handlingar åsidosätts eller görs illusorisk (se JO:s beslut den 16 maj 2017, dnr

text: Myndigheters serviceskyldighet Myndigheter ska vara tillgängliga för kontakter med enskilda och informera allmänheten om hur och när sådana kontakter kan tas. En myndighet ska se till att kontakterna med enskilda blir smidiga och enkla. Myndigheten ska också lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan ta till vara sina intressen. Hjälpen ska ges i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Den ska ges utan onödigt dröjsmål. (Se

text: 7 §§

text: förvaltningslagen

text: JO har uttalat att det normalt inte är tillräckligt att hänvisa till information på en webbplats för att lämna svar på frågor som har ställts och som rör myndighetens verksamhetsområde, som exempelvis upplysningar om dess handläggningsrutiner (se

text: JO 2003/04 s. 447

text: Bedömning

text: Granskningens inriktning Min granskning har varit inriktad på den information som Migrationsverket har lämnat på sin webbplats om framställningar om utlämnande av allmänna handlingar enligt

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: och verkets hantering av AA:s begäran. Jag har därmed inte granskat Migrationsverkets hantering av framställningar om utfående av uppgifter ur allmänna handlingar eller

text: framställningar om t.ex. utfående av intyg eller den information som har lämnats om hanteringen av sådana framställningar.

text: Informationen på webbplatsen till den som vill ta del av allmänna handlingar Av utredningen framgår att Migrationsverket samlat information för den som ville begära ut handlingar på en sida på sin webbplats under menyvalet ”Intyg, handlingar eller kopior”. Informationen avsåg såväl framställningar om utlämnande av allmänna handlingar som framställningar om att t.ex. få intyg eller återfå inlämnade originalhandlingar.

text: I en informationsruta angavs att det kunde ta upp till tre månader att hantera en beställning. Den aktuella sidan hade rubriken ”Intyg, allmänna handlingar, originalhandlingar eller kopior”. Under rubriken angavs bl.a. att det gick att begära ut allmänna handlingar. Migrationsverket har uppgett att informationsrutan syftade till att ge generell information till allmänheten om att förvaltningsenheten hade långa handläggningstider och inte till att beskriva handläggningstiden för utlämnande av allmänna handlingar. Utifrån sidans utformning och rubriksättning är det enligt min mening svårt att förstå texten i informationsrutan på något annat sätt än att den också kunde avse framställningar om utlämnande av allmänna handlingar. Informationstexten var således vilseledande. Under rubriken ”Om du vill vara anonym” angavs att den som ville ta del av handlingar som var offentliga och ville vara anonym, kunde ta kontakt med Migrationsverket per telefon eller besöka något av verkets kontor. Utformningen av texten gav intrycket av att uppräkningen var uttömmande och att rätten att vara anonym endast gällde vid kontakt per telefon eller besök och inte i andra fall, vilket var missvisande. Det går t.ex. att begära ut allmänna handlingar anonymt per e-post. Rubriken ”Du måste kunna legitimera dig när du hämtar ut dina handlingar” förmedlade också en felaktig uppfattning om rätten att vara anonym eftersom det gav intryck av att den som ville ta del av allmänna handlingar behövde legitimera sig. På sidan saknades också information om möjligheten att kostnadsfritt ta del av allmänna handlingar på plats hos Migrationsverket, vilket hade varit en relevant upplysning i sammanhanget.

text: Den information som en myndighet lämnar på sin webbplats ska vara korrekt, tydlig och rättvisande (se

text: JO 2016/17 s. 102

text: och JO:s beslut den 26 mars 2012, dnr

text: ). Brister i informationen till den som vill ta del av allmänna handlingar kan bl.a. leda till att den som överväger att begära ut en handling väljer att inte göra det. Rätten att ta del av allmänna handlingar är en viktig rättighet och bidrar till att offentlighetsprincipen – allmänhetens rätt till insyn i myndigheters verksamhet – kan upprätthållas.

text: Migrationsverket förtjänar kritik för utformningen av den information som verket lämnade på sin webbplats.

text: Formuläret för beställning av handlingar På sidan med information om bl.a. allmänna handlingar fanns också ett formulär för att begära ut handlingar. Formuläret var placerat efter den allmänna informationen och avsåg såväl framställningar om att få ta del av allmänna handlingar som framställningar om att t.ex. få intyg eller återfå inlämnade originalhandlingar. Formuläret efterfrågade inledningsvis vad begäran gällde och därefter följde ett antal obligatoriska fält som skulle fyllas i. Även den som begärde ut allmänna handlingar uppmanades att fylla i bl.a. namn, personnummer och medborgarskap.

text: Anonymitetsskyddet i

text: 2 kap. 18 § tryckfrihetsförordningen

text: innebär att var och en har rätt att ta del av allmänna handlingar hos en myndighet utan att behöva ange vem han eller hon är. På samma sätt som en myndighets besöksrutiner inte får utformas så att rätten till anonymitet åsidosätts får ett formulär på en webbsida som används för framställningar om allmänna handlingar inte heller göra det.

text: Att ha obligatoriska fält för namn och personnummer i ett formulär för framställningar om att ta del av allmänna handlingar kan innebära en inskränkning i rätten att vara anonym. Migrationsverket upplyser visserligen om att den som vill vara anonym ska använda sig av andra kontaktvägar än formuläret, men med hänsyn till att den informationen inte har placerats i omedelbar anslutning till formuläret finns det risk för att upplysningen om rätten att vara anonym inte når fram till läsaren.

