title: Kritik mot Socialnämnden i Södertälje kommun för bristande handläggning av ett ärende där ett 13-årigt barn som vårdades i ett familjehem med stöd av socialtjänstlagen kunde antas ha blivit utsatt för ett sexualbrott

sammanfattning: Barnet BB vårdades med stöd av socialtjänstlagen och var placerad i ett familjehem. När BB var 13 år gammal fick socialnämndens förvaltning vid ett telefonsamtal med en s.k. familjehemskonsulent reda på att BB träffat en kille via nätet och att de haft sex. Socialtjänsten inledde inte någon utredning om BB och polisanmälde inte heller det inträffade. BB:s mor anmälde i stället saken till polisen. I beslutet framhåller JO att det på grund av uppgifterna från familjehemskonsulenten borde ha stått klart för nämnden att det kunde misstänkas att BB varit utsatt för ett sexualbrott. JO konstaterar vidare att eftersom BB vårdades i ett familjehem hade nämnden ett långtgående ansvar för vården av henne. Mot den bakgrunden borde nämnden omgående ha inlett en utredning för att allsidigt kunna belysa hennes situation. JO kritiserar nämnden för att den inte inledde en utredning. Nämnden vidtog dock vissa åtgärder med anledning av det inträffade; t.ex. kontaktades en kurator som träffade BB. Det framgår dock att nämnden varken utredde eller funderade på vad som var bäst för BB i den uppkomna situationen. Enligt nämndens svar till JO verkar den främsta anledningen till att BB fick träffa en kurator ha varit att lugna hennes mor. JO påpekar att barnets bästa ska vara avgörande vid beslut och andra åtgärder som rör vård- eller behandlingsinsatser för barn. Det är anmärkningsvärt att nämnden inte synes ha funderat över detta vid handläggningen och vid valet av åtgärder och att nämnden inte analyserat eller redovisat en bedömning av vad som var bäst för BB. Nämndens avsaknad av ett barnperspektiv vid handläggningen av ärendet är allvarlig och JO kritiserar nämnden för detta.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO klagade AA på bl.a. socialtjänsten i Södertälje kommun och uppgav i huvudsak följande: Hennes dotter BB vårdades i ett familjehem med stöd av

text: socialtjänstlagen (2001:453)

text: , SoL. Under våren 2019 utreddes BB av en psykolog och det kom då fram att BB bl.a. hade ett riskfyllt beteende när det gällde killar och vuxna män som hon haft kontakt med via internet. I mars 2020

text: berättade BB, som då var 13 år gammal, att hon fått kontakt med en kille via internet och att de även haft sex. Varken socialtjänsten eller familjehemmet kontaktade AA med anledning av det inträffade, och socialtjänsten polisanmälde inte heller händelsen. En av socialtjänstens handläggare gav i stället BB rådet att gå till en ungdomsmottagning för att få hjälp med lämpligt preventivmedel.

text: Utredning

text: JO hämtade in vissa handlingar från socialförvaltningen i Södertälje kommun. Därefter begärde JO att socialnämnden i kommunen skulle yttra sig över AA:s anmälan.

text: Socialnämnden lämnade in ett remissvar och uppgav i huvudsak följande:

text: Anmälan gäller flickan BB som vid tidpunkten för den anmälda händelsen var 13 år (skulle fylla 14 år om drygt en månad) och var placerad i familjehem enligt

text: socialtjänstlagen

text: . Den 4 mars 2020 kontaktades BB:s handläggare på socialtjänsten per telefon av familjehemskonsulenten CC. CC informerade att BB samma dag besökt skolsköterskan för att få ett dagen efter-piller eftersom hon dagen innan hade haft oskyddat sex. Skolsköterskan kontaktade därefter familjehemsmamman och informerade henne om det inträffade. Under telefonsamtalet mellan familjehemskonsulenten och handläggaren framkom att både familjehemskonsulenten och familjehemmet kände en viss tveksamhet till om BB:s berättelse verkligen stämde. Vidare resonerade man kring hur man skulle gå vidare i ärendet, såväl vad gällde information till vårdnadshavaren som eventuell polisanmälan. Handläggaren diskuterade därefter saken med sin gruppledare och tillsammans rådfrågade de även kommunens jurist, varvid särskilt frågan om flickans integritet kontra vårdnadshavarens rätt till information dryftades. Handläggaren och gruppledaren gjorde bedömningen att händelsen behövde utredas ytterligare och då särskilt frågan om flickans egen inställning till att information om det inträffade skulle lämnas till vårdnadshavaren liksom frågan med vem flickan haft sex. BB ska själv ha uppgett att det rörde sig om ”jämnårig” kille vilket, om det visat sig stämma, skulle ha inneburit att inget brott begåtts eftersom ingen av ungdomarna var över femton år och därmed straffmyndig. BB ska också ha uppgett att det rört sig om frivilligt sex. Under tiden dessa frågor utreddes vidare kontaktade BB själv sin mamma och berättade för henne vad som hänt. Exakt när vårdnadshavaren informerades av BB är inte klarlagt men torde ha skett under helgen efter själva händelsen, dvs. 4-5 dagar efter det inträffade. Mamman gjorde en orosanmälan till socialnämnden den 9 mars 2020 där hon uppgav att BB själv berättat för mamman att hon hade haft ett sexuellt umgänge veckan innan. Mamman informerades alltså allra senast en vecka efter händelsen. Mamman berättade vidare att BB tidigare haft sexuellt självskadebeteende och att hon (mamman) var jätteorolig eftersom BB har autism och har svårt att förstå sociala koder. Vårdnadshavaren valde att göra en polisanmälan vilket handläggaren samtalade med familjehemskonsulenten om under ett telefonsamtal den 26 mars. Journalanteckningen från samtalet kan tolkas som att en polisanmälan då redan hade gjorts, eller i vart fall att handläggaren uppfattat det så. I själva verket gjorde vårdnadshavaren och hennes sambo en polisanmälan först den 30 mars 2020. I polisanmälan sägs att det skulle röra sig om en ”äldre man”. Vad som framkommit i utredningen är att det rört sig om en pojke i klassen ”över” BB:s som fyllt femton år i januari 2020. Pojken är alltså drygt ett år äldre än BB. I

text: polisanmälan sägs även att händelsen skulle ha inträffat tre månader tidigare, vilket kan tolkas som att den gäller en annan händelse än den nu ifrågavarande. Troligtvis rör det sig dock om en felskrivning/feltolkning och att det rätteligen borde ha stått att händelsen inträffat tre veckor tidigare.

text: Vilka överväganden gjordes och vilka åtgärder vidtog nämnden med anledning av det inträffade? Som framgår av redogörelsen ovan fördes en diskussion mellan handläggare, gruppledare och kommunjurist om hur man skulle gå vidare i ärendet med hänsyn till uppgifternas integritetskänsliga art. Man kom fram till att vissa frågor (se ovan) borde utredas ytterligare innan man kunde ta ställning dels till frågan om huruvida information skulle lämnas till vårdnadshavare, dels till eventuell polisanmälan. Efter att mamman informerats om det inträffade av BB hörde hon av sig till socialnämnden och uttryckte oro över vad hon uppfattade som ett självskadebeteende hos dottern. Under ett telefonsamtal med familjehemskonsulenten den 24 mars föreslog denne ett nätverksmöte med samtliga parter för att klargöra förväntningarna mellan dem. Handläggaren upplyste familjehemskonsulenten om att han bokat in ett möte med mamman två dagar senare i syfte att prata med mamman om hennes oro. Mötet avbokades av mamman. Handläggaren kontaktade istället en kurator på BUP angående vårdnadshavarens oro. Kuratorn uppgav att BUP skulle kalla BB med familjehemmet och göra en kartläggning om sexuellt självskadebeteende. Vidare hölls ett online-möte den 22 april 2020 varvid bland annat diskuterades BB:s kontakter med okända personer på nätet och risken att hon for illa av detta. Under mötet beskrev familjehemmet hur de försökt balansera BB:s frihet och tillgång till kompisar och livet via mobilen och hur de försökt begränsa hennes rörelsefrihet med regler kring vilka hon träffar och när.

