avgjordAv: Kerstin André

title: Fråga om innehållet i ett e-brev som rektor skickat till personal vid en skola har inneburit en kränkning av de anställdas yttrandefrihet, m.m.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO gjorde AA gällande att rektorn vid Korsavadsskolan i Simrishamn, BB, hade kränkt anställdas yttrandefrihet. Vidare gjorde han gällande att chefen för Barn- och utbildningsförvaltningen i Simrishamn, CC, hade efterforskat vem som hade lämnat uppgifter till pressen samt uppmanat rektorerna att ”lägga locket på interna angelägenheter”. AA hänvisade till en artikel i Ystads Allehandas nätupplaga den 19 december 2003 och begärde att JO skulle utreda överträdelserna av grundlagen.

text: Den aktuella tidningsartikeln innehöll bl.a. följande. /…/ I ett mail till sina anställda manar rektorn på Korsavadsenheten att inte prata om kommande besparingar med någon utanför skolan. /…/ I brevet till ett stort antal anställda efterlyser rektor BB synpunkter på hur man ska spara pengar under kommande år. Brevet avslutas med ”Vill inte att ni har denna diskussion i pressen, med förvaltningschefen, med vårdnadshavare eller med politiker, eftersom det är vår inre angelägenhet.”/…/ Enligt vad YA erfar har förvaltningschefen CC manat alla enhetschefer att försöka sköta interna frågor internt. Ett fackligt ombud på en av kommunens skolor trotsade uppmaningen och kallades därför in på förvaltningschefens rum. Förvaltningschefens syfte var att pressa ombudet på vem som pratat med media. /…/ Vi [Lärarnas riksförbund, JO:s anmärkning] ser nämligen tydligt att våra fackliga ombud straffas lönemässigt. I de skriftliga omdömen de anställda får står att de ”inte bidrar till ett positivt arbetsklimat”.

text: I en kompletterande anmälan förtydligade AA, i anledning av sista stycket ovan, att han begärde att JO skulle granska samtliga förhållanden som beskrevs i tidningsartikeln.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Barn- och utbildningsnämnden i Simrishamns kommun för utredning och yttrande.

text: Barn- och utbildningsnämnden hänvisade till särskilda yttranden upprättade av rektorn vid Korsavadsenheten och chefen för barn- och utbildningsförvaltningen samt yttrade för egen del bl.a. följande.

text: Barn- och utbildningschefen och våra skolledare liksom all övrig personal utför ett mycket gott arbete. Barn- och utbildningsnämnden konstaterar, att i frågor av den art i vilken JO har begärt in yttrande, kan åsikterna divergera åtskilligt beroende på vilken version man förlitar sig på. Barn- och utbildningsnämnden kan vidare konstatera att det kan uppstå tolkningsproblem av vad som har sagts eller skrivits. Vi noterar att JO har begärt in yttrande från barn- och utbildningschefen och rektor Korsavadsskolan. Dessa yttranden skall nu bedömas av JO. Barn- och ungdomsnämnden tar därför inte ställning i sakfrågan utan överlåter denna bedömning åt JO. Nämnden vill ånyo /…/ påpeka att offentlighetsprincipen är en viktig grundbult inom barn- och utbildningsnämndens ansvarsområde. /…/

text: Rektorn för Korsavadsenheten, BB, anförde följande. Det har aldrig varit min avsikt eller ambition som rektor att ”tysta anställda”. Den tolkning som AA gjort är grundad på en bedömning utifrån ord i en lösryckt text utan koppling till den öppenhet och arbetskultur som vi har vid Korsavadsenheten. Jag kan tillstå att om man på detta sätt analyserar ett meddelande är formuleringen olycklig. Den 21 november aviserade förvaltningschefen en eventuellt kommande ny/minskad resurstilldelning inför 2004. Inga beslut var fattade och jag uppfattade informationen så vag att jag vid detta tillfälle inte var övertygad om att den var relevant. Efter viss eftertanke tog jag ändå beslutet att informera medarbetarna (ca 120 personer) då jag ansåg att det var viktigt att involvera dem i de nya tankar detta kunde komma att innebära och som skulle kunna komma att träda i kraft en dryg månad senare. Jag var kluven i detta mitt beslut då jag inte heller önskade att vilseleda personalen med felaktiga uppgifter. Det visade sig senare att informationen från den 21 november kom att revideras. Vidare har enheten jobbat fram rutiner för olika förändringar vilka vi arbetar efter /…/

text: Från den 21 november tills den 19 december, då vi hade terminsavslutning, har enhetens personal fått fortlöpande information om arbetet. Skolans elevråd och enhetens Hem och Skola styrelse har också fått information om pågående budgetarbete. Ingen som jag har träffat, har upplevt att jag försökt tysta ner budgetarbetet utan tvärtom uttryckt sig positiva för den delaktighet och öppenhet vi arbetar med. Med anledning av enhetens olika verksamheter arbetar vi mycket med kommunikation/information via mail och jag har inte tänkt på att ord i vårt arbetsmaterial kan vägas på detta sätt av utomstående. Givetvis välkomnar jag detta intresse från allmänheten och hoppas på mer och givande skoldiskussioner i media. Korsavadsenheten har ingenting att dölja. Utifrån dessa tankar uttryckte jag en önskan, inte något förbud, om att informationen var ämnad som uppstart inför det kommande budgetarbetet, för de som arbetar och studerar vid Korsavadsenheten. Har aldrig haft en tanke på att detta vårt arbete vid Korsavadsenheten skulle vara av sådant intresse, varför jag nu förstår, utifrån rubricerade förutsättningar, att jag borde formulerat mig annorlunda. /…/

text: BB bifogade det e-meddelande som han hade skickat till personal vid skolan. I meddelandet har redogjorts för den ekonomiska situationen för skolan m.m. samt

text: efterfrågats adressaternas förslag på besparingar/nerdragningar. E-meddelandet avslutades på följande sätt:

text: Vill inte att ni har denna diskussion i pressen, med förvaltningschefen, med vårdnadshavare eller med politiker, eftersom det är vår inre angelägenhet. Vi måste ha tillit för varandras arbete och ansvar. Kan ju också berätta att detta tar mycket kraft från mig, men är övertygad om att vi tillsammans kan fixa detta vårt gemensamma uppdrag. /…/

text: Chefen för barn- och utbildningsförvaltningen, CC, anförde bl.a. följande.