text: Även om en person som vill ta del av allmänna handlingar inte vill vara anonym, och alltså gör sin begäran i eget namn, krävs dock inte att Migrationsverket har tillgång till de efterfrågade uppgifterna för att inleda handläggningen. Genom användningen av formuläret kräver verket alltså mer information än vad som är nödvändigt för att hantera en begäran om att få ta del av en allmän handling. Utformningen av formuläret är olämplig med hänsyn till anonymitetsskyddet. Mejlsvaret till den som begärt att få ta del av allmänna handlingar Av utredningen framgår att Migrationsverket skickade ett standardiserat mejlsvar till personer som begärt att få ta del av allmänna handlingar, där det angavs att sådana handlingar skulle beställas på en särskild blankett. I mejlsvaret angavs också att den förväntade handläggningstiden för att hantera en begäran var tre–sex veckor.

text: Migrationsverket har i sitt yttrande uppgett att det inte finns något krav på att använda det formulär som de erbjuder på sin webbplats och att verket har en skyldighet att hantera framställningar om att få ta del av allmänna handlingar som kommer in på andra sätt. Verket har vidare angett att framställningar om att få ta del av allmänna handlingar prioriteras och hanteras skyndsamt och att det aktuella mejlsvaret, såvitt det får förstås, inte längre används.

text: Det är positivt att Migrationsverket har upphört med att skicka mejlsvar av det slag som har beskrivits och att framställningar om allmänna handlingar trots den information som lämnats har hanterats skyndsamt. Det förändrar dock inte att Migrationsverket under en period felaktigt hänvisat den som begärt att få ta del av allmänna handlingar till att använda en särskild blankett och lämnat vilseledande information om handläggningstiden. Migrationsverket ska kritiseras för detta. Jag vill i denna del också säga att jag finner det anmärkningsvärt att Migrationsverket inte på ett bättre sätt har kontrollerat att den information som har gått ut till enskilda var korrekt. Hanteringen av AA:s begäran Av utredningen framgår att AA mejlat Migrationsverket och begärt att få dokumentation på underlag för beslut om säkerhetsläget i Afghanistan och protokoll på beslut i samma fråga.

text: Migrationsverket har i sitt yttrande till JO angett att AA:s begäran är vag. Enligt AA fick hon ett svar från verket där hon hänvisades att begära ut handlingarna via en blankett. Migrationsverket har inte närmare kommenterat detta, men som framgått ovan har verket skickat mejlsvar med det innehållet. Jag utgår därför från att så har skett även i AA:s fall. Detta tyder på att verket, vid det tillfället, uppfattade hennes mejl som en begäran om att få ta del av en allmän handling.

text: Jag har ovan kritiserat verket för bristerna i det standardiserade mejlsvaret som verket skickade ut. Det finns därför inte anledning att uttala någon ytterligare kritik för hanteringen av AA:s begäran.

text: Med anledning av vad Migrationsverket har uppgett om vilka åtgärder som verket borde ha vidtagit med anledning av AA:s begäran vill jag dock påpeka följande.

text: JO har tidigare uttalat att en myndighet måste göra klart för sig vilka framställningar, eller delar av en framställan, som omfattas av

text: tryckfrihetsförordningens

text: regler och vilka som inte gör det (se t.ex. JO 2013/14 s. 585). JO har vidare uttalat att det är viktigt att en myndighet omgående tar ställning till vad en begäran avser och har en fungerande kommunikation med den som har begärt att få ta del av handlingar (se

text: JO 2015/16 s. 665

text: och JO 2018/19 s. 298).

text: Om Migrationsverket ansåg att AA:s begäran om att få ta del av allmänna handlingar var otydlig borde verket därmed ha kontaktat henne för att reda ut vad den avsåg. Om Migrationsverket inte uppfattade AA:s mejl som en begäran om att få ta del av allmänna handlingar utan som en allmän fråga har det ändå funnits en skyldighet att svara henne utan onödigt dröjsmål. Att den information hon efterfrågat fanns publicerad på Migrationsverkets webbplats förändrar inte detta.

text: Avslutande synpunkter Sedan JO inledde sin utredning har Migrationsverket uppdaterat sidan med information och förtydligat att den långa handläggningstiden inte avser framställningar om att få ta del av allmänna handlingar som enligt lag ska hanteras skyndsamt. Verket har också ändrat rubriken som rör handlingar som skickas med rekommenderad post. Jag ser positivt på detta men kan konstatera att sidan i övrigt i stort sett är oförändrad.

text: Som framgår ovan är den information som lämnas om framställningar enligt

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: missvisande i vissa delar och formuläret för begäran om en allmän handling utformat på ett olämpligt sätt med hänsyn till anonymitetsskyddet. Bristerna har huvudsakligen sin grund i att informationen och formuläret inte gör tydlig åtskillnad mellan framställningar om att få ta del av allmänna handlingar enligt

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: och framställningar om att t.ex. få intyg eller återfå inlämnade originalhandlingar. Framställningar om att ta del av allmänna handlingar har en särställning i fråga om bl.a. grundlagsfästa krav på skyndsam hantering och rätt till anonymitet för den enskilde som gör framställan. Jag förutsätter att Migrationsverket säkerställer att de brister som jag har uppmärksammat åtgärdas.

text: Det som AA har anfört i övrigt ger inte anledning till något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Lars Lindström

nyckelord:
Beslut
Beslutsmotivering, utformning av beslut

title: Kritik mot Vetenskapsrådet för bristande motivering av ett beslut om forskningsbidrag

sammanfattning: Ämnesrådet för medicin och hälsa inom Vetenskapsrådet avslog en ansökan om forskningsbidrag. Beslutet saknade uppgifter om vilka föreskrifter myndigheten hade tillämpat och vilka omständigheter som hade varit avgörande för myndighetens ställningstagande. Sammantaget uppfyllde inte beslutet de krav på motivering som framgår av förvaltningslagen. Vetenskapsrådet får kritik för den bristfälliga motiveringen.