text: När och hur informerade nämnden barnets vårdnadshavare om det inträffade? För det fall vårdnadshavaren inte informerades av nämnden om det inträffade ska redogöras för varför så inte skedde. En vårdnadshavare har inte någon absolut rätt att ta del av uppgifter rörande en underårigs personliga förhållanden. Sekretess gäller enligt

text: 26 kap. 1 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: , OSL, inom socialtjänsten för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. När det gäller sekretessen i förhållande till vårdnadshavare ska särskilt den unges ålder och mognad vägas in. Vid prövningen av om en uppgift rörande en underårigs personliga förhållanden ska lämnas ut till vårdnadshavare måste därför först klargöras vem av dem som disponerar över sekretessen. Även om barnet inte nått en sådan mognad att det fått ett integritetsskydd mot föräldrarna kan uppgifter hemlighållas för föräldrarna om det kan antas att den underårige skulle lida betydande men … om uppgifterna röjs för vårdnadshavaren (

text: 12 kap. 3 §

text: OSL). Att vårdnadshavaren skulle informeras om det inträffade var alltså inte en självklarhet och bland annat frågan om flickans egen inställning till att mamman skulle informeras behövde först redas ut. BB föregrep dock nämndens ställningstagande i frågan genom att själv informera sin mamma om händelsen, vilket skedde inom en vecka från det att handläggaren fick vetskap om det inträffade.

text: JO begärde därefter att socialnämnden på nytt skulle yttra sig i ärendet. Nämnden skulle särskilt yttra sig över vissa frågor (JO:s frågor framgår av nämndens svar nedan).

text: I sitt nya remissvar uppgav nämnden i huvudsak följande:

text: Fråga 1

text: Av nämndens remissvar framgår inte hur nämnden hanterade den orosanmälan som AA ska ha gett in till socialtjänsten den 9 mars 2020. JO noterar att det av inhämtade journalanteckningar inte framgår att AA gett in någon orosanmälan till socialtjänsten. Nämnden ska redogöra för vilka åtgärder som den vidtog med anledning av orosanmälan. Inledde nämnden t.ex. en utredning med anledning av orosanmälan? Om inte, hur hanterades orosanmälan? Hur dokumenterades orosanmälan?

text: Svar

text: Den orosanmälan som gjordes av mamman den 9 mars 2020 finns dokumenterad i BB:s journal, närmare bestämt i den verkställighet av insatsen öppenvård/rehabilitering som påbörjades 180219 och avslutades 210428. Under verkställigheten beslutades även om insatsen familjehemsplacering enligt SoL. Sammanlagt 16 orosanmälningar inkom till socialnämnden under denna verkställighet varav fyra inkom från mamman. Varje orosanmälan kan av naturliga skäl inte leda till att en ny utredning inleds, däremot leder varje orosanmälan till någon form av åtgärd. I detta fall ledde mammans orosanmälan inte till att en ny utredning inleddes. Däremot föranledde mammans orosanmälan att samtal fördes med familjehem, familjebehandlare och flickan själv samt till att en kontakt togs med BUP. Kontakten med BUP togs den 1 april och en kurator uppgav att flickan och familjehemmet skulle få en kallelse till BUP för kartläggning av flickans sexuella självskadebeteende. I samtalet med familjehemmet betonades vikten av att familjehemmet skulle vara extra observant på flickans mående och hennes kontakter utanför familjen. Familjehemmet uppmanades även att mentalt förbereda henne inför polisutredningen med tillhörande polisförhör. Handläggaren planerade också in ett möte den 26 mars 2020 med mamman och familjebehandlare, som varit aktuella i ärendet sedan 2018, för att prata om mammans oro kring familjehemmet och hur kommunikationen framdeles skulle se ut. Under mötet skulle bl.a. följande frågor diskuteras. • BB:s mående och situation,

text: • BB:s umgänge och nätkontakt,

text: • Mammans oro och bakgrund till denna,

text: • Familjens åtgärder och mammas syn på dessa.

text: Mamman avstod från att delta vid mötet. Vid telefonsamtal med mamman den 9 april 2020 uppgav mamman att hon inte vill prata mer om kommunikation utan hon vill att det ska hända saker. Hon uppgav att hon är trött på allt prat om kommunikation. Mamma uppgav under samtalet att hon önskade att familjehemmet skulle börja med dagsschema för dottern. Man kom överens om att handläggaren skulle ta kontakt med familjehemmet och fråga om de kunde börja med ett schema för påsken som de sedan återkopplade till mamma. Under ett online-möte mellan socialsekreterare och familjehemmet den 22 april diskuterades bland annat BB:s kontakter med okända på nätet och risken att hon far illa i detta. Under mötet beskrev familjehemmet hur de försöker balansera BB:s frihet och tillgång till kompisar och livet via mobilen, och hur de försökt begränsa hennes rörelsefrihet med regler kring vilka hon träffar och när (hon får träffa kompisar i hemmet och ska åka hem efter skolan direkt). Familjehemsmamman förklarade att detta är en svår balansgång ibland. Dokumentation av orosanmälningar Orosanmälningar dokumenteras antingen i en utredning eller i den eventuella verkställighet/insats som för tillfället pågår. Orosanmälningar dokumenteras däremot inte i de löpande journalanteckningarna.

text: Fråga 2

text: I remissvaret nämns att nämnden bedömde att händelsen behövde utredas ytterligare innan man kunde ta ställning till om information kunde lämnas till vårdnadshavare och om man skulle göra en polisanmälan. Vad hände med den utredningen? Genomförde nämnden en närmare utredning av händelsen, eller ska remissvaret tolkas som att nämnden inte vidtog några utredningsåtgärder i och med att barnet självt berättade för AA om det inträffade?

text: Svar

text: De åtgärder som planerades var att ta reda på mer om • den person som BB haft sex med (om det var en jämnårig pojke – som hon själv uppgett – eller en vuxen man), • hur hon kommit i kontakt med pojken/mannen (om det var en skolkamrat som hon kanske hade ett förhållande med eller någon okänd man hon träffat via internet), • BB:s egen inställning till att mamman informerades om händelsen,

text: • På vilket sätt mamman skulle informeras – t.ex. om hon själv skulle vara med när informationen lämnades, • Vad som gäller i frågan om den avvägning av den unges integritet och vårdnadshavares rätt till information som måste göras när det gäller sekretess gentemot barnets vårdnadshavare.

text: Utredningsåtgärderna enligt ovan syftade enbart till att få ett bättre underlag vid bedömningen av om och hur mamman skulle informeras. Utredningsåtgärderna i dessa delar bedömes inte längre behövliga efter att BB själv informerat sin mamma om vad som inträffat. Då inriktades insatserna istället på hur flickan skulle få bästa stöd i samband med förhör och polisutredning.

text: Fråga 3

text: Av journalanteckningarna framgår att socialtjänsten hade kontakt med barnet den

text: 21 april 2020 och att man då bl.a. diskuterade den pågående polisutredningen och ev. förhör. Socialtjänsten hade därefter kontakt med polismyndigheten den

text: 27 april och den 4 maj 2020. Ingen av dessa kontakter nämns i nämndens svar till JO. Av remissvaret framgår att AA själv gjorde en polisanmälan mot

text: bakgrund av uppgifterna om övergrepp. Vilka åtgärder vidtog nämnden när man fick veta detta, inleddes t.ex. en utredning? (Se bestämmelserna i 5 kap. 11 § och 6 kap. 7 och 7b §§ SoL).

text: Svar

text: Nej, någon utredning inleddes inte. De bestämmelser i

text: socialtjänstlagen

text: som hänvisas till i frågan pekar framförallt på nämndens ansvar för att barn som placerats utanför det egna hemmet och deras vårdnadshavare får det stöd och den hjälp de behöver. Nämnden anser att sådant stöd kan ges under löpande verkställighet och att någon särskild utredning inte behöver inledas för att kunna ta det ansvar som föreskrivs i

text: socialtjänstlagen

text: . Beträffande frågan om vilka åtgärder som vidtogs hänvisas till svaret på fråga nr 1.