text: Skolfrågorna i Simrishamn debatteras intensivt sedan en längre tid och speglas på lokalsidorna i Ystad Allehanda. Utifrån den erfarenhet och kunskap jag har om gällande lagstiftning är det inte förenligt med min roll som förvaltningschef att försöka dölja vissa verksamheter eller att försöka undvika att svara på frågor som pressen ställer. Många frågor kan betecknas som politiskt laddade och som förvaltningschef försöker jag svara utifrån ett professionellt skolperspektiv. Vi har flera gånger i min ledningsgrupp diskuterat hur man kan ge allmänheten en positiv bild av Simrishamns skolverksamhet. En bild som den till stora delar förtjänar. Ledningsgruppen har inte för avsikt att ”lägga locket på”som anges i anmälan. Jag har försökt påminna mig om jag någon gång efterforskat källan till någon artikel i tidningen (Ystad Allehanda), men jag kan inte finna något sådant tillfälle. Jag har inte heller pressat något fackligt ombud. Jag kan dock komma ihåg en annan situation som utspelades i början av september 2003 strax efter det jag börjat som förvaltningschef i Simrishamn. /…/

text: Vid min första centrala samverkan medverkade skyddsombudet på Korsavadsskolan. En av de stående punkterna vid denna typ av sammanträde är arbetsmiljöfrågor. Som ny förvaltningschef fick jag tydligt veta att personen i fråga hade en stark konflikt med rektorn på skolan. Någon tid efteråt stod det om en arbetsplatsundersökning i Ystad Allehanda där man uttalade ett kraftigt missnöje. Vid nästa tillfälle som skyddsombudet var på förvaltningskontoret frågade jag henne om vilka arbetsmiljömässiga problem som framkommit vid undersökningen. Enligt henne var det främst rektorn som var grunden till alla problem. Jag har alltså inte på något sätt efterforskat några uppgifter. Hon angav i stället själv att hon blivit kontaktad av tidningen. Vid detta tillfälle kan jag ha sagt att ”det vore bättre att lösa konflikten med rektorn än att enbart förmedla problemen till tidningen”. Det kan möjligen tolkas som att jag försökt hindra ett skyddsombud att tala med pressen. Å andra sidan är det naturligt att ha en öppen och rak kommunikation i skyddsfrågor med de skyddsombud som har valts för detta ändamål. I artikeln står det att ”Förvaltningschefen CC gick inte att nå under gårdagen”. Detta tolkas ju ofta som om man inte vill uttala sig. Det borde vara allmänt känt att jag var på tre veckors besök hos min dotter i USA. I artikeln framgår också att anställda manas till tysthet via rutiner för individuell lönesättning. Placeringen av detta uttalande i artikeln kan ge läsaren intryck av att detta har utgått från förvaltningschefen. Eftersom jag anställdes den 15 augusti 2003 och lönerevisionen skedde under våren 2003 finns inget som helst sådant samband.

text: Barn- och utbildningsnämnden bifogade en skrivelse, daterad den 8 februari 2004, från huvudskyddsombudet vid Lärarnas Riksförbund, DD. Skrivelsen är ställd till Barn- och utbildningsnämndens arbetsutskott inför dess sammanträde den 10 februari 2004 och är ett bemötande av yttrandet av CC om skyddsombudets besök

text: på förvaltningskontoret (återgivet ovan). DD har i skrivelsen gjort gällande att förvaltningschefen efter ett möte uttryckte önskemål om att prata med henne på hans tjänsterum varefter han skulle ha frågat henne om det var hon som hade ”gått till Ystads Allehanda” och vid hennes nekande svar även yttrat ”vem skulle det annars vara?”. Vidare skall förvaltningschefen ha frågat hur tidningen hade fått tag på enkäten samt yttrat att detta var arbetsmaterial och inte offentlig handling.

text: Av Barn- och utbildningsnämndens remissvar framgår att nämndens arbetsutskott den 21 januari 2004 fattade beslut om att uppdra åt förvaltningen att anordna utbildning för rektorer/enhetschefer rörande offentlighetsprincipen,

text: tryckfrihetsförordningen

text: regeringsformens

text: yttrandefrihetsparagraf m.m.

text: AA bereddes tillfälle att yttra sig över remissvaret men hördes inte av.

text: I ett beslut den 24 november 2005 anförde JO André följande.

text: Rättslig reglering

text: I

text: 2 kap. 1 § regeringsformen

text: (RF) stadgas att varje medborgare gentemot det allmänna är tillförsäkrad yttrandefrihet, dvs. frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Begränsning av yttrandefriheten får enligt

text: 2 kap. 12 §

text: RF ske genom lag.

text: Enligt

text: 1 kap. 1 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen

text: (TF) står det var och en fritt att meddela uppgifter och underrättelser i vilket ämne som helst för offentliggörande i tryckt skrift till bl.a. tidningsredaktioner i alla de fall då något annat inte är föreskrivet i förordningen (meddelarfrihet). Undantag från meddelarfriheten finns, men någon sådan situation är det inte fråga om här.

text: I

text: 3 kap. 4 §

text: TF föreskrivs att myndigheter eller andra allmänna organ inte får efterforska den som lämnat ett meddelande för offentliggörande i tryckt skrift i vidare mån än som erfordras för åtal eller annat ingripande mot honom som inte står i strid med

text: tryckfrihetsförordningen

text: . För uppsåtlig efterforskning i strid med denna föreskrift döms enligt

text: 5 § andra stycket

text: i samma kapitel till böter eller fängelse i högst ett år.

text: Enligt

text: 1 kap. 3 §

text: TF får ingen tilltalas eller dömas till ansvar eller åläggas skadeståndsskyldighet för missbruk av tryckfriheten eller medverkan därtill i annan ordning eller i annat fall än

text: tryckfrihetsförordningen

text: medger. Härav anses följa att en myndighet inte får vidta någon form av sanktioner eller repressalier mot en anställd som utnyttjat sin meddelarfrihet.