text: Anmälan

text: AA klagade i en anmälan till JO den 10 december 2018 på Vetenskapsrådet med anledning av handläggningen av en ansökan om forskningsbidrag. Han uppgav bl.a. att ett beslut om avslag, daterat den 18 oktober 2018, saknade en fullständig motivering.

text: Utredning

text: JO tog del av ärendeblad och handlingar i Vetenskapsrådets ärende med dnr 2018-03235.

text: JO begärde därefter att Vetenskapsrådet skulle lämna upplysningar om och yttra sig över det som AA hade framfört om myndighetens skyldighet att motivera sina avslagsbeslut i ärenden som rör forskningsbidrag. Det skulle särskilt framgå hur utformningen av beslutet den 18 oktober 2018 förhöll sig till bestämmelsen i

text: 32 § förvaltningslagen (2017:900)

text: Vetenskapsrådet (stf generaldirektören) lämnade följande remissvar (bilagor här utelämnade):

text: Vetenskapsrådets beredning av ansökningar och beslut om forskningsmedel inom medicin och hälsa

text: Allmänt Enligt

text: 1 § förordning (2009:975)

text: med instruktion för Vetenskapsrådet ska myndigheten ge stöd till grundläggande forskning av högsta vetenskapliga kvalitet inom samtliga vetenskapsområden. I 8 § instruktionen anges vilka

text: ämnesråd, råd och kommittéer som finns vid Vetenskapsrådet och att myndigheten bestämmer i vilka ärenden inom respektive vetenskapsområde som ämnesråden, råden och kommittéerna ges rätt att besluta om fördelning av forskningsmedel. Vetenskapsrådets styrelse har bestämt att Ämnesrådet för medicin och hälsa ska besluta om fördelning av medel till forskning inom medicin och hälsa. Under 2018 bereddes 930 stycken ansökningar om olika slags projektbidrag inom forskningsområdet varav 251 stycken av dessa beviljades.

text: Beredning av ansökningar Ämnesrådet för medicin och hälsas beslut i ärenden som rör fördelning av forskningsmedel baseras på granskningar som utförs av beredningsgrupper. Beredningsgrupperna sammanfattar slutsatserna av sina granskningar i yttranden och prioriteringslistor. Beredningsgrupperna består av aktiva forskare som har i uppgift att bedöma inkomna ansökningar utifrån vetenskaplig kvalitet och sökandens kompetens. Vetenskapsrådet utbildar och informerar beredningsgrupperna om hur bedömningen ska genomföras och vilka riktlinjer som gäller. Arbetet i beredningsgrupperna inom medicin och hälsa sker med stöd av en särskild beredningshandbok som har tagits fram för utlysningar av forskningsmedel som sker inom området. Beredningshandboken riktar sig primärt till beredningsgruppernas ledamöter men är även allmänt tillgänglig via Vetenskapsrådets webbplats. Av beredningshandboken för medicin och hälsa 2018 framgår bl.a. följande i fråga om förfarandet vid beredningen av ansökningar. Vid beredningen av ansökningar inom medicin och hälsa används ett tvåstegsförfarande med sållning som syftar till att möjliggöra för beredningsgrupperna att koncentrera arbetet på ansökningar med hög vetenskaplig kvalitet som har en rimlig chans att beviljas forskningsmedel av Vetenskapsrådet. Det första beredningssteget består i att ledamöterna i beredningsgruppen läser, betygsätter, rangordnar och lämnar skriftliga kommentarer över samtliga ansökningar efter fastlagda kriterier. Efter att alla ansökningar betygsatts och rangordnats vägs de individuella rangordningarna samman till en gemensam preliminär prioriteringsordning. Baserat på denna prioriteringsordning föreslår ordföranden i beredningsgruppen vilka ansökningar som ska sållas. De ansökningar som föreslås för sållning är de som ledamöterna vid sin individuella bedömning varit enade om håller en lägre kvalitet än övriga ansökningar. Hela beredningsgruppen enas sedan om ett förslag till vilka ansökningar som bör sållas och vilket slutbetyg dessa ansökningar ska få. I det andra steget av förfarandet behandlas de ansökningar som inte har sållats i det första steget. De återstående ansökningarna läses av samtliga ledamöter i beredningsgruppen. Vid ett beredningsgruppsmöte presenterar en ledamot respektive ansökan för övriga i gruppen. Beredningsgruppen diskuterar därefter ansökan och enas om en gemensam, slutlig bedömning. Beredningsgruppens gemensamma bedömning, inklusive hur respektive ansökan står sig i konkurrens med övriga ansökningar sammanfattas i skriftliga yttranden och en prioriteringsordning. Yttranden som avser ansökningar som sållats i det första steget innehåller ett sammanfattande betyg och ett standardyttrande, samt i vissa fall utlysningsspecifika betyg. Yttranden som avser ansökningar som har gått vidare till det andra beredningssteget innehåller betyg avseende samtliga bedömningskriterier och ett individuellt yttrande.

text: Beslut om medelsfördelning Ämnesrådet för medicin och hälsas beslut om fördelning av forskningsmedel fattas vid rådssammanträden. Till grund för ämnesrådets beslut ligger typiskt sett yttranden från den beredningsgrupp som har haft i uppgift att granska ansökningarna samt en av beredningsgruppen framtagen prioriteringsordning. Ämnesrådets beslut antecknas i ett sammanträdesprotokoll. Till ämnesrådets beslut läggs en bilaga med en prioriteringsordning som anger vilka ansökningar som beviljas respektive avslås. Av prioriteringsordningen framgår även de betyg som ansökningarna tilldelats av ämnesrådet. När ämnesrådet har fattat sitt beslut får sökanden en underrättelse via e-post och ett beslutsmeddelande i Vetenskapsrådets ansökningssystem Prisma. Beslutsmeddelandet är standardiserat och innehåller bland annat upplysningar om beslutets innehåll och uppgift om vilket ämnesråd som fattat beslutet. Samtidigt som beslutsmeddelandet tillgängliggörs publiceras ett yttrande från den beredningsgrupp vars granskning legat till grund för ämnesrådets ställningstagande och myndighetens beslut, även det i Vetenskapsrådets ansökningssystem Prisma.