text: Fråga 4

text: Av en journalanteckning den 4 mars 2020 framgår att en socialsekreterare gav rådet till familjehemskonsulenten att be familjehemsföräldrarna att ta med barnet till en mottagning. Detta kommenteras inte av nämnden i svaret till JO. Hur ser nämnden på det rådet som socialsekreteraren gav till familjehemskonsulenten? (Jfr

text: JO 2020/21 s. 505

text: Svar

text: Nämnden bestrider påståendet att socialsekreteraren skulle ha rått familjehemskonsulenten att be familjehemsföräldrarna ta med flickan till ungdomsmottagningen. Det handlade snarare om en överenskommelse mellan socialsekreteraren och familjehemskonsulenten. Det bör i sammanhanget nämnas att detta var första gången socialsekreteraren hörde talas om händelsen och att de uppgifter som då lämnades var att det skulle rört sig om en jämnårig pojke - i vilket fall det inte hade varit fråga om ett brott. Syftet var inte bara att se över möjligheten till preventivmedel utan också att utreda hur flickan mådde och undersöka om hon hade några könssjukdomar. Flickans bakgrund, den aktuella händelsen, vad mamman berättat om hennes tidigare riskfyllda sexuella beteende ledde fram till ställningstagandet att preventivmedel borde provas ut i syfte att skydda flickan mot oönskad graviditet. Även om det givetvis inte är önskvärt att ungdomar i BB:s ålder har sex överhuvudtaget är det praktiskt omöjligt att hindra ungdomar från att ha sex. Med beaktande av vad som förevarit och vad mamman berättat om flickans tidigare sexuella riskbeteende har nämnden inga synpunkter på att flickan gavs möjlighet prova ut lämpligt preventivmedel. AA yttrade sig över nämndens remissvar.

text: Bedömning

text: Inriktningen på min granskning AA har klagat på flera olika delar av socialnämndens hantering av BB:s ärende. Jag har valt att rikta in min granskning på nämndens handläggning efter det att den fått in uppgifter om att BB haft sex med en kille trots att hon bara var 13 år. Jag kommer alltså inte att uttala mig om alla de klagomål som AA tagit upp. Rättsliga utgångspunkter Vid åtgärder som rör barn ska barnets bästa särskilt beaktas. Vid beslut och andra åtgärder som rör vård- eller behandlingsinsatser för barn ska vad som är bäst för barnet vara avgörande (

text: 1 kap. 2 §

text: SoL).

text: En socialnämnd ansvarar enligt

text: 5 kap. 11 § tredje stycket

text: SoL för att ett barn som har utsatts för brott, och dennes närstående får det stöd och den hjälp som de behöver.

text: I fråga om barn som placerats av socialnämnden i t.ex. ett familjehem, ska nämnden enligt

text: 6 kap. 7 §

text: SoL bl.a. medverka till att de får god vård och fostran och i övrigt gynnsamma uppväxtförhållanden. Socialnämnden ska också enligt

text: 6 kap. 7 b §

text: SoL noga följa vården av de barn och unga som vårdas i ett familjehem. En socialnämnd har alltså ett särskilt ansvar för barn och unga som har placerats i familjehem.

text: Socialnämnden ska enligt

text: 11 kap. 1 § första stycket

text: SoL utan dröjsmål inleda utredning av vad som genom ansökan, anmälan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. Enligt

text: 11 kap. 1 § andra stycket

text: SoL ska vad som har kommit fram vid utredning och som har betydelse för ett ärendes avgörande tillvaratas på ett betryggande sätt.

text: Av

text: 11 kap. 5 § första stycket

text: SoL framgår vidare att handläggningen av ärenden som rör enskilda samt genomförande av beslut om stödinsatser, vård och behandling ska dokumenteras. Dokumentationen ska utvisa beslut och åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiska omständigheter och händelser av betydelse.

text: Av bestämmelsen i

text: 6 kap. 4 § första stycket brottsbalken

text: följer att alla sexuella handlingar mot någon som inte fyllt 15 år är otillåtna (jfr dock bestämmelsen om sexuellt utnyttjande av barn i 6 kap. 5 § och ansvarsfrihetsregeln i

text: 6 kap. 14 § brottsbalken

text: ). Det har inte någon betydelse om barnet har deltagit frivilligt i de sexuella handlingarna (se

text: prop. 2004/05:45 s. 21

text: f.). Utredningen i ärendet Den 4 mars 2020 fick nämndens förvaltning vid ett telefonsamtal med en familjehemskonsulent information om att BB, som då var 13 år, hade träffat en kille via nätet och att de även haft sex. Vid samtalet kom en handläggare överens med familjehemskonsulenten om att familjehemmet skulle ta med sig BB till en ungdomsmottagning för att se över möjligheten till preventivmedel.

text: Vid ett telefonsamtal den 9 mars 2020 fick förvaltningen reda på att BB varit på ungdomsmottagningen och att familjehemmet gjort upp vissa regler med BB för att möjliggöra för familjehemmet att ha kontroll över vilka hon umgicks med. Vid samtalet diskuterades vidare om BB:s vårdnadshavare AA skulle informeras om det inträffade, men det framgår att förvaltningen i det läget ville utreda händelsen mer för att kunna väga BB:s intresse av att skydda sin integritet mot AA:s rätt att som vårdnadshavare få information om dottern.

text: Det framgår av utredningen i ärendet att BB därefter själv berättade om händelsen för AA och att AA sedan anmälde saken till polisen någon gång i slutet av mars 2020.

text: Den 1 april 2020 kontaktade en handläggare vid förvaltningen en kurator vid barn- och ungdomspsykiatrin med anledning av att AA var orolig över att BB hade ett sexuellt självskadebeteende samt att BB haft sex trots sin unga ålder. Kuratorn uppgav vid samtalet att BB tillsammans med familjehemmet skulle kallas till mottagningen för att göra en kartläggning om sexuellt självskadebeteende och att AA under kartläggningen också skulle kontaktas.

text: Vid ett möte den 21 april 2020 berättade förvaltningen för BB om polisanmälan och att hon skulle bli kontaktad av polis för förhör. Vid mötet informerades BB vidare om den 15-årsgräns som gäller i Sverige för att ha sex och varför polisen behövde göra en utredning av händelsen.

text: Den 29 april 2020 informerades förvaltningen vid ett möte med bl.a. familjehemsmamman och en familjehemskonsulent om att BB besökt barn- och ungdomspsykiatrin och en kurator för samtal.

text: Därefter hade förvaltningen viss kontakt med polisen och BB:s målsägandebiträde om kommande polisförhör. Vid ett möte den 14 maj 2020 fick sedan förvaltningen reda på att polisens förundersökning av händelsen hade lagts ned. Bedömning av nämndens agerande Nämnden fick den 4 mars 2020 in uppgifter om att BB, som då var 13 år, träffat en kille via nätet och att de även haft sex. Som jag redan framhållit har barn under 15 år behov av ett absolut skydd mot sexuella handlingar. Mot den bakgrunden borde det redan den 4 mars 2020 ha stått klart för nämnden att det kunde misstänkas att BB varit utsatt för ett sexualbrott.

text: I sitt svar till JO har nämnden uppgett att den inledningsvis hade uppgifter om att den kille som BB haft sex med var under 15 år och att BB av den anledningen inte kunde ha varit utsatt för något brott. Jag vill med anledning av detta påpeka för nämnden att det av bestämmelsen i

text: 1 kap. 6 § brottsbalken

text: framgår att barn under 15 år kan begå brott men att de inte får dömas till någon påföljd för gärningen. Nämndens uppfattning om att BB inte kunde ha varit utsatt för brott för att killen eventuellt var under 15 år är alltså felaktig. Det är oroväckande att det vid nämndens förvaltning verkar saknas grundläggande straffrättsliga kunskaper. När en ansvarig myndighet på detta vis missbedömer rättsläget kan det att få allvarliga konsekvenser för den som behöver skyddas och därför är beroende av myndigheten.

text: Jag vill i detta sammanhang också framhålla att polis- och åklagarmyndigheten å ena sidan och socialnämnden å andra sidan ska utreda misstankar om sexuella övergrepp mot barn, men att myndigheterna har olika roller. De brottsutredande myndigheterna ska genom en förundersökning utreda om brott har begåtts och finna en gärningsman. Socialnämnden har till uppgift att utreda barnets och familjens situation samt barnets behov av hjälp och stöd. Socialnämnden ska alltså, oberoende av en eventuell polisutredning och åklagarens bedömning, bilda sig en egen uppfattning om barnets behov av insatser för skydd eller stöd. Jag vill även betona att socialnämndens ansvar är helt oberoende av om det gjorts någon polisanmälan.

text: Ett barn som misstänks vara utsatt för brott ska skyddas, stödjas och vid behov få insatser. För att kunna bedöma barnets behov av skydd måste nämnden genomföra en utredning enligt

text: 11 kap. 1 §

text: SoL. En socialnämnd har ett långtgående utredningsansvar när det gäller barn som kan vara i behov av skydd och stöd, och sådana utredningar bör ha högsta prioritet inom socialtjänsten (se

text: prop. 1996/97:124 s. 110

text: ). Syftet med utredningen är att nämnden ska klarlägga barnets situation och behov samt föreslå insatser för att tillgodose behoven (se

text: prop. 2012/13:10 s. 64

text: ). Det är viktigt att nämnden fullgör sin utredningsskyldighet och tar sitt ansvar även i ärenden där det inte inletts någon förundersökning eller en förundersökning lagts ned.