text: Motsvarande bestämmelser i

text: yttrandefrihetsgrundlagen

text: (YGL) finns i

text: 1 kap. 2 §

text: (meddelarfriheten),

text: 1 kap. 4 §

text: (repressalieförbudet) samt

text: 2 kap. 4 §

text: och

text: 5 § andra stycket

text: (efterforskningsförbudet med straffsanktion) YGL.

text: Yttrandefriheten har också slagits fast i artikel 10 i europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen).

text: Lagregleringen avseende yttrandefriheten ger offentligt anställda samma skydd som andra medborgare. En offentligt anställd kan som alla andra ge uttryck för sin uppfattning, även rörande den egna myndighetens verksamhet. Den som är anställd i allmän tjänst har således rätt att fritt uttala sig om sådana förhållanden på sin arbetsplats som han anser bör komma till allmänhetens kännedom. Det finns emellertid regler i

text: sekretesslagen (1980:100)

text: som begränsar den offentligt anställdes rätt att yttra sig om vad han fått veta i samband med sin tjänst. Dessa regler saknar dock intresse här.

text: Det skydd för yttrandefriheten som

text: regeringsformen

text: anger är ett skydd gentemot ”det allmänna”. Detta innefattar t.ex. kommunernas valda församlingar och förvaltningsorgan. Skyddet innebär att en myndighet inte får ingripa vare sig formellt eller informellt mot en tjänsteman hos myndigheten för att han eller hon använt sig av sin grundlagsskyddade rätt att yttra sig i massmedia eller på annat sätt ge uttryck för sin uppfattning. En myndighet får inte heller försöka motarbeta att den anställde använder sig av sina rättigheter. En arbetsgivare kan således inte genom generella uttalanden eller genom kritik i enskilda fall söka påverka arbetstagaren i fråga om det sätt på vilket yttrandefriheten används. Detta gäller även i de fall en myndighet anser att lämnade uppgifter är felaktiga. Myndigheten är i stället hänvisad till att på lämpligt sätt bemöta och rätta sådana uppgifter.

text: Anställda vid myndigheter har således rätt att, utan att behöva frukta att bli föremål för repressalier från myndighetens sida, offentligt framföra från arbetsgivarens uppfattning avvikande synpunkter på myndighetens organisation och arbetsformer. Reglerna till skydd för yttrandefriheten fritar dock självfallet inte den anställde från hans eller hennes skyldighet att i sin verksamhet lojalt rätta sig efter arbetsgivarens beslut och direktiv oavsett vilken uppfattning han kan ha om dessa.

text: Bedömning

text: E-meddelandet Utgångspunkten för bedömningen av om innehållet i e-meddelandet kan anses på ett otillåtet sätt ha inskränkt de anställdas yttrandefrihet är frågan om det finns sakliga skäl att anta att de anställda har uppfattat meddelandet som en sådan inskränkning. Mot bakgrund av att BB fäst avseende vid att e-meddelandet var att anse som ”arbetsmaterial” vill jag här särskilt framhålla att frågan huruvida meddelandet var avsett för internt bruk eller ej är av underordnad betydelse i det nu diskuterade sammanhanget.

text: BB har uppgett att syftet inte varit att begränsa yttrandefriheten. Den ifrågasatta formuleringen – ”Vill inte att ni har denna diskussion i pressen, med förvaltningschefen, med vårdnadshavare eller med politiker, eftersom det är vår inre angelägenhet. Vi måste ha tillit för varandras arbete och ansvar” – ger dock

text: vid handen att syftet inte varit att endast neutralt informera om de aviserade åtstramningarna och begära synpunkter på dessa. Formuleringen uttrycker därtill ett tydligt önskemål eller en rekommendation om att avhålla sig från kontakter med utomstående, däribland massmedia. Det är vidare att notera att det rör sig om ett meddelande från rektor, dvs. från en person i överordnad ställning i förhållande till meddelandets mottagare. Formuleringen torde av mottagarna lätt kunna uppfattas så att kontakter med t.ex. media skulle komma att betraktas som en illojal handling som eventuellt kunde inverka menligt på t.ex. befordringsmöjligheter, lönesättning, relationen till chefen eller arbetsklimatet i allmänhet. Även om meddelandet inte inrymmer något uttryckligt förbud att kontakta media ger det på ett sådant sätt uttryck för önskemålet att sådana kontakter inte skulle tas att det ändå måste anses innefatta en inskränkning av de anställdas yttrandefrihet. Jag finner inte skäl att göra några ytterligare uttalanden i denna del men vill avslutningsvis understryka att en chef måste iaktta stor försiktighet och inte formulera sig på ett sätt som i praktiken kan uppfattas som ett informellt förbud att göra bruk av den grundlagsskyddade yttrandefriheten.

text: Frågan om det förekommit otillåten efterforskning m.m. Av den ovan redovisade rättsliga regleringen framgår att uppsåtligt brott mot efterforskningsförbudet är en handling som straffas med böter eller fängelse i högst ett år. Det finns således generellt sett skäl att se mycket allvarligt på anklagelser om brott mot förbudet.

text: I det förevarande fallet står ord mot ord. Jag har inte funnit tillräcklig anledning att genom ytterligare utredning försöka bringa klarhet i vilka yttranden som kan ha fällts och vad syftet varit med dessa. Jag lämnar således den saken.

text: Vad härefter gäller frågan om repressalieförbudet har överträtts, konstaterar jag att också här har framkommit olika uppfattningar om vad som har förevarit. CC har dock medgett att han kan ha sagt till skyddsombudet att ”det vore bättre att lösa konflikten med rektorn än att enbart förmedla problemen till tidningen”. Enligt min mening vore det alltför långtgående att betrakta yttrandet som en överträdelse av repressalieförbudet. Jag lämnar därför också den saken.

text: Vad som i övrigt har förekommit föranleder inte några uttalanden från min sida.

text: Jag noterar med tillfredsställelse att barn- och utbildningsnämnden har tagit initiativ till utbildning avseende yttrandefrihetsfrågor m.m.

text: Med den kritik som ligger i det anförda avslutas ärendet.