text: Klagomål och frågor Eventuella frågor om hur ansökningar har bedömts hanteras enligt beredningshandboken för medicin och hälsa 2018 av Vetenskapsrådets personal. Alla önskemål om förtydliganden hanteras av ansvarig huvudsekreterare i samråd med berörd beredningsgruppsordförande och forskningssekreterare.

text: Det aktuella ärendet

text: Beredningen av den aktuella ansökan AA gav den 16 mars 2018 in den i anmälan aktuella ansökan om forskningsbidrag till Vetenskapsrådet. Ansökan gavs in inom ramen för 2018 års utlysning Bidrag för utveckling av metoder för ersättning, begränsning och/eller förfining av djurförsök enligt 3R. Ansökan bereddes i en särskild beredningsgrupp, MH-3R, som bestod av sju ledamöter med specialistkompetens inom området. Ansökan granskades av fem stycken ledamöter. Beredningsgruppen fann vid sin granskning att ansökan skulle sållas i det första beredningssteget och redovisade sitt ställningstagande i ett skriftligt yttrande. Yttrandet innehöll två övergripande sifferbetyg avseende ansökans vetenskapliga kvalitet respektive relevans för den aktuella utlysningen. I yttrandet fanns även beskrivningar av de olika sifferbetygens innebörd, beredningsförfarandet samt en upplysning om att ansökan inte gått vidare till den andra granskningsfasen.

text: Beslut och beslutsunderrättelse Ämnesrådet för medicin och hälsa beslutade den 18 oktober 2018 om finansiering av projektbidrag enligt ett förslag till prioriteringsordning som tagits fram av beredningsgruppen MH-3R. Av prioriteringsordningen, som lades som en bilaga till ämnesrådets beslutsprotokoll, framgick att rådet genom beslutet avslog AA:s ansökan. Ämnesrådet lade de betyg som AA:s ansökan fått av MH- 3R till grund för sitt beslut. Den 25 oktober 2018 tillgängliggjordes en underrättelse om beslutet och yttrandet från beredningsgruppen MH-3R för AA i Vetenskapsrådets ansökningssystem Prisma. Av beslutsunderrättelsen framgick att Vetenskapsrådet beslutat att avslå ansökan om bidrag samt att den aktuella beslutsinstansen var Ämnesrådet för medicin och hälsa.

text: Efterföljande korrespondens med AA Efter att AA underrättats om Vetenskapsrådets beslut inkom han med ett antal skrivelser till myndigheten. I skrivelserna framhöll AA bl.a. att han önskade en förtydligande motivering av beslutet att avslå hans ansökan. Vetenskapsrådet lämnade den 21 december 2018 kompletterande förtydliganden till AA gällande skälen för de betyg från beredningsgruppen som låg till grund för ämnesrådets beslut. – – –

text: Vetenskapsrådets bedömning

text: Motiveringsskyldighet Motiveringsskyldigheten enligt

text: förvaltningslagen

text: gäller inte enbart för överklagbara beslut utan även för vissa beslut som enligt uttryckligt förbud inte får överklagas och som meddelas av en förvaltningsmyndighet som första och sista instans (se

text: prop. 2016/17:180 s. 321

text: ). Någon grund för att utelämna motivering vid tilldelning av forskningsbidrag har inte tagits in i 2017 års förvaltningslag. Det sagda innebär att Vetenskapsrådets beslut att avslå en ansökan om forskningsmedel ska innehålla en klargörande motivering, trots att ett sådant beslut enligt

text: 28 §

text: myndighetens instruktion omfattas av ett uttryckligt överklagandeförbud. Vetenskapsrådets motivering ska ange vilka föreskrifter som har tillämpats och vilka omständigheter som har varit avgörande för myndighetens ställningstagande.

text: Beslutsmotiveringen i det aktuella fallet Beslutet att avslå AA:s ansökan utformades i enlighet med de rutiner som gäller hos Ämnesrådet för medicin och hälsa i fråga om avslagsbeslut som fattas efter sållning. Vetenskapsrådet gör följande bedömning i fråga om hur det i ärendet aktuella beslutets innehåll förhåller sig till

text: förvaltningslagens

text: krav på beslutsmotivering. Ämnesrådet för medicin och hälsas beslutsprotokoll saknar uppgifter om det författningsmässiga stödet för beslutet, d.v.s. om vilka föreskrifter som tillämpats. Av den bilaga som lagts till protokollet framgår att AA:s ansökan granskats av beredningsgruppen MH-3R samt vilka betyg ansökan tilldelats. Det framgår dock inte av protokollet eller bilagan vilka omständigheter, d.v.s. fakta, som varit avgörande för ämnesrådets ställningstagande. I samband med att Vetenskapsrådet underrättade AA om ämnesrådets beslut tillgängliggjordes yttrandet från beredningsgruppen MH-3R för honom i myndighetens ansökningssystem. Av yttrandet framgår de betyg som angetts i bilagan till ämnesrådets beslutsprotokoll. Yttrandet i övrigt innehåller emellertid inte några uppgifter om vilka omständigheter som legat till grund för ämnesrådets beslut. Vetenskapsrådet kan med detta konstatera att beslutet inte innehåller de uppgifter som

text: förvaltningslagens

text: krav på klargörande motivering förutsätter. Med anledning av vad som framkommit kommer Vetenskapsrådet att se över hur ämnesrådsbeslut kan utformas för att tillgodose

text: förvaltningslagens

text: krav på angivande av vilka föreskrifter som har tillämpats. Vetenskapsrådet kommer även vidta åtgärder för att säkerställa att de omständigheter som är avgörande för myndighetens ställningstagande anges vid avslagsbeslut som fattas efter sållning. Vetenskapsrådet avser slutligen att se över hur ämnesrådsbeslut kan utformas för att tydliggöra vad som utgjort ämnesrådets egna skäl för beslutet samt hur hänvisningar till yttranden från beredningsgrupper ska göras i de fall innehåll i sådana yttranden utgör rådets egna beslutsskäl.