text: BB vårdades i ett familjehem och nämnden hade därmed ett långtgående ansvar för vården av henne. Av utredningen i ärendet framgår dock att nämnden inte

text: inledde någon utredning av BB:s behov av stöd och hjälp. Mot bakgrund av de uppgifter som nämnden fick i mars 2020 om att BB kunde ha blivit utsatt för sexualbrott borde nämnden omgående ha inlett en utredning för att allsidigt kunna belysa BB:s situation. Det är viktigt att en socialnämnd tar sitt ansvar i dessa delar på allvar och vidtar relevanta åtgärder. Om så inte sker riskerar det enskilda barnet att fara illa och en utebliven utredning kan innebära stora konsekvenser för barnet och dess anhöriga. Nämnden ska kritiseras för att den inte inledde en utredning.

text: Det framgår av utredningen och av nämndens svar till JO att nämnden vidtagit vissa åtgärder; t.ex. kontaktades en kurator som sedan träffade BB, och hon fick också stöd i samband med förhör och polisens utredning. Det framgår dock varken av remissvaret eller utredningen i övrigt hur nämnden bedömt BB:s behov av hjälp. Det framgår inte heller att nämnden utrett eller funderat på vad som var bäst för BB i den uppkomna situationen. Enligt nämndens remissvar verkar vidare den främsta anledningen till att BB fick träffa en kurator ha varit att lugna AA. Som jag redan påpekat ska barnets bästa vara avgörande vid beslut och andra åtgärder som rör vård- eller behandlingsinsatser för barn (

text: 1 kap. 2 §

text: SoL). Det är anmärkningsvärt att nämnden inte synes ha funderat över detta vid handläggningen och vid valet av åtgärder och att nämnden inte analyserat eller redovisat en bedömning av vad som var bäst för BB. Nämndens avsaknad av ett barnperspektiv vid handläggningen av BB:s ärende är allvarlig och nämnden ska kritiseras för detta.

text: Till sist vill jag ta upp den överenskommelse som en handläggare vid nämndens förvaltning uppges ha träffat med familjehemskonsulenten om att familjehemmet skulle ta med BB till en ungdomsmottagning och se över möjligheten till preventivmedel. Som jag redan påtalat har barn under 15 år behov av ett absolut skydd mot sexuella handlingar. Av uppgifterna som nämnden fick in den 4 mars 2020 framgick att det kunde misstänkas att BB varit utsatt för ett allvarligt brott. Mot den bakgrunden är det anmärkningsvärt att den första åtgärd som nämndens förvaltning vidtog var att träffa den ovannämnda överenskommelsen. I en situation där det kan misstänkas att ett barn varit utsatt för sexualbrott måste nämnden, som jag pekat på ovan, inleda en utredning för att klargöra barnets behov av skydd och stöd. Enligt min mening bör nämnden vidare i ett sådant läge bedöma risken för att barnet utsätts för ytterligare brott och vidta åtgärder för att skydda barnet i syfte att eliminera en sådan risk. Möjligen tyder det inträffade på att nämnden inte har insett det allvarliga i de uppgifter som kom in i mars 2020. Oavsett hur det förhåller sig ska nämnden kritiseras också i detta avseende.

text: Det som i övrigt har kommit fram ger inte anledning till något uttalande eller någon annan åtgärd från min sida.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Lars Lindström

nyckelord:
Allmänna handlingar
Bild- och ljudupptagning
Sekretess

publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Skellefteå tingsrätt för handläggningsrutinerna avseende begäran om att få ta del av allmänna handlingar respektive uppgifter ur sådana handlingar

org: jo

sammanfattning: Under en ombyggnad förvarade tingsrätten sina arkivhandlingar nedpackade i flyttkartonger. En person som hade begärt att få uppgifter ur en allmän handling under denna tid har anmält tingsrätten till JO. Tingsrätten får kritik för sin handläggning av anmälarens begäran och för sina rutiner under den tid som handlingarna var nedpackade.

text: Anmälan

type: rubrik

text: AA framförde i en anmälan klagomål mot bl.a. Skellefteå tingsrätt för dess handläggning av en begäran om att få uppgifter ur en allmän handling. Till anmälan fogades e-postkorrespondens mellan henne och tingsrätten av vilken framgick följande. Den 10 april 2011 begärde hon att få uppgift om det fanns någon ljudupptagning från rättegången i mål 1504-04, vilka vittnen som hördes och hur länge de hördes samt om slutpläderingarna spelades in. Skellefteå tingsrätt svarade den 11 april 2011 att handlingarna i det aktuella målet på grund av ombyggnation inte skulle vara tillgängliga förrän efter sommaren och bad henne återkomma med sin begäran då.

type: stycke

text: Utredning

text: Handlingar begärdes in och granskades.

text: Muntliga upplysningar inhämtades från domstolssekreteraren BB som bl.a. uppgav följande. Sedan början av april 2011 var alla arkiverade akter nedpackade i lådor på grund av ombyggnation. Akterna var mycket svårtillgängliga och det krävdes stora resurser för att ta fram en enskild akt. I enlighet med instruktioner från tingsrättens lagman ombads samtliga personer som under ombyggnationen begärde att få ta del av handlingar, som endast fanns i pappersform i arkiverade akter, att återkomma med begäran efter augusti 2011. Lagmannen hade dock också förklarat att om situationen ställdes på sin spets, t.ex. genom att någon krävde att få ta del av handlingar omedelbart, skulle en flyttfirma anlitas för att ta fram akten.

text: Ärendet remitterades till tingsrätten som anmodades att yttra sig över vad som framförts i anmälan beträffande hanteringen av AA:s framställan. Tingsrätten anmodades även att lämna upplysningar om domstolens rutiner avseende hanteringen av begäran om att få ta del av allmänna handlingar i arkiverade mål och uppgifter ur sådana handlingar. Vidare anmodades tingsrätten att redovisa vilka överväganden som hade gjorts i fråga om nämnda rutiners förenlighet med reglerna i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: och

text: 6 kap.

text: om utlämnande av allmänna handlingar och uppgifter ur sådana handlingar.

text: Tingsrätten (lagmannen CC) svarade följande.

text: 1) Hanteringen av AA:s framställan till tingsrätten

text: AA har i en anmälan till JO bl. a. uppgett att hon i april 2011 ställde vissa frågor till Skellefteå tingsrätt angående ett brottmål och att hon då hänvisades att återkomma med sin förfrågan till hösten på grund av pågående ombyggnation. Av till anmälan bifogade kopior av e-postmeddelanden framgår att AA den 10 april 2011 hos Skellefteå tingsrätt begärt att få uppgift om det finns någon ljudupptagning från rättegången i målet 1504-04 angående en mc-olycka, vilka vittnen som hördes och hur länge de hördes samt om slutpläderingarna spelades in. Skellefteå tingsrätt svarade via e-post den 11 april 2011 att handlingarna inte var tillgängliga förrän efter sommaren på grund av ombyggnation och att AA då fick återkomma med sin begäran. Domstolssekreteraren BB har, enligt uppgift i tjänsteanteckning, till JO uppgett att tingsrätten för närvarande genomgår en ombyggnation och att alla arkiverade akter sedan omkring början av april 2011 är nedpackade i lådor och därmed mycket svårtillgängliga varför det krävs stora resurser för att ta fram en enstaka akt. I enlighet med instruktioner från tingsrättens lagman ombeds samtliga personer som begär att få ta del av handlingar som endast finns i pappersform i arkiverade akter att återkomma med sin begäran efter augusti 2011. Lagmannen har dock också förklarat att flyttfirma ska anlitas för att ta fram en akt om situationen ställs på sin spets, t.ex. om någon kräver att få ta del av handlingar omedelbart. Av tjänsteanteckningen framgår vidare att de av AA per e-post framställda frågorna till tingsrätten i april 2011 avsåg uppgifter avseende ett mål som avslutades vid tingsrätten år 2005 samt att det av domstolens ärendehanteringssystem Vera framgår att domen i målet har vunnit laga kraft och att gallring har skett, varför bandupptagningar av förhör m.m. inte finns bevarade. Enligt BB:s egen uppfattning borde hon ha upplyst AA härom i samband med att hon besvarade AA:s förfrågan om uppgifter i april 2011. Av tjänsteanteckningen framgår slutligen att AA:s frågor avseende vittnesförhör och längd på förhör endast framgår av huvudförhandlingsprotokollet, vilket finns i den arkiverade akten och att det var dessa frågor som BB åsyftade när hon informerade AA om att handlingarna inte är tillgängliga förrän efter sommaren. Vad som i anmälan till JO anförts beträffande hanteringen av AA:s framställan till tingsrätten är således korrekt.