type: avgorande


nyckelord: Omhändertagande Sjukvård Tillsyn

publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Polismyndigheten Skåne, som inte sett till att en omhändertagen person undersöktes av läkare

org: jo

sammanfattning: En berusad man som omhändertogs av polis hade tillfogat sig själv ett antal skärsår. Trots att såren var blödande och så allvarliga att de behövde sys vidtog polisen inga åtgärder för att bereda den omhändertagne någon form av vård. När mannen efter åtta timmar frigavs uppmanades han dock av polis att uppsöka läkare. Polismyndigheten kritiseras för att inte ha tillsett att mannen blev undersökt av läkare.

text: Anmälan

type: rubrik

text: AA och BB riktade kritik mot Polismyndigheten i Skåne med anledning av att BB, i samband med att han blev omhändertagen enligt lagen (

text: ) om omhändertagande av berusade personer m.m. (LOB), inte bereddes tillfälle att bli undersökt av läkare trots att behov förelåg. Av anmälningarna framgick bl.a. att BB, vid tidpunkten för omhändertagandet, mådde psykiskt dåligt och att han till följd därav hade skurit sig själv djupt i handen med kraftig blödning som följd. Vidare framkom att BB, efter det att han blev frigiven, på egen hand uppsökte en akutmottagning och att sårskadorna då fick sys ihop med sammanlagt åtta stygn.

type: stycke

text: Utredning

text: Protokollen över omhändertagandet, avvisiteringen och tillsynen av BB inhämtades från polismyndigheten. Vidare inhämtades journalanteckningar från Skånes universitetssjukhus i Malmö. Av handlingarna framgick bl.a. följande.

text: BB påträffades av en polispatrull kl. 23.15 vid Gustav Adolfs Torg i Malmö, sedan larm inkommit om att en verbalt aggressiv person gick omkring och viftade med en kniv. BB var kraftigt påverkad och hade en tydlig alkohollukt från andedräkten. Han bar kniv och hade flera märken efter skärsår på armarna. Efter beslut av polisassistenten CC infördes BB till arresten Davidshall. Vid ingripandet uppträdde BB aggressivt och gjorde motstånd och kl. 23.33 sattes han i arresten efter beslut av det inre befälet, polisinspektören DD.

text: Enligt tillsynsprotokollet var BB sedan vaken i ca en timme. I kolumnen för övriga anteckningar angavs: ”Blod i cell från skärsår på vä hand” och ”Smetar ut blodet på väggar och ruta”. BB sov mellan kl. 00.45 och 07.00 och frigavs från

text: omhändertagandet kl. 07.10 enligt beslut av det inre befälet, polisinspektören EE. Kl. 07.15 hölls förhör med BB.

text: Kl. 07.53 skrevs BB in vid akutmottagningen och senare under morgonen konstaterade undersökande läkare att BB på sin vänstra hand hade ett flertal ytliga rispor samt två djupare sår ”engagerande cutis subcutis”, 2-2,5 cm respektive 1,5 cm långa. De större såren syddes varefter BB remitterades till psykakuten.

text: Polismyndigheten i Skåne (biträdande länspolismästaren FF) inkom med yttrande, till vilket var fogat underyttranden från chefen för polisområde Malmö, polismästaren GG, samt DD och EE.

text: DD uppgav att han inte hade något tydligt minne från den aktuella kvällen men att han med hjälp av protokollet försökt att dra sig till minnes. Efter att ha redogjort för de rutiner som tillämpas i samband med omhändertagande av berusade personer anförde han bl.a. att han gjort bedömningen att BB inte behövde akut läkarvård med anledning av sina skärsår, särskilt inte i det tillstånd denne var i, dvs. kraftigt berusad och mycket aggressiv. Vidare fann han det osannolikt att en större blödning eller sår på BB:s händer inte skulle ha upptäckts av den personal som förde in BB i arresten.

text: EE anförde bl.a. att han tjänstgjorde från kl. 06.30 den morgon då BB frigavs från omhändertagandet, att han inte kom närmare ihåg vad som sades i dialogen mellan honom och BB men att han, om han mindes rätt, hade försökt påtala för BB att denne borde låta se över sina sår på sjukhus.

text: I polisområdets yttrande redovisade GG följande bedömning.

text: Polisområdet konstaterar först att den bedömning som polismännen gjorde avseende behovet att omhänderta BB förefaller rimlig utifrån de iakttagelser allmänheten gjort och den situation som polismännen vid ankomsten till platsen fann. Inkomna till arresten gjordes förmansprövning av ansvarigt befäl DD. Av utredningen framgår att denne beslutade att BB skulle vara fortsatt omhändertagen med anledning av sin berusning och sättas in i arrest. Skärsår på armar uppmärksammades men stationsbefälet DD bedömde att den omhändertagnes tillstånd inte var sådant att det fanns behov av läkarundersökning. Polisområdet ser ingen anledning att ifrågasätta denna bedömning. Polisområdet kan vidare konstatera att tillsyn utförts enligt gällande föreskrifter och att det inte heller vid sådan tillsyn framkommit något som skulle ha föranlett en annan bedömning. Av uppgifterna i protokollet har vaktkonstaplarna i tjänst uppmärksammat att BB blött från handen och att han smetat ut blodet på väggar och fönster. Polisområdet konstaterar att BB skulle ha erhållit sjukvård för dessa skärsår om det hade bedömts nödvändigt. […] Polisområdet kan sammanfattningsvis inte se att man i detta fall frångått gällande regelverk eller rutiner och finner inte anledning att ifrågasätta den bedömning eller insats som gjorts i fallet. Polismyndigheten hänvisade till de bedömningar som gjorts av GG och anslöt sig till dem.