text: Kompletterande förtydliganden Att Vetenskapsrådets beslut om att avslå en ansökan om forskningsmedel ska innehålla en klargörande motivering innebär att myndigheten inte ska lämna en sådan motivering i efterhand som avses i

text: 32 § tredje stycket förvaltningslagen

text: . Det utesluter dock enligt Vetenskapsrådets mening inte att ytterligare förtydliganden gällande beslut kan, och i vissa fall ska lämnas inom ramen för den serviceskyldighet som åligger myndigheten enligt

text: 6 § förvaltningslagen

text: . Vetenskapsrådet anser att de kompletterande förtydliganden som myndigheten lämnat till AA varit nödvändiga för att fullgöra denna serviceskyldighet. AA fick möjlighet att kommentera remissvaret.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Den 1 juli 2018 trädde en ny förvaltningslag (

text: ), FL, i kraft som ersatte 1986 års förvaltningslag. Skyldigheten för förvaltningsmyndigheter att motivera sina beslut framgår numera av

text: 32 §

text: FL. Paragrafen motsvarar delvis

text: 20 §

text: i 1986 års förvaltningslag.

text: Enligt

text: 32 §

text: FL ska ett beslut som kan antas påverka någons situation på ett inte obetydligt sätt innehålla en klargörande motivering, om det inte är uppenbart obehövligt. En sådan motivering ska innehålla uppgifter om vilka föreskrifter som har tillämpats och vilka omständigheter som har varit avgörande för myndighetens ställningstagande.

text: En motivering får helt eller delvis utelämnas, om 1. beslutet gäller anställning av någon, 2. ett väsentligt allmänt eller enskilt intresse kräver att beslutet meddelas omedelbart, 3. det är nödvändigt med hänsyn till rikets säkerhet, skyddet för enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden eller något annat jämförbart förhållande, eller 4. beslutet gäller meddelande av föreskrifter som avses i

text: 8 kap.

text: regeringsformen

text: Om motiveringen har utelämnats enligt andra stycket 1, 2 eller 3 ska myndigheten om möjligt ge en motivering i efterhand, om någon enskild begär det och det behövs för att han eller hon ska kunna ta till vara sin rätt.

text: Förvaltningslagens

text: krav på motivering gäller sådana beslut som kan antas påverka någons situation på ett inte obetydligt sätt. Uttrycket påverka någons situation tar sikte på beslutets faktiska verkningar, främst i förhållande till någons personliga eller ekonomiska situation. Det i grunden avgörande är beslutets faktiska verkningar utifrån en objektiv bedömning. Det är alltså inte fråga om en subjektiv tolkning av om omständigheterna i det enskilda fallet är sådana att kravet på påverkan ska anses uppfyllt (se

text: prop. 2016/17:180 s. 321

text: Motiveringsskyldigheten enligt huvudregeln gäller inte enbart myndighetens slutliga beslut eller interimistiska beslut under förfarandet som rör sakfrågan. Jämfört med 20 § i 1986 års förvaltningslag innebär bestämmelsen en utökning

text: till att formellt gälla alla beslut under handläggningen som har faktiska verkningar för den enskilde. Kravet på motivering gäller även för beslut som inte är överklagbara. Motiveringsskyldigheten innebär att myndigheten måste ange de skäl som bestämt utgången i ärendet. Det krävs inte att myndigheten ingående redogör för sakförhållandena i ärendet eller för hur dessa bedömts. I uttrycket klargörande ligger emellertid att skälen måste presenteras på ett sådant sätt att de blir begripliga för den enskilde. Det innebär att myndigheterna i sina beslut ska använda ett språk som är enkelt, korrekt och anpassat så att besluten kan bli begripliga för mottagarna (

text: a. prop. s. 190

text: och

text: I paragrafens andra stycke regleras de särskilda undantagen från huvudregeln om en obligatorisk motivering. I 1986 års förvaltningslag (20 § första stycket 2) fanns ett uttryckligt undantag för beslut om tilldelning av forskningsbidrag. Enligt förarbetsuttalandena saknades det skäl för ett sådant undantag i 2017 års förvaltningslag (

text: a. prop. s. 200

text: Bedömning

text: AA ansökte den 16 mars 2018 om ett forskningsbidrag hos Vetenskapsrådet. Hans ansökan bereddes av en särskild beredningsgrupp. Ämnesrådet för medicin och hälsa avslog hans ansökan den 18 oktober 2018 i ett protokollbeslut. Den 25 oktober 2018 lades en underrättelse om beslutet och ett yttrande från den aktuella beredningsgruppen ut i Vetenskapsrådets ansökningssystem. Av underrättelsen framgick att Vetenskapsrådet beslutat att avslå AA:s ansökan om bidrag samt att beslutet var fattat av Ämnesrådet för medicin och hälsa.

text: Avslagsbeslutet kan antas ha påverkat AA:s situation på ett inte obetydligt sätt. Beslutet var inte av sådan karaktär att det var uppenbart obehövligt för myndigheten att lämna en motivering. Som framgår av Vetenskapsrådets svar till JO innehöll inte avslagsbeslutet eller de medföljande handlingarna någon sådan klargörande motivering som krävs enligt

text: 32 §

text: FL. Beslutet saknade uppgifter om vilka föreskrifter myndigheten hade tillämpat och vilka omständigheter som hade varit avgörande för myndighetens ställningstagande. Sammantaget uppfyllde inte beslutet de krav på motivering som framgår av

text: förvaltningslagen

text: . Vetenskapsrådet ska därför kritiseras för den bristfälliga motiveringen.