text: 2) Domstolens rutiner avseende hanteringen av begäran om att få ta del av allmänna handlingar i arkiverade mål och uppgifter ur sådana handlingar

text: Begäran om utlämnande av allmänna handlingar i arkiverade mål och uppgifter ur sådana handlingar kommer in till Skellefteå tingsrätt via e-post, via telefon, skriftligen eller muntligen vid besök på domstolen. Det är huvudsakligen personal vid tingsrättens mål- och ärendekansli som hanterar frågor om utlämnande av allmänna handlingar. Det kan röra sig om enstaka handlingar eller större

text: beställningar. På tingsrättens hemsida, www.skellefteatingsratt.domstol.se finns information rörande beställning av allmänna handlingar. På nämnda sida finns en länk till en särskild blankett för beställning av allmän handling. I anslutning till nämnda beställningsblankett finns information om att handlingen normalt skickas till beställaren inom några dagar. Enligt tingsrättens arbetsordning är i avslutade mål den domare som slutligt avgjort målet eller ärendet behörig att på domstolens vägnar fatta beslut i fråga om begäran att få ta del av en allmän handling. Vid förfall för denne eller om domaren inte längre tjänstgör vid tingsrätten beslutar lagmannen eller vid dennes förfall den ställföreträdande lagmannen. Vid annan verksamhet än den rättskipande eller rättsvårdande verksamheten gäller vid tillämpning av

text: 6 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen

text: att lagmannen eller vid dennes förfall den ställföreträdande lagmannen på domstolen fattar beslut i fråga om begäran att få ta del av en allmän handling. Som nämnts ovan är det dock huvudsakligen administrativ personal vid domstolens mål- och ärendekansli som verkställer begäran om utlämnande av allmän handling eller uppgift ur allmän handling. All personal på kansliet är väl förtrogen med arkivet och det finns också personal med fördjupade kunskaper rörande arkivbeståndet. Det finns således över tid inte någon särskilt utsedd person som har att hantera beställningar utan det är normalt sett den i personalen som tar emot beställningen som verkställer utlämnandet. Den samordningsansvariga domstolssekreteraren kan vid behov i sin operativa vardagliga styrning utse någon att hantera beställningar. Regleringen i arbetsordningen innebär i praktiken att det är först vid tveksamhet i utlämnandefrågan rörande handlingar som hör till den rättskipande eller rättsvårdande verksamheten, exempelvis på grund av sekretess, som administrativ personal hänskjuter frågan om utlämnande till domare. Den normala rutinen vid Skellefteå tingsrätt är att en begäran om utlämnande av allmänna handlingar – även i arkiverade mål eller uppgifter ur sådana handlingar – hanteras skyndsamt. Utlämnande sker, i de fall fråga inte är om mycket omfattande beställningar, samma dag eller inom några dagar. Om det är fråga om mycket stora beställningar tar tingsrätten kontakt med beställaren för att efterhöra möjligheten att dela upp beställningen för successivt utlämnande på längre tid. Vid Skellefteå tingsrätt genomförs sedan våren 2010, på grund av krav på bl. a. förbättrad tillgänglighet och förbättrad arbetsmiljö, omfattande ombyggnationer. För att installera ny ventilation har det varit nödvändigt att ta i anspråk delar av ett arkiv och visst arkivbestånd har sedan senare delen av mars 2011 varit nedpackat i kartonger och placerat i ett annat arkivutrymme i tingsrättens lokaler. Eftersom sistnämnda arkivutrymme inte är tillräckligt stort för att rymma samtliga arkivvolymer på hylla beslutade lagmannen att låta det nedpackade arkivmaterialet ligga kvar i flyttlådor i avvaktan på färdigställande av det ombyggda arkivutrymmet. Valet har stått mellan detta och att flytta arkivmaterialet till andra godkända arkivlokaler utanför tingsrättens lokaler. Om några sådana godkända arkivlokaler finns i Skellefteå med omnejd eller om det skulle vara möjligt att översända arkivbeståndet till Landsarkivet i Härnösand är inte känt. Tingsrätten hade inte fått någon uppgift om tidpunkten för färdigställandet av arkivet vilket bland annat berodde på att det krävdes ett utlåtande av Riksarkivet. Slutbesiktning av ombyggnationen var dock planerad till den 20 augusti 2011. Sett i detta perspektiv beslutade lagmannen om ovan nämnda temporära förvaring. Sedan personal vid tingsrättens mål- och ärendekansli informerat lagmannen om de stora praktiska problem som förelåg för att verkställa utlämnande av material och uppgifter från det nedpackade arkivbeståndet tillskrev lagmannen den 24 mars 2011 via e-post all personal enligt följande. ”Arkivhandlingarna i källaren har flyttats till kartonger p.g.a. ombyggnationerna. Detta innebär att det i vart fall fram till och med juni månad är mycket begränsad (om alls någon) åtkomst till just detta arkivbestånd. Ni som får beställningar från detta arkiv bör fråga sökanden om det är möjligt att återkomma med en förnyad begäran. Om sökanden inte accepterar detta bör

text: information lämnas om att expedieringen kan komma att ta tid.” Lagmannen har härefter förtydligat instruktionen med att domstolen har en plikt att lämna ut allmänna handlingar skyndsamt samt att domstolen efter information och förfrågan enligt ovan till beställaren ska informera om att domstolen lämnar ut handlingar eller uppgifter i de fall utlämnande inte kan anstå.

text: 3) Vilka överväganden som gjorts i fråga om nämnda rutiners förenlighet med reglerna i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: och

text: 6 kap.

text: offentlighets- och sekretesslagen

text: Enligt

text: 2 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen

text: skall allmän handling på begäran lämnas ut genast eller så snart det är möjligt. Som en allmän tumregel gäller dock att det kan blir fråga om högst någon eller eventuellt några dagars väntan innan handlingen lämnas ut. Enligt en särskild undantagsregel i 12 § andra stycket gäller inte skyldigheten att tillhandahålla en handling på stället om betydande hinder möter. Ett sådant hinder skulle kunna vara att det skulle vara förenat med mycket stora kostnader att tillhandahålla handlingen (jfr. JO 1981/82 s. 282). Tingsrätten har bedömt att det skulle medföra betydande hinder p.g.a. mycket stora kostnader, om det ens skulle vara möjligt, att temporärt arkivera handlingarna på något annat ur arkiveringssynpunkt säkert sätt än som skett för att underlätta expediering ur arkivbeståndet. Tingsrätten har inte heller sådana personella resurser att det skulle vara fysiskt möjligt att hantera det i flyttkartonger nedpackade materialet och har bedömt att det skulle medföra orimliga kostnader att i varje särskilt fall anlita en flyttfirma om sökanden själv skulle medge att inge en förnyad begäran eller att medge ett anstånd med utlämnandet. Tingsrätten har slutligen gjort bedömningen att information till den som gjort en beställning av sådant arkivmaterial som till följd av ombyggnation varit nedpackat jämte en förfrågan till beställaren om möjligheten att avvakta tingsrättens utlämnande och återkomma med en förnyad beställning efter sommaren, d.v.s. vid den beräknade ombyggnationens slut, borde vara förenlig med regleringen i

text: tryckfrihetsförordningen

text: . För det fall utlämnandet inte kunnat anstå har tingsrätten anlitat flyttpersonal och verkställt beställningen genast eller inom ett par dagar.