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 1 §

text: LOB får den som anträffas så berusad av alkoholdrycker eller annat berusningsmedel att vederbörande inte kan ta hand om sig själv eller annars utgör en fara för sig själv eller för någon annan, omhändertas av polisman.

text: Om det behövs med hänsyn till den omhändertagnes tillstånd, ska han eller hon så snart det kan ske undersökas av läkare (

text: 3 §

text: LOB).

text: Av

text: 4 §

text: LOB framgår att en omhändertagen person som inte bereds vård på sjukhus eller någon annan vårdinrättning och inte heller tas om hand på något annat sätt eller annars kan friges får hållas kvar. Den omhändertagne får då tas i förvar om det är nödvändigt med hänsyn till ordning eller säkerhet.

text: I

text: 6 §

text: LOB stadgas att den omhändertagne fortlöpande ska ses till. Skulle den omhändertagnes tillstånd ge anledning till det ska han eller hon föras till sjukhus eller läkare tillkallas.

text: Enligt 3 kap. 1 § Rikspolisstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om omhändertagande av berusade personer (FAP 023-1,

text: RPSFS 2000:57

text: ) ska polisen, när en berusad person omhändertas, bedöma om den omhändertagne, på grund av en skada eller av någon annan orsak, behöver omedelbar läkarvård.

text: Av 3 kap. 2 § i nämnda föreskrifter framgår att läkarundersökning ska ske bl.a. om den omhändertagne har en inte obetydlig kroppsskada.

text: Bedömning

text: Några av de skärsår som BB hade åsamkat sig var så allvarliga att de senare behövde sys. Det kan mot den bakgrunden knappast anses att skadorna var obetydliga (jfr vad som ovan anförts om den rättsliga regleringen). Av utredningen framgår också att polispersonalen vid omhändertagandet var på det klara med att BB hade flera skärsår.

text: Det är anmärkningsvärt att inga åtgärder vidtogs från polisens sida för att få till stånd en läkarundersökning av Daniel under omhändertagandet, inte minst med tanke på att skadorna var så pass omfattande att denne kunde smeta ut sitt blod i arresten och att polisen senare uppmanade BB att själv uppsöka läkare.

text: Att en omhändertagen person är berusad eller uppträder aggressivt utgör självklart inte skäl för att låta bli att tillkalla läkare när behov av detta föreligger.

text: Polismyndigheten förtjänar alltså kritik för sitt omhändertagande av BB.


avgjordAv: Stf justitieombudsmannen Mari Andersson

title: Kritik mot Polismyndigheten för att en person omhändertogs enligt 13 § polislagen utan att det fanns grund för åtgärden och för brister i dokumentationen

sammanfattning: En person som körde elsparkcykel i en rondell omhändertogs tillfälligt med stöd av 13 § polislagen. Polismyndigheten kritiseras för att det saknades rättsliga förutsättningar för omhändertagandet. Polismyndigheten kritiseras också för brister vid förmansprövningen och för att dokumentationen av omhändertagandet var bristfällig i flera avseenden. JO framhåller i beslutet att ett omhändertagande enligt 13 § polislagen får ske först om ett avvisande eller avlägsnande från platsen är otillräckligt och att det alltid måste framgå av dokumentationen varför ett avvisande eller avlägsnande inte varit tillräckligt.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO den 21 maj 2025 förde AA fram klagomål mot Polismyndigheten med anledning av ett ingripande mot honom. Han uppgav att han utan grund hade stoppats av polisen och visiterats varvid kontanter hittats samt att han därefter med tvång hade transporterats till polisstationen och frihetsberövats, utan att det förelåg någon misstanke om brott och utan att det fanns anledning att omhänderta honom för berusning. AA uppgav också att han utsattes för våld av de ingripande poliserna.

text: Utredning

text: Polismyndigheten (juristen BB) yttrade sig den 20 oktober 2025 efter att berörda befattningshavare lämnat upplysningar.

text: Av Polismyndighetens yttrande och den övriga utredningen framgår i huvudsak följande om händelsen.

text: AA stoppades och kontrollerades av polisassistenterna CC och DD när han åkte med elsparkcykel i en rondell strax efter kl. 18.00. CC beslutade i samband med kontrollen att AA skulle omhändertas med stöd av bestämmelsen i

text: 13 § polislagen

text: . I protokollet över ingripandet angavs att omhändertagandet gjordes

text: på grund av störande av den allmänna ordningen respektive fara för störande av den allmänna ordningen samt i syfte att avvärja straffbelagd gärning.

text: Som beskrivning av händelsen har antecknats att AA störde den allmänna ordningen genom att störa eller hindra trafiken. Det har vidare antecknats att AA började skrika och försökte ta sig ifrån patrullen ut i rondellen när han skulle omhändertas samt att han var mycket agiterad och uttryckte att han skulle skapa kaos med patrullen. Omhändertagandet gjordes därför även i syfte att avvärja straffbelagd gärning. I protokollet har vidare antecknats att AA misstänktes för brott i samband med händelsen och att han gjorde motstånd och försökte ta sig från patrullen när han informerades om det. AA belades därför med handfängsel. Det har också antecknats att s.k. förstärkt skuldergrepp användes på polisstationen men att inga skador uppkom under ingripandet.

text: CC och DD har i sina upplysningar till JO beskrivit att AA blev aggressiv när han stoppades och att de därför la ner honom på marken och satte på honom handfängsel. De har vidare förklarat att beslut om omhändertagande fattades eftersom AA störde den allmänna ordningen och att det inte bedömdes vara tillräckligt att avlägsna honom eftersom han sa att han skulle ”skapa kaos” och bete sig dumt.

text: Vid visitationen av AA påträffades en större summa kontanter och AA informerades om att han skulle kunna komma att misstänkas för brott.

text: AA fördes till arresten på polisstationen, där stationsbefälet EE beslutade att frihetsberövandet skulle kvarstå samtidigt som handfängslen avlägsnades. Som iakttagelser i samband med förmansprövningen har i protokollet antecknats att AA var fortsatt stökig och utåtagerande och att han fortsatt bedömdes utgöra en ordningsstörning. AA kroppsvisiterades och sattes in i ett låst förvaringsrum kl. 19.00 efter beslut av EE.

text: Det har inte dokumenterats att det hölls förhör med AA enligt

text: 16 § polislagen

text: . EE har i sina upplysningar till JO uppgett att han inte minns om det hölls något sådant förhör. EE har vidare uppgett att AA inte var mottaglig för vare sig instruktioner, förklaringar, frågor eller tillsägelser.

text: EE beslutade omkring kl. 21.00 att AA skulle friges.

text: Efter kontakt med åklagare återlämnades de kontanter som hade påträffats på AA och ingen brottsanmälan upprättades.