text: Vad som i övrigt har förekommit i ärendet ger inte anledning till någon åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Cecilia Nordenfelt

nyckelord:
Avsaknad av lagstöd
Dokumentation
God man/förvaltare

title: Initiativärende mot Överförmyndaren i Norrtälje kommun om handläggningen av ärenden om god man enligt 11 kap. 2 § föräldrabalken m.m.

text: Initiativet m.m.

text: Vid inspektion av Överförmyndaren i Norrtälje kommun den 4-5 december 2006 gjordes iakttagelser angående överförmyndarens förordnande av god man och handläggningen i ett ärende om föräldraförvaltning som föranledde mig att fortsätta granskningen inom ramen för ett initiativärende.

text: Föredraganden i ärendet upprättade en promemoria med i huvudsak följande lydelse.

text: Ärende 22/03

text: I februari 2003 förordnade överförmyndaren god man för AA för att tillvarata hennes intresse i dödsboet efter hennes make. AA behövde enligt läkarintyg hjälp med att bevaka sin rätt på grund av sjukdom. I sitt beslut angav överförmyndaren att förordnandet skedde med stöd av

text: 11 kap. 2 § föräldrabalken

text: (FB). Av akten framgår emellertid inte om AA hade god man eller förvaltare sedan tidigare. Till överförmyndaren har sedan inkommit ett köpeavtal. Den 1 september 2003 godkände överförmyndaren köpeavtalet. Såvitt framgår av akten har överförmyndaren inte vidtagit några åtgärder förrän 2007, då bl.a. den gode mannen tillskrevs.

text: Ärende 93/04

text: 2004 ansökte en advokat om att god man skulle utses för BB för att företräda henne vid en gåva av fastighet. Överförmyndaren förordnade i november 2004 en god man med stöd av

text: 11 kap. 2 §

text: FB. Av akten framgår inte om BB hade god man eller förvaltare sedan tidigare. Överförmyndaren har granskat och godkänt gåvobrev och ansökan om inskrivning. Sedan december 2004 har inte någon åtgärd vidtagits förrän 2007 då den gode mannen tillskrevs.

text: Ärende 96/04

text: 2004 anordnade överförmyndaren godmanskap för CC för att ta tillvara hennes intressen i ett dödsbo och arvskifte. Överförmyndaren har i sitt beslut angett att godmanskapet anordnades med stöd av

text: 11 kap. 2 §

text: FB. Av akten framgår inte om CC hade god man eller förvaltare sedan tidigare. Överförmyndaren har inte vidtagit någon ytterligare åtgärd förrän 2007 då den gode mannen tillskrevs.

text: Ärende 20/04

text: DD, som är född 1994, erhöll i samband med faderns död 2003 drygt 70 000 kr i försäkringsersättning som skulle stå under överförmyndarens tillsyn. DD var familjehemsplacerad hos EE och hennes moder är vårdnadshavare. EE inkom med tillgångsförteckning, vilken granskades och godkändes av överförmyndaren. Överförmyndaren har sedan beslutat att även DD:s barnpension skall sättas in på ett konto med överförmyndarspärr. Av akten framgår inte om överförmyndaren ansett att DD:s tillgångar skall stå under kontrollerad förvaltning. – – –

text: Utredning

text: Ärendet remitterades till Överförmyndaren i Norrtälje kommun för yttrande. Överförmyndaren FF anförde i sitt remissvar bl.a. följande.

text: Ärende 22/03

text: Överförmyndaren har vid eftergranskningen konstaterat att förordnandet av god man skett med stöd av fel lagrum och att ärendet därefter ej följts upp i avsikt att korrigeras eller avslutas. Handlingar har 2007 införskaffats för att se hur ärendet har förlöpt oaktat det felaktiga förordnandet. Det har då kunnat konstateras att handlingen genomförts men att gode mannen ej efter genomfört uppdrag begärt sitt entledigande, eller påmints därom. Överförmyndaren har därför 2007-05-07 tillskrivit gode mannen och entledigat honom från uppdraget. Akten har därefter stängts.

text: Ärende 93/04

text: I likhet med ovanstående ärende har även här god man utsett med stöd av fel lagrum. Även här har inkomna handlingar samt kontakt med god man och advokat som upprättat gåvohandlingar visat att handlingen genomförts och att gode mannens uppdrag därför bort avslutas. Gode mannen har meddelats entledigande och akten stängts 2007-04-15.

text: Ärende 96/04

text: Huvudmannen CC har sedan 1992-08-18 haft god man utsedd för sig. Detta förordnande är emellertid hanterat i en separat akt till vilken hänvisning finns i det datorstödda administrationsprogrammet. Av okänd anledning har detta inte noterats fysiskt i rubr. akt. Förordnandet har i detta fall skett i korrekt lagrum. Genomgångna handlingar visar att ärendet avslutats. Gode mannen har 2007 05-08 entledigats från uppdraget i rubr. akt.

text: Ärende 20/04

text: Överförmyndarens beslut om överförmyndarspärr för DD:s tillgångar har skett efter begäran av Hässelby-Vällingby stadsdelsförvaltning till skydd för DD:s tillgångar. Överförmyndarens bedömning och beslut har skett enligt FB13:19 som särskild överförmyndarkontroll. Överförmyndarens kontroll sker genom regelbundet inhämtande av saldobesked från bank.