text: 4) Tingsrättens bedömning av vad som kommit fram

text: Tingsrätten har redan inom ett dygn besvarat AA:s förfrågan. Tingsrätten har således besvarat AA:s begäran skyndsamt. När det gäller innehållet i tingsrättens svar och tingsrättens rutiner under ombyggnationen kan dock följande konstateras. En ljudupptagning ska, enligt

text: 20 § förordningen (1996:271)

text: om mål och ärenden i allmän domstol, gallras senast sex veckor efter det att målet eller ärendet har avgjorts genom en dom eller ett beslut som har vunnit laga kraft. Enligt uppgift i domstolens ärendehanteringssystem Vera är målet gallrat. Att ljudupptagningen gallrats följer således gällande bestämmelser. När det gäller tingsrättens hantering av AA:s förfrågan i denna del har domstolssekreteraren BB, enligt uppgift till JO, uppgett att hon i samband med att hon besvarade AA:s förfrågan borde ha upplyst denna om att gallring av ljudupptagning hade skett. Tingsrätten gör inte någon annan bedömning. När det härefter gäller frågan om AA:s begäran om utlämnande av allmänna handlingar eller uppgifter ur allmänna handlingar kan konstateras att tingsrättens avsikt varit att föra en dialog med beställaren och att fråga beställaren om det skulle vara möjligt för tingsrätten att på grund av att arkivmaterialet varit nedpackat avvakta ett utlämnande. Det kan dock konstateras att lagmannens instruktioner till personalen vid tingsrätten varit kortfattade och att det svar som lämnats av tingsrätten till AA inte präglats av någon dialog eller innehållit någon förfrågan. Det är därför förklarligt att AA uppfattat tingsrättens information som ett beslut att inte lämna ut handlingen eller lämna information om uppgift i handlingen förrän efter sommaren.

text: Enligt uppgift från entreprenören och Domstolsverket kommer arkivlokalen att kunna tas i bruk under v 37. Tingsrätten kommer med anledning av den anmälan som är gjord att se över rutinerna för utlämnande av allmänna handlingar och kommer att arrangera en intern utbildningsinsats med all personal angående handlingsoffentlighet och domstolens skyldighet mot allmänheten när det gäller att lämna ut allmänna handlingar och uppgifter ur allmänna handlingar m.m. AA kommenterade tingsrättens remissvar.

text: Rättslig reglering

text: I

text: 2 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen

text: , TF, föreskrivs att varje svensk medborgare har rätt att ta del av allmänna handlingar. Enligt

text: 2 kap. 12 § första stycket

text: TF ska en allmän handling, som får lämnas ut, på begäran genast eller så snart det är möjligt tillhandahållas på stället utan avgift. I andra stycket stadgas att en myndighet inte är skyldig att tillhandahålla handlingen på stället, om betydande hinder möter. Av

text: 2 kap. 13 §

text: TF framgår att den som har rätt att ta del av en allmän handling också har rätt att mot fastställd avgift få en avskrift eller kopia av handlingen.

text: Begäran att få ta del av allmänna handlingar på stället liksom att få kopior och avskrifter av allmänna handlingar ska behandlas skyndsamt. Normalt bör besked i utlämnandefrågan lämnas samma dag som begäran gjorts, men någon eller några dagars fördröjning kan godtas om en sådan fördröjning är nödvändig för att ta ställning till om den efterfrågade handlingen är allmän och offentlig. Vidare är ett visst dröjsmål ofrånkomligt om begäran avser eller fordrar genomgång av omfattande material. För att leva upp till TF:s skyndsamhetskrav måste myndigheten organisera sin verksamhet så att framställningar om handlingsutlämnande kan behandlas även under semesterperioder och enskilda personers frånvaro.

text: Betydande hinder enligt

text: 2 kap. 12 § andra stycket

text: TF kan åberopas endast när handlingen begärs utlämnad på stället och gäller således inte framställningar med stöd av

text: 2 kap. 13 §

text: TF avseende avskrifter eller kopior av allmänna handlingar (se Bohlin, Offentlighetsprincipen, 8 uppl., s. 140). Betydande hinder kan vara t.ex. att handlingen just då den begärs utlämnad används i myndighetens arbete, att handlingen är utlånad till en annan myndighet eller att det skulle vara förenat med mycket stora kostnader att tillhandahålla handlingen på stället (se JO 1981/82 s. 282 och

text: JO 1990/91 s. 409

text: ). Om myndigheten gör gällande betydande hinder, har sökanden i stället rätt att få ut en avskrift eller kopia av handlingen (se JO 1972 s. 306).

text: Enligt

text: 6 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: , OSL, ska en myndighet på begäran lämna uppgift ur en allmän handling som förvaras hos myndigheten, om inte uppgiften är sekretessbelagd eller det skulle hindra arbetets behöriga gång. OSL uppställer inga uttryckliga krav på att en sådan begäran ska besvaras skyndsamt. Det ligger emellertid i sakens natur att det normalt inte bör ta längre tid att lämna en uppgift ur en allmän handling än det skulle göra att lämna ut

text: den handling som uppgiften finns i (se JO 1989/90 s. 371 och JK:s beslut den 4 juni 2009, dnr

text: Bedömning

text: Medan arkivet byggdes om, vilket tog drygt fem månader, förvarade tingsrätten arkiverade akter nedpackade i flyttkartonger. Enligt instruktion från lagmannen skulle den som begärde att få ta del av en handling ur dessa akter tillfrågas om det var möjligt att återkomma med en ny begäran efter ombyggnationen. Först om beställaren insisterade, anlitade tingsrätten en flyttfirma för att ta fram handlingen. Tingsrättens handläggningsrutin var således att försöka få personer som begärde ut allmänna handlingar att återta begäran och återkomma vid ett senare tillfälle. Den rutinen strider mot den grundlagsfästa rätten att skyndsamt få ta del av allmänna handlingar.

text: När AA begärde att få uppgifter ur en allmän handling fick hon beskedet av tingsrätten att handlingen på grund av ombyggnationen inte skulle vara tillgänglig förrän flera månader senare och hon hänvisades till att återkomma med sin begäran då. Denna handläggning står i uppenbar strid med tingsrättens skyldigheter enligt

text: 6 kap. 4 §

text: OSL.

text: Det kan inte godtas att en domstol bygger om sitt arkiv så att allmänna och offentliga handlingar under en tid i princip blir oåtkomliga. Härigenom hindras allmänheten från att utöva sin grundlagsenliga rätt att ta del av allmänna handlingar. En sådan åtgärd medför också att framställningar om kopior av allmänna handlingar inte kan behandlas med den skyndsamhet som är nödvändig och att förfrågningar från allmänheten om innehållet i allmänna handlingar inte kan besvaras.

text: Sammanfattningsvis förtjänar tingsrätten kritik för sin handläggning av AA:s framställning och för sina handläggningsrutiner under den aktuella perioden avseende framställningar om att få ta del av allmänna handlingar och uppgifter ur sådana handlingar.

text: Vad AA i övrigt framfört ger inte anledning till någon ytterligare åtgärd.

text: Ärendet avslutas

type: avgorande


avgjordAv: Mats Melin

nyckelord:
Förundersökning
Långsam handläggning

title: En åklagares långsamma handläggning av en förundersökning samt chefsåklagarens ansvar för handläggningen

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO framförde advokaten AA, som ombud för BB, klagomål mot vice chefsåklagaren CC vid Åklagarmyndigheten i Göteborg, 3:e åklagarkammaren, med anledning av handläggningen av ett ärende. Han ifrågasatte om CC vid handläggningen hade vidtagit erforderliga utredningsåtgärder med den skyndsamhet som BB:s intresse av saken föranledde.

text: Av anmälan framgick bl.a. följande. BB var målsägande i en förundersökning om misshandel vilken lades ned av åklagare i juli 2000. Efter begäran om överprövning beslutade överåklagaren i Göteborg i mars 2001 att förundersökningen skulle återupptas och att vissa ytterligare utredningsåtgärder skulle vidtas. Ärendet överlämnades därefter till CC för vidare handläggning. Trots upprepade kontakter med denne, bl.a. genom ett meddelande per fax i november 2001 i vilket särskilt redogjordes för såväl de olägenheter som BB drabbats av som dennes intresse av att få saken prövad, lämnades inte något besked om den fortsatta handläggningen av förundersökningen.

text: Utredning

text: Diarieblad samt handlingar i åklagarkammarens ärende – – – infordrades och granskades. Av handlingarna framgick bl.a. följande.

text: Den 14 maj 1999 inleddes en förundersökning om misshandel. Sedan flera förhör hållits och andra utredningsåtgärder vidtagits beslutade kammaråklagaren DD den 7 juli 2000 att lägga ned förundersökningen, som då gällde grov misshandel alternativt vållande till kroppsskada, med motiveringen att brott inte tillförlitligen kunde styrkas.