text: Polismyndigheten redogjorde för rättslig reglering och redovisade därefter följande bedömning.

text: Ingripandet enligt

text: 13 § polislagen

text: – – – En förutsättning för att någon ska kunna omhändertas enligt

text: 13 § polislagen

text: är att det är otillräckligt att denne avvisas eller avlägsnas från platsen. Av

text: protokollet framgår det inte vilka omständigheter som lades till grund för bedömningen att det inte var tillräckligt att avvisa eller avlägsna AA och vilka överväganden som gjordes i den frågan. Det utgör en brist eftersom det rör sig om en så pass ingripande åtgärd. Dessutom försvårar tillkortakommandet en senare granskning som den här. CC och DD har i efterhand i sina skriftliga redogörelser angett att ett avlägsnande inte var tillräckligt eftersom AA sa att han skulle ”skapa kaos” och begå annat ofog. Polismyndigheten kan dock konstatera att det av protokollet framstår som om AA:s uttalanden skedde i ett något senare skede av händelseförloppet, när beslutet om omhändertagande redan var fattat och skulle verkställas. Oavsett hur det är med den saken menar Polismyndigheten att det kan ifrågasättas om AA:s yttranden om att han skulle ställa till med problem var så konkreta och bestämda till tid och rum att han utgjorde en omedelbar fara för den allmänna ordningen. Inte heller kan AA:s inledande agerande, alltså då han körde elsparkcykeln i rondellen, anses ha varit sådant att det skulle ha varit nödvändigt med ett direkt tillfälligt omhändertagande enligt

text: 13 § polislagen

text: . Det hade kanske legat närmare till hands att, utifrån AA:s hotfulla uppträdande då han stoppades, upprätta en polisanmälan om brott enligt

text: 17 kap.

text: brottsbalken

text: och en anmälan om trafikbrott på grund av färden i rondellen. Något sådant har dock, såvitt framgår av utredningen, inte skett.

text: Förmansprövningen och förhör enligt

text: 16 § polislagen

text: Dokumentationen av förmansprövningen uppvisar samma brister som dokumentationen av det ursprungliga ingripandet vad gäller övervägandena av om det hade varit tillräckligt med ett avvisande eller avlägsnande. Utöver detta står det klart att det inte hölls något förhör med AA enligt

text: 16 § polislagen

text: . Avsaknaden av ett förhör utgör naturligtvis en brist i handläggningen. Eftersom polispatrullens omhändertagande av AA sannolikt utgjorde en alltför ingripande åtgärd har det inte heller funnits skäl för att hålla kvar AA på polisstationen efter förmansprövningen. AA borde rimligtvis istället ha släppts och inte låsts in i arresten.

text: Sammanfattning

text: Polismyndigheten bedömer att hanteringen av AA, inte minst utifrån de s.k. behovs- och proportionalitetsprinciperna, uppvisar brister. Mindre ingripande åtgärder än de som vidtogs hade sannolikt varit mer ändamålsenliga. Dessutom står det klart att dokumentationen av ingripandet inte har varit godtagbar i alla delar. Polismyndigheten beklagar felaktigheterna.

text: Rättslig reglering

text: Allmänna principer för polisingripanden En polis som verkställer en tjänsteuppgift ska följa vad som föreskrivs i lag eller annan författning och ingripa på ett sätt som är försvarligt med hänsyn till åtgärdens syfte och övriga omständigheter. Tvång får användas endast i den form och den utsträckning som behövs för att det avsedda resultatet ska uppnås. (Se

text: 8 § första stycket polislagen

text: Bestämmelsen i

text: 8 § polislagen

text: ger uttryck för behovs- och proportionalitetsprinciperna. Behovsprincipen innebär att ett polisingripande får göras endast då det är nödvändigt för att undanröja eller avvärja den fara eller

text: störning som är aktuell. Proportionalitetsprincipen innebär att de skador och olägenheter som ingripandet kan medföra inte får stå i missförhållande till syftet med ingripandet. (Se Munck och Sverne Arvill,

text: Polislagen

text: [6 november 2025, version 16, JUNO], kommentaren till

text: 8 §

text: Ingripande enligt

text: 13 § polislagen

text: Om en person genom sitt uppträdande stör den allmänna ordningen eller utgör en omedelbar fara för denna får polisen avvisa eller avlägsna personen från ett visst område eller utrymme, när det är nödvändigt för att ordningen ska kunna upprätthållas. Detsamma gäller om en sådan åtgärd behövs för att en straffbelagd handling ska kunna avvärjas. Om ett avvisande eller ett avlägsnande är otillräckligt för att det avsedda resultatet ska kunna uppnås får personen tillfälligt omhändertas. (Se

text: 13 § polislagen

text: För att någon ska kunna sägas störa den allmänna ordningen genom sitt uppträdande krävs att uppträdandet innebär ett angrepp på ett ordningsintresse av betydelse för allmänheten eller annars från allmän synpunkt. Frågan om ett visst uppträdande stör den allmänna ordningen får inte avgöras från den begränsade synpunkten av vad som för den enskilda polisen framstår som obekvämt eller olämpligt. Endast den omständigheten att en person vägrar att lyda en tillsägelse av en polis innebär t.ex. inte att han eller hon stör den allmänna ordningen eller utgör en fara för denna. Det avgörande i en sådan situation är vilka följder från ordningssynpunkt som en bristande efterrättelse kan antas medföra. (Se Munck och Sverne Arvill, a.a., kommentaren till 13 §.)

text: En omedelbar fara för den allmänna ordningen förutsätter att faran är konkret, dvs. att den är bestämd till tid och rum. Ett omhändertagande får inte ske för att abstrakta, ännu inte konkretiserade faror ska avvärjas. Faran ska vidare ha uppkommit genom ett särskilt uppträdande från den som omhändertagandet riktas mot. En persons blotta närvaro på en plats kan knappast bedömas som konkret fara, även om det är känt att personen brukar bråka och uppträda ordningsstörande. (Se Munck och Sverne Arvill, a.a., kommentaren till 13 §.)