text: Allmänna kommentarer

text: I avsikt att säkerställa att administrativ och juridisk kompetens motsvarar de krav som ställs på överförmyndarmyndigheten i Norrtälje har nuvarande befattningshavare tillförts administrativa resurser i form av datorstöd samt utökade personal-

text: resurser. Överförmyndare och handläggare har dessutom genomgått högskoleutbildning i överförmyndarjuridik. Bedömningen är att det därmed skapats resurser och kompetens som så långt det är möjligt skall undanröja risken för misstag och beslut på felaktiga grunder. En systematisk genomgång av samtliga akter har påbörjats. – – – Överförmyndarens akt i ärende 20/04 granskades på nytt. Med anledning av iakttagelserna som gjordes beslutades att frågor om överförmyndarens handläggning av ärende 20/04 skulle handläggas i ett särskilt ärende.

text: Bedömning

text: Ärendena 22/03, 93/04, 96/04 Enligt

text: 11 kap. 2 § andra stycket föräldrabalken

text: (FB) skall överförmyndaren förordna god man när den som har en förmyndare, god man eller förvaltare skall företa en rättshandling eller vara part i en rättegång och behöver hjälp men enligt

text: 12 kap. 8 § samma lag

text: inte kan företrädas av förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren. Av tredje stycket följer att överförmyndaren skall förordna god man för den som har vårdnadshavare, förmyndare, god man eller förvaltare, i angelägenheter där den enskilde har ett intresse som strider mot en sådan företrädares eller dennes makes eller sambos intresse. Överförmyndaren skall meddela ett sådant förordnande, om det begärs av vårdnadshavaren, förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren eller den som denne i sådan egenskap företräder eller om det annars är lämpligt.

text: En tillämpning av

text: 11 kap. 2 §

text: FB förutsätter alltså att det redan finns t.ex. en god man för huvudmannen. Så var inte fallet i ärendena 22/03 och 93/04. Överförmyndaren saknade därmed stöd för att förordna god man enligt

text: 11 kap. 2 §

text: FB. Något annan möjlighet för överförmyndaren att förordna god man enligt föräldra-balkens regler fanns inte heller. Överförmyndaren förtjänar kritik för det inträffade

text: Beträffande ärende 96/04 hade huvudmannen god man enligt 11 kap. 4 § sedan tidigare och förordnandet av god man har således skett enligt korrekt lagrum. Enligt min mening borde det dock framgå av såväl akten som det i detta ärende aktuella beslutet att CC hade god man.

text: Det kan konstateras att överförmyndaren härutöver brustit i bevakningen av ärendena och att de inte avslutats inom rimlig tid. Som jag framhöll i inspektionsprotokollet (JO:s dnr 5655-2006) är det av vikt att rutinerna för bevakning fungerar. Ärendena skall drivas framåt och får inte ligga öppna på obestämd tid. Överförmyndaren kan inte undgå kritik även för detta. Övrigt Jag noterar att överförmyndaren har tillförts ökade administrativa resurser och att den juridiska kompetensen har höjts. Det är också tillfredsställande att en systematisk genomgång av samtliga akter har påbörjats.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Hans-Gunnar Axberger

nyckelord:
Allmänna handlingar
Långsam handläggning

title: Anmälan mot Stadsbyggnadsnämnden i Helsingborgs kommun angående utlämnande av allmän handling m.m.

text: Anmälan

text: I en anmälan, som kom in till JO den 18 februari 2008, klagade AA på Helsingborgs kommun med anledning av långsam handläggning av framställningar om att få del av allmän handling. Av hans anmälan med bilagor framgick följande.

text: I en skrivelse till Helsingborgs kommun, tekniska förvaltningen, den 31 augusti 2007 begärde AA att få kopior av ett yttrande från år 1974 och ett PM från år 1975, båda från Lantbruksnämnden i Malmöhus län. Först efter en påminnelse fick han handlingarna med ett brev, daterat den 18 september 2007, från stadsbyggnadsförvaltningen. I ett brev daterat den 10 oktober 2007 begärde han ytterligare handlingar, två uppdragsbrev och en översiktskarta. Efter en påminnelse svarade stadsbyggnadsförvaltningen i en skrivelse, daterad den 8 november 2007. I skrivelsen upplystes att de efterfrågade handlingarna inte fanns hos förvaltningen utan förvarades hos stadsarkivet, där det fanns möjlighet att söka handlingarna. Skrivelsen avslutades ”Vi har dock tagit kontakt med stadsarkivet för att hjälpa till, och när vi fått dessa uppgifter översänder vi dem, beklagar, men därav längre handläggningstid”. Då inget hände tog AA själv kontakt med stadsarkivet. Det visade sig då att stadsarkivet inte hade fått någon begäran från stadsbyggnadsförvaltningen.

text: Utredning

text: Stadsbyggnadsnämnden i Helsingborgs kommun anmodades att göra en utredning och yttra sig över anmälan. Vid sammanträde den 17 april 2008 beslutade stadsbyggnadsnämnden följande remissvar. – – – VA-verket har ägnat mycket tid för att efter bästa förmåga besvara alla de frågor som ställts per telefon och brevledes av AA, ordförande i Skavebäckens Vattenregleringsföretag.