text: Målsäganden BB begärde, genom sitt målsägandebiträde AA, överprövning av det beslutet. Överåklagaren EE beslutade den 15 mars 2001 att förundersökningen skulle återupptas och att vissa närmare angivna utredningsåtgärder skulle vidtas. Hon överlämnade till chefsåklagaren vid 3:e åklagarkammaren, FF, att låta handlägga ärendet. Denne överlämnade den 19 mars 2001 ärendet till CC.

text: Dagen därpå gav CC polisen direktiv i enlighet med överprövningsbeslutet. Direktiven innebar att ett tidigare inhämtat rättsintyg skulle kompletteras. Den 12 april 2001 inkom den begärda kompletteringen med en förfrågan från polisen om ytterligare direktiv. Därefter finns inte dokumenterat att någon åtgärd vidtagits i ärendet från åklagarens sida.

text: Av diariebladet framgår bl.a. att AA i februari 2002 inkom med en skriftlig förfrågan om ärendets handläggning och att såväl han som BB i september 2003 inkom med skrivelser i ärendet.

text: Ärendet remitterades till åklagarmyndigheten för upplysningar och yttrande över handläggningen av ärendet sedan förundersökningen återupptogs den 15 mars 2001 samt vilka åtgärder som eventuellt hade vidtagits med anledning av AA:s förfrågningar om ärendets handläggning.

text: Åklagarmyndigheten (EE) inkom med yttrande till vilket var fogat upplysningar från CC samt från FF och chefsåklagaren GG (kammarchef på 3:e åklagarkammaren fr.o.m. den 1 januari 2004).

text: På JO:s begäran inkom därefter kompletterande upplysningar från CC.

text: CC anförde bl.a. följande. Samtidigt som detta ärende utreddes handlade jag sedan slutet av 2000 ett större ärende vilket på grund av jäv hade överflyttats från åklagarmyndigheten i Helsingborg. I det ärendet, som var föremål för stort medialt intresse och i vilket förekom bl.a. en riksdagsledamot, fanns åtskilliga svåra juridiska frågeställningar, bl.a. rörande tvångsmedelshanteringen. Det ärendet ledde bl.a. till att riksåklagaren övertog förundersökningsledarskapet i den nämnda delen medan den övriga utredningen blev kvar hos mig. Den fortsatta handläggningen av detta ärende ledde så småningom till att ett omfattande förundersökningsprotokoll färdigställdes på sensommaren 2002 och att åtal väcktes i december samma år. Huvudförhandling i det målet genomfördes i Helsingborg slutligen – efter övervinnande av oändliga svårigheter på förberedelsestadiet – under fyra veckor i oktober–november 2003. Till andra svårigheter i denna process kom att förhörsledaren, som var den som hade den överlägset bästa inblicken i utredningsmaterialet, avled en dryg månad före förhandlingen. Dom har ännu inte fallit i det målet på grund av exceptionella förhållanden i personaliadelen. När jag på måndagen efter midsommar 2001 återkom i tjänst efter en tidig semester utomlands hade min ”arbetsvardag” förändrats rejält. Jag hade att hantera – utöver det ovan angivna stora målet – inledningsvis tre mål med sammanlagt nio personer häktade för våldsamt upplopp i samband med EU- toppmötet. Dessa ”upploppsmål” kom sedan att prägla min yrkesmässiga vardag under hela hösten med en kulmen i samband med den mediala uthängningen i Uppdrag Granskning och påståendena om ”manipulerad bildbevisning”. Som jag nu minns det hade jag inte någon hel eller partiell befrielse från annan lottning under den aktuella tiden. Under denna tid, som var påfrestande på det sätt jag beskrivit, uppkom vissa balanser på min tjänst. Jag ökade min arbetsinsats men trots detta hade jag en känsla av att antalet ärenden som jag inte hann att handlägga på ett önskvärt sätt hela tiden ökade. Jag har inte påtalat detta för kammarchefen utan ständigt hoppats att jag skulle få tid att ”ta tag” i de ärenden som påkallade beslut (varav det nu aktuella var ett). Såväl skrivelser från målsägandebiträdet med påstötningar som telefonsamtal från målsäganden har hållit mig medveten om att ärendet borde prioriteras. Trots detta har ärendet blivit liggande i avvaktan på beslut.

text: Jag var tidigt klar över att det var ytterligt svårt att få fram tillräckligt underlag för ett åtal. Jag hoppades emellertid på att någon ny infallsvinkel skulle framkomma. De angivna svårigheterna innebar inte automatiskt att det därmed var ett enkelt beslut att lägga ned förundersökningen på nytt. Detta har säkert bidragit till att jag inte fått eller tagit mig den tid jag ansåg krävas för att avsluta ärendet. Beslut att lägga ned förundersökningen fattades den 22 mars 2004.

text: Beträffande AA:s och BB:s förfrågningar om ärendets handläggning upplyste CC sammanfattningsvis följande. Han har talat med BB på telefon vid några tillfällen. Vid åtminstone ett av dessa samtal redogjorde denne ganska ingående för sitt hälsotillstånd. CC:s intryck var att det var försäkringsbolagets handläggning som bekymrade BB mest. BB har vid något tillfälle lämnat meddelande på telefonsvararen och bett att få bli kontaktad. CC minns inte huruvida han därefter ringt upp utan att komma i kontakt med BB eller om han avstod från att ringa då han inte hade något nytt att berätta. Han har inte haft någon muntlig kontakt i ärendet med AA. Det framgår inte av diariet att han skriftligen har meddelat sig med BB eller AA, och såvitt han minns har det inte skett.

text: FF anförde bl.a. följande. Jag tillträdde som kammarchef på 3:e åklagarkammaren den 15 mars 2001. Det bör således ha varit en av mina första åtgärder på kammaren att tilldela CC det aktuella överprövningsärendet. Jag hade för övrigt som huvudregel att lotta ett återremitterat överprövningsärende på en annan åklagare än den som tagit det överprövade beslutet. Våren 2001 hade kammaren två allvarliga problem. Produktionsutvecklingen var negativ (antalet inkommande ärenden översteg antalet avslutade ärenden) och genomströmningstiden för ett färdigt förundersökningsprotokoll var oacceptabelt lång (antal dagar innan beslut i åtalsfrågan togs). I mitt ledarskap har jag lagt mycket tid på att fördela kammarens arbetsmängd efter vars och ens förmåga och arbetssituation. För att få en överblick över kammarens arbetssituation införde jag tidigt ett datorbaserat mätsystem. Detta system – i vilket alla medarbetare hade en inblick – var ett komplement till den dagliga kontakten med åklagarna.  Varje åklagare fick således månadsvis till mig redovisa antalet färdiga förundersökningsprotokoll och primärrapporter  antalet ärenden i vilka polisen begärde en åtgärd av åklagaren (exempelvis direktiv)  antalet ärenden för utredning hos polisen i vilka åklagaren var förundersökningsledare  det äldsta färdiga förundersökningsprotokollet De två första uppgifterna informerade mig om arbetsmängden på åklagarens skrivbord (den s.k. skrivbordsbalansen). Informationen gav mig en möjlighet att ex officio ge lättnader till de åklagare som plötsligt blev arbetstyngda. En sådan lättnad kunde ges genom reducerad lottning eller lottningsstopp. Vidare kunde lättnaden bestå i att jag lottade om ärenden mellan åklagare eller lät någon slippa ta huvudförhandlingar någon vecka. Samtliga åklagare har emellanåt haft lättnader när det gäller huvudförhandlingar. Det hände också att åklagare bad mig om lättnad med hänvisning till att de plötsligt blivit arbetstyngda. CC tillhör de åklagare som emellanåt var arbetstyngda och bad om lättnad.

text: Innan jag berör dessa tillfällen vill jag dock nämna följande. När det gäller ärenden relaterade till EU-toppmötet är inte CC ensam om att ha handlagt sådana ärenden. Kammarens två specialiståklagare var också mycket upptagna med sådana ärenden under sommaren och hösten 2001. Jag själv hade arbetsuppgifter kopplade till EUtoppmötet under tiden maj–augusti 2001. Detta förde i sin tur med sig att kammarens övriga åklagare fick sköta det vardagliga arbetet. Under sommaren och hösten 2001 var kammarens samtliga åklagare liksom kammarens administratörer mycket hårt arbetstyngda. Detta framkom också i medarbetarsamtal i slutet av verksamhetsåret. CC övertog på grund av jäv ett mål från Åklagarmyndigheten i Malmö (se CC:s upplysningar). Detta mål har – av skäl som CC har berört – krävt mycket tid och CC har enligt min mening drivit målet på ett mycket engagerat sätt. Han har bett mig om lättnad med hänvisning till arbetet med detta mål. Vid en granskning av lottningstablåerna för 2002 och 2003 kan jag konstatera att CC haft lättnader i form av reducerad lottning eller lottningsstopp i december 2002 och i september och oktober 2003. Det sammanfaller med att han tog beslut i åtalsfrågan och med inläsning av målet inför huvudförhandlingen.