text: Som en ytterligare förutsättning för ingripande vid störande av eller omedelbar fara för allmän ordning gäller att ingripandet är nödvändigt för att ordningen ska kunna upprätthållas. Polisen bör alltid först överväga möjligheten att ingripa med tillsägelser och anmaningar. (Se Munck och Sverne Arvill, a.a., kommentaren till 13 §.)

text: Ingripanden enligt den aktuella bestämmelsen för att avvärja en straffbelagd handling kan göras även när en person ännu inte har gjort sig skyldig till brott. I sådana fall krävs dock att det är fråga om en omedelbar och konkret fara för brott. Förmansprövning, förhör och löpande omprövning Den polis som har verkställt ett omhändertagande ska så skyndsamt som möjligt anmäla åtgärden till sin förman. Har omhändertagandet inte redan upphört ska

text: förmannen omedelbart pröva om det ska bestå. (Se

text: 15 § första stycket polislagen

text: Den som omhändertagits enligt

text: 13 § polislagen

text: ska förhöras så snart som möjligt och ska friges snarast möjligt efter förhöret. Ingen får hållas kvar längre än sex timmar. (Se

text: 16 § polislagen

text: Förhöret bör om möjligt hållas i ett sådant skede att det kan läggas till grund för den prövning av omhändertagandet som förmannen ska göra enligt 15 §. Förhöret ska i första hand avse de faktiska omständigheter som motiverat omhändertagandet. Om den omhändertagne är kraftigt påverkad av alkohol eller narkotika eller om ett förhör annars framstår som meningslöst eller olämpligt måste förhöret anstå till dess förutsättningarna har förbättrats. Förhöret ska redovisas skriftligen med uppgifter om vem som har varit förhörsledare och om när det har hållits. (Se Munck och Sverne Arvill, a.a., kommentaren till 16 §.)

text: Eftersom den omhändertagne ska friges snarast möjligt måste förutsättningarna för frigivande bedömas fortlöpande. Avsikten är att omhändertagandet ska vara betydligt kortare än den maximitid som anges i lagen. (Se Munck och Sverne Arvill, a.a., kommentaren till 16 §.) Dokumentation Protokoll ska föras över ingripanden som innebär att någon avvisas, avlägsnas eller omhändertas. Av protokollet ska det framgå vem som har fattat beslutet om ingripandet, grunden för beslutet och tidpunkten när det har fattats, vem eller vilka som har deltagit i ingripandet, vem eller vilka som ingripandet har riktat sig mot, tiden för ingripandet samt vad som i övrigt har förekommit vid ingripandet. (Se

text: 27 § första

text: och

text: andra stycket

text: polislagen

text: Bedömning

text: Uppgifterna i AA:s anmälan om att han utsatts för våld i samband med ingripandet får inget stöd av dokumentationen eller den övriga utredningen. Jag begränsar mina uttalanden till frågan om huruvida det funnits rättsliga förutsättningar att omhänderta AA samt frågor om förmansprövningen och dokumentationen av de vidtagna åtgärderna.

text: Ingripandet enligt

text: 13 § polislagen

text: Ingripandet mot AA föranleddes av att han körde elsparkcykel i en rondell på ett sätt som bedömdes störa eller hindra trafiken. Polisassistenten CC fattade därför ett beslut om tillfälligt omhändertagande på grund av ordningsstörning, med hänvisning till bestämmelsen i

text: 13 § polislagen

text: Av utredningen framgår vidare att AA skrek och försökte ta sig ifrån de ingripande poliserna när han skulle omhändertas samt att han var mycket agiterad och uttryckte att han skulle ”skapa kaos” med patrullen. I protokollet över ingripandet angavs därför också fara för ordningsstörning som grund för omhändertagandet, liksom att syftet var att avvärja straffbelagd handling.

text: Ett ingripande enligt

text: 13 § polislagen

text: på grund av ordningsstörning förutsätter som nämnts att den person som är föremål för ingripandet uppträder på ett sätt som innebär ett angrepp på ett ordningsintresse av betydelse för allmänheten eller annars från allmän synpunkt.

text: Av utredningen framgår inga närmare omständigheter kring AA:s körning i rondellen. Det har inte angetts hur länge körningen pågick eller på vilket sätt den övriga trafiken påverkades. Jag kan därför inte bedöma om AA:s agerande kan anses ha påverkat den allmänna ordningen på platsen på ett sådant sätt att det motiverade ett ingripande med stöd av

text: 13 § polislagen

text: Under alla förhållanden hade dock ingripandet kunnat föregås av en tillsägelse eller uppmaning till AA att upphöra med det trafikstörande beteendet. Det framgår varken av protokollet eller de ingripande polisernas upplysningar till JO att någon sådan åtgärd vidtogs innan beslutet om omhändertagande fattades.

text: Ett tillfälligt omhändertagande får ske först om ett avvisande eller avlägsnande från platsen är otillräckligt. I protokollet har inte angetts vilka omständigheter som lades till grund för bedömningen att det inte var tillräckligt att avvisa eller avlägsna AA från platsen och vilka överväganden som gjordes i den frågan. Jag vill därför framhålla att det alltid måste framgå av dokumentationen (se JO:s beslut den 31 mars 2021, dnr

text: De ingripande poliserna har i sina upplysningar till JO uppgett att det inte bedömdes vara tillräckligt att avlägsna AA från platsen eftersom han försökte ge sig ut i trafiken på nytt och sa att han skulle ”skapa kaos” och bete sig dumt. Som Polismyndigheten påtalat framstår det dock av anteckningarna i protokollet som att det inträffade först i samband med att poliserna tog tag i AA för att verkställa det beslut om omhändertagande som redan hade fattats på grund av ordningsstörning.

text: Det har inte kommit fram något som talar för att det trafikstörande beteende som föranledde ingripandet mot AA, dvs. att han körde elsparkcykel i rondellen, motiverade ett omedelbart omhändertagande av honom utan ett föregående avvisande eller avlägsnande. Oavsett i vilket skede AA försökte ta sig ifrån de ingripande poliserna och yttrade att han skulle ”skapa kaos” framstår det som att ett avlägsnande kunde ha varit tillräckligt också för att avvärja den fara för ordningsstörning eller brott som fanns. Om AA hade återvänt till platsen eller fortsatt att vara utåtagerande efter ett avlägsnande hade ett omhändertagande kunnat övervägas.