text: Bakgrund

text: Vid Vegeåns vattendragsförbunds årsstämma den 31 maj 2007, på uppdrag av sekreterare BB hölls från Helsingborgs VA-verk ett föredrag gällande utbyggnader av Väla centrum. Under föredraget redogjordes noggrant för de olika

text: avrinningsområdena som slutligen belastar Vegeån. Hanteringen av dagvattenlösningar vid den framtida utbyggnaden av Väla marknad. Det gjordes studiebesök på några platser, då det också fanns möjlighet att ställa frågor. AA hade efterfrågat information för Skavebäckens vattenregleringsföretag, med anledning härav föreslog VA-verket att Vegeåns vattendragsförbund skulle sända inbjudan angående föredraget även till dem. Representerade från VA-verket i Helsingborg var VA-chef CC samt samt bitr VAchef DD som föredragshållare. Enligt önskemål översändes kopior av hela föredraget samt bilder senare till AA, som i sitt brev den 31 augusti 2007 också bekräftade det tidigare mottagandet. Brev daterat 31 augusti 2007, inkom 4 september 2007: Innehöll dessutom förfrågan angående mätutrustning vid Väla Bäcks magasin, samt önskemål om kopior av Dnr 34-605/74 samt Dnr 34-605/74, båda gällande beslut från Lantbruksnämnden i Malmöhus län. Svar på detta sändes 18 september 2007, Dnr 2515/07; med svar på ställd fråga samt kopior av tillhörande bilagor som efterfrågats. Den 10 oktober 2007 gjordes ytterligare en förfrågan av AA med önskemål om de handlingar/uppdragsbrev som låg till grund för Lantbruksnämndens beslut i ovan nämnda skrivelser. Då dessa inte fanns i förvaltningens arkiv tog VA-verket telefonkontakt med stadsarkivet. Eftersom dessa handlingar är mer 30 år borde de vara överförda till stadsarkivet. På stadsarkivet letades det under en halvdag efter dessa handlingar av personal på stadsarkivet. Därefter fick verket besked per telefon att handlingarna inte fanns att hitta. Någon skriftlig beställning gjordes inte av VA-verket. Allt skedde per telefon. Den 8 november 2007 underrättades AA om att handlingarna inte fanns på förvaltningens arkiv men att det fanns möjlighet att söka dessa handlingar direkt på stadsarkivet. Vi talade också om att verket dock haft kontakt själva med stadsarkivet för att hjälpa till och beklagade därför att svaret dröjt. VA-verket anser sig inte varit försumliga i detta ärende utan tvärtom försökt att vara tillmötesgående både vid brev och ett antal telefonkontakter som skett. Handläggare i detta ärendet har varit DD, bitr. VA-chef.

text: AA kommenterade remissvaret.

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 2 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen

text: , TF, ska en allmän handling som får lämnas ut – och alltså inte omfattas av någon sekretessbestämmelse – på begäran ”genast eller så snart som möjligt” på stället utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av handlingen. Av

text: 2 kap. 13 §

text: TF framgår att den som önskar ta del av en allmän handling också har rätt att mot fastställd avgift få en avskrift eller en kopia av handlingen till den del den får lämnas ut. En begäran att få en avskrift eller en kopia av en allmän handling ska behandlas skyndsamt. Besked i en utlämnandefråga bör normalt lämnas samma dag som begäran gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om en sådan fördröjning är nödvändig för att myndigheten ska kunna ta ställning till om den efterfrågade handlingen är allmän och offentlig.

text: Det är som regel den myndighet som förvarar handlingen som ska pröva en begäran, 2 kap. 14 § första och andra stycket TF. Om en viss befattningshavare vid en

text: myndighet enligt arbetsordningen eller ett särskilt beslut svarar för vården av en handling ankommer det emellertid enligt 15 kap. 6 § andra stycket sekretesslagen i första hand på honom eller henne att pröva frågan om handlingens utlämnande till enskild. Vägrar befattningshavaren att lämna ut handlingen eller tillmötesgås begäran inte fullt ut ska den som begär handlingen underrättas om detta samt om att han eller hon kan begära att frågan hänskjuts till myndigheten och att ett formligt beslut av myndigheten krävs för att ett avgörande ska kunna överklagas.

text: När det gäller framställningar om att få del av handlingar som inte finns hos myndigheten kan myndigheten, om det inte råder någon tvekan om att handlingen inte finns och att den aldrig har funnits hos myndigheten, i stället för att pröva framställningen enligt 15 kap. 6 § sekretesslagen, avvisa den. För det fall den som begärt att få del av handlingen trots att han har fått besked om att framställningen gjorts hos fel myndighet återkommer med sin begäran bör dock ett överklagbart beslut enligt 15 kap. 6 § sekretesslagen meddelas.

text: I de fall det är tveksamt om det rör sig om en handling som finns eller har funnits hos myndigheten bör framställningen prövas enligt föreskrifterna i 15 kap. 6 § sekretesslagen.

text: Bedömning

text: Handläggningen av AA begäran om handlingar i brevet den 31 augusti 2007 besvarades först efter två veckor. Nämnden har inte närmare angett orsaken till tidsutdräkten. Även om det krävdes viss tid för att besvara den fråga som AA ställt i brevet så borde själva handlingsutlämnandet handlagts skyndsamt, i enlighet med TF:s bestämmelser.

text: AA begäran om handlingar i brevet den 10 oktober 2007 var, liksom den tidigare, ställd till ”Helsingborgs stad, tekniska förvaltningen”. Framställningen handlades av stadsbyggnadsförvaltningen, som enligt uppgifter på kommunens hemsida sedan den 1 juli 2007 ersatt tekniska förvaltningen och stadsbyggnadskontoret. Förvaltningen besvarade AA begäran efter fyra veckor genom skrivelsen den 8 november 2007. Av nämndens remissvar framgår att det avslutande stycket i skrivelsen inte var avsett att uppfattas som ett löfte från förvaltningen om att återkomma med handlingarna utan i stället skulle förstås som en förklaring till handläggningstidens längd. Även om förvaltningen efterforskat handlingarna hos stadsarkivet i syfte att bistå AA har det emellertid inte motiverat en så lång handläggningstid.

text: Stadsbyggnadsnämnden borde således med större skyndsamhet ha besvarat AA framställan. Nämnden borde, eftersom det inte tycks ha kunnat klarläggas om de efterfrågade handlingarna fanns kvar hos myndigheten, ha meddelat ett överklagbart beslut i ärendet.