text: Det nu aktuella ärendet

text: CC har inte i någon del berört den efterföljande handläggningen av överprövningsärendet i sina kontakter med mig. Jag hade inte någon särskild rutin för att följa upp handläggningen av ett återremitterat överprövningsärende. I några fall har åklagaren kommit till mig och redovisat den kompletterande utredningen innan beslut och i några fall har åklagaren bett om råd i juridiska eller andra frågor. Ärendet rör våldsbrott, har varit föremål för en överprövning och har dessutom tillhört CC:s ”skrivbordsbalans”. Ärendet borde därför ha prioriterats. Vid en granskning av ärendet gör jag bedömningen att det förvisso torde ha åtgått en tid av ostördhet för att slutligen kunna ta beslut i ärendet. Ärendet är emellertid inte av sådan art och omfattning att det motiverat den långa handläggningstiden. Jag beklagar att jag inte upptäckt ärendet inom ramarna för mitt arbete med att följa kammarens arbetsmängd och dess genomströmningstider.

text: Av de upplysningar som GG lämnade framgår att AA vid sammanlagt tre tillfällen, i november 2001, februari 2002 och september 2003 skrivit till CC med begäran om att denne skulle fatta beslut i ärendet samt att BB, i september 2003, framställde en liknande begäran. Vidare framgår att GG infört en ny rutin för bevakning av oavslutade ärenden.

text: EE anförde i huvudsak följande.

text: AA samt målsäganden i ärendet har vid upprepade tillfällen såväl muntligen som skriftligen under 2001–2003 vänt sig till CC med påstötningar om att denne skulle fatta beslut i ärendet. Först efter det att CC fått kännedom om JO-anmälan har han 2004-03-22 fattat beslut i ärendet innebärande att förundersökningen skulle nedläggas. Det skall anmärkas att inga åtgärder vidtagits i ärendet efter det att kompletteringen redovisades till CC 2001-04-11. Av CC redovisade förhållanden är inte sådana att de kan förklara det dröjsmål som förekommit i ärendets handläggning. Om CC trots åberopade förfrågningar inte ansett sig att ha tid att handlägga ärendet, hade det ankommit på honom att underrätta kammarchefen. Det är anmärkningsvärt att han inte gjort detta. Det finns anledning att kritisera CC för vad som förekommit.

text: Efter det att GG lämnat sitt yttrande i ärendet har han inkommit med följande kompletterande upplysningar till mig. CC har nu under tre veckor varit befriad från all lottning/gratislottning samt förhandlingar för att handlägga ett antal äldre ärenden i balans. Ärendena är nu avslutade. Detta i förening med det uppföljningssystem som GG beskrivit i sitt yttrande bör förhindra en upprepning av det slag som nu förevarit. I ett beslut den 29 oktober 2004 anförde chefsJO Melin följande.

text: Bedömning

text: Förundersökningen gällde en misshandel som ägde rum i maj 1999. Innan förundersökningen lades ned i juli 2000 hade relativt omfattande utredningsåtgärder vidtagits.

text: Min granskning av den aktuella förundersökningen avser tiden efter EE:s beslut den 15 mars 2001 att återuppta förundersökningen.

text: Av

text: 23 kap. 4 § andra stycket rättegångsbalken

text: (RB) framgår att en förundersökning skall bedrivas så skyndsamt omständigheterna medger. Finns det inte längre skäl att fullfölja en förundersökning skall den läggas ned.

text: CC har, sedan den 19 mars 2001, varit förundersökningsledare i ärendet och har därmed varit ansvarig för förundersökningen. Förundersökningsledaren skall se till att utredningen bedrivs effektivt och att den enskildes rättssäkerhetsintressen tas till vara. Undersökningsledaren skall också ge dem som biträder honom behövliga direktiv för arbetet (1 a § andra stycket förundersökningskungörelsen [1947:948]).

text: Utredningen har visat att sedan april 2001, när polisen redovisade viss komplettering till CC, har det inte vidtagits någon åtgärd i ärendet förrän den 22 mars 2004 då förundersökningen lades ned. Det har vidare framkommit att BB och AA såväl skriftligen som vid något tillfälle muntligen på en telefonsvarare gjort förfrågningar om ärendet samt att dessa inte har föranlett någon annan åtgärd från CC:s sida än att han möjligen, och i så fall utan framgång, sökt kontakt med målsäganden på telefon.

text: CC har beskrivit sin ansträngda arbetssituation under den aktuella tiden och FF har bekräftat att arbetsbelastningen på åklagarkammaren då var stor.

text: Även med hänsyn tagen till den situation som rådde på åklagarkammaren är det min uppfattning att det dröjsmål som förekommit i ärendet är helt oacceptabelt. Det är vidare i hög grad anmärkningsvärt att CC inte hörde av sig till målsäganden eller dennes ombud med anledning av de förfrågningar som gjordes, särskilt som han rimligen måste ha insett att målsäganden hade ett betydande intresse i saken.

text: CC borde självfallet, som EE också har ansett, ha vänt sig till åklagarkammarens chef och upplyst denne om att hans arbetssituation var sådan att han inte kunde handlägga ärendet på erforderligt sätt.

text: CC förtjänar mycket allvarlig kritik för sin bristande handläggning av ärendet och det är med viss tvekan som jag har beslutat att inte gå vidare i saken.

text: FF har upplyst att CC, i sina kontakter med honom, inte berörde handläggningen av det aktuella ärendet och ingenting tyder på att han från målsägandens sida gjordes uppmärksam på att beslut inte hade fattats i ärendet. Han har beskrivit de rutiner han tillämpade för att följa upp oavslutade ärenden. Rutinerna till trots uppmärksammades inte detta ärende, vilket tyder på att uppföljningarna var otillräckliga. FF hade, i egenskap av chef för åklagarkammaren, det övergripande ansvaret för verksamheten och till uppgift att planera, leda och fördela arbetet vid kammaren. Han kan därför inte undgå kritik för att ärendet under alltför lång tid kom att ligga utan åtgärd.

text: GG har upplyst att man på åklagarkammaren, bl.a. mot bakgrund av det aktuella ärendet, har infört en rutin för bevakning av äldre, inte slutredovisade, ärenden. Denna innebär i huvudsak att kammarens åklagare vid fyra tillfällen per år till honom redovisar vilka ärenden på roteln som är äldre än sex månader samt när senaste åtgärden vidtogs av åklagaren i respektive ärende. Rutinen har vidtagits som en åtgärd för att undvika liknande händelser i framtiden.

text: Avslutningsvis vill jag nämna att det under utredningen har framkommit att ett av de faxmeddelanden som AA skrev till CC och som finns i åklagarkammarens akt i ärendet inte har diarieförts, vilket naturligtvis borde ha skett när handlingen inkom i november 2001.


avgjordAv: Jan Pennlöv

nyckelord: Behörighet Beslut Överklagande

title: Försäkringskassa har övervägt att återkalla ett beslut, sedan den funnit att en annan kassa borde ha handlagt ärendet

text: Vid inspektion av Norrbottens läns allmänna försäkringskassa den 18–20 september 2001 granskade JO Pennlöv bl.a. protokoll och akter från sammanträden med socialförsäkringsnämnd. I det vid inspektionen förda protokollet lät han under denna punkt anteckna bl.a. följande.

text: I ett ärende från Luleåkontoret rörande handikappersättning noterades att det hade upprättats en promemoria med ett förslag till beslut innebärande att försäkringskassan skulle återkalla ett tidigare beslut, eftersom Västmanlands läns allmänna försäkringskassa och inte kassan i Norrbotten var behörig att fatta det beslutet. JO uttalade att det inte är möjligt att återkalla ett beslut. Om försäkringskassan anser att ett beslut i ett sådant fall skall undanröjas är det lämpligast att Riksförsäkringsverket överklagar beslutet till länsrätten, som har möjlighet att undanröja det. Kassan bör i så fall, förutom att underrätta Riksförsäkringsverket, även kontakta länsrätten och den behöriga försäkringskassan för att få en snabb handläggning av ärendet.