text: Sammantaget kan jag konstatera att det inte fanns rättsliga förutsättningar att omhänderta AA med stöd av

text: 13 § polislagen

text: . Förmansprövningen och förhör enligt

text: 16 § polislagen

text: Förmansprövningen fyller en viktig funktion som en garanti för den omhändertagnes rättssäkerhet genom att frågan om ett fortsatt omhändertagande

text: bedöms av någon annan än den som initialt har vidtagit åtgärden. (Se bl.a. JO:s beslut den 26 februari 2019, dnr

text: , och den 15 april 2021, dnr 3510-2019.)

text: Omhändertagandet av AA förmansprövades av stationsbefälet EE. Han har antecknat att AA var fortsatt stökig och utåtagerande och att han fortsatt bedömdes utgöra en ordningsstörning. Dokumentation av förmansprövningen har samma brister som dokumentationen av det ursprungliga ingripandet när det gäller övervägandena om det hade varit tillräckligt med ett avvisande eller avlägsnande.

text: Eftersom det enligt min bedömning inte fanns förutsättningar att tillfälligt omhänderta AA vid ingripandet kan jag inte heller se att det fanns stöd för att hålla kvar honom på polisstationen efter förmansprövningen. Han borde därför ha släppts vid förmansprövningen och inte satts i polisarrest.

text: Det har inte dokumenterats att det hölls något förhör enligt

text: 16 § polislagen

text: . Som framgått bör ett sådant förhör om möjligt hållas i ett sådant skede att det kan utgöra underlag för förmansprövningen.

text: Det saknas dokumentation om vilka överväganden som gjordes i frågan om förhör och om de förhållanden som låg till grund för bedömningen att det inte skulle hållas något förhör med AA Detta är en brist. I sina upplysningar till JO har EE dock uppgett att AA inte var mottaglig för vare sig instruktioner, förklaringar, frågor eller tillsägelser.

text: Jag har inte tillräckligt underlag för att kunna bedöma om förhör borde ha hållits med AA inför förmansprövningen. Ett förhör skulle dock under alla förhållanden ha hållits så snart AA:s sinnesstämning medgav det. Förutsättningarna för att hålla förhör enligt

text: 16 § polislagen

text: måste därför bedömas fortlöpande när förhöret inte kan genomföras i samband med att den omhändertagne förs in till polisstationen. Polismyndigheten kritiseras Polismyndigheten kritiseras för att AA tillfälligt omhändertogs trots att det saknades rättsliga förutsättningar för åtgärden och för bristerna vid förmansprövningen. Polismyndigheten kritiseras också för de dokumentationsbrister som präglat handläggningen.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av stf JO Mari Andersson. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Seniora rättssakkunniga Johanna Nilsson har föredragit ärendet och byråchefen Nils Västberg har deltagit i beredningen.


avgjordAv: Hans-Gunnar Axberger

title: Kritik mot Lantmäterimyndigheten i Hallands län (nuvarande Lantmäteriet) för långsam handläggning av ett fastighetsregleringsärende

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 6 november 2008 förde AA fram klagomål mot Lantmäteriet, kontoret i Halmstad. AA anförde huvudsakligen följande. Han företräder ägarna till fastigheterna Kungsbacka S 1:2, V 3:18 och 10:1. År 1994 beslutade dåvarande Lantmäterimyndigheten i Hallands län om förtida tillträde för Banverket att utföra arbeten som i inte ringa omfattning berörde huvudmännens fastigheter. Under åren därefter har han själv och huvudmännen vid ett antal tillfället tagit kontakt med lantmäterimyndigheten för att efterhöra när beslut i ersättningsfrågorna kan komma att fattas. Någon skadereglering har dock ännu inte skett. Den utdragna handläggningen av ersättningsfrågorna har återverkningar för huvudmännen på olika sätt. Att något beslut ännu inte fattats påverkar t.ex. frågor om beskattning, upprättande av bouppteckningar, byggnadsfrågor, driftsomläggningar m.m. Handläggningstiden är enligt hans mening inte rimlig.

text: Utredning

text: Muntliga upplysningar har hämtats in från förrättningslantmätaren BB, Lantmäteriet, kontoret i Halmstad. Han uppgav bl.a. följande. Utbyggnaden av Västkustbanan har berört många fastigheter och frågor om skadereglering m.m. har behandlats i flera ärenden hos myndigheten. Skaderegleringen och därmed sammanhängande frågor är för berörda fastigheter i allt väsentligt slutförd. För ett fåtal fastigheter, däribland S 1:2, V 3:18 och V 10:1, kvarstår dock vissa ersättningsfrågor. För att lösa dessa frågor pågår för närvarande ett arbete med att ta fram ett förslag till beslut om fastighetsreglering innefattande bl.a. markbyte. Det förslaget är avsett att i första hand användas som underlag för förhandlingar mellan Banverket och fastighetsägarna i syfte att träffa en frivillig uppgörelse av kvarstående ersättningsfrågor. Förslaget beräknas vara klart inom några veckor.

text: Lantmäteriet anmodades härefter att göra en utredning och yttrande sig över AA:s anmälan. I remissvaret anförde Lantmäteriet – genom generaldirektören CC – följande.

text: Med anledning av Justitieombudsmannens remiss av den 11 december 2008 får Lantmäteriet lämna följande yttrande. Lantmäteriets länskontor i Halmstad har efter utredning avgivit yttrande i ärendet. Detta yttrande bifogas. Av yttrandet framgår handläggningen av förrättningen, som bedöms kunna vara avslutad inom sex månader. Lantmäteriförrättningar som det här är fråga om är komplicerade och tar erfarenhetsmässigt lång tid att genomföra. Av länskontorets yttrande framgår de bedömningar och prioriteringar som myndigheten gjort. Det är naturligtvis inte tillfredsställande att förrättningen dragit ut på tiden. Enligt Lantmäteriets uppfattning har dock myndigheten handlagt förrättningen på ett godtagbart sätt under de förutsättningar som förelegat. [.]

text: Lantmäteriets länskontor i Halmstad – genom länslantmätaren DD –yttrade följande (bilagorna utelämnade här).

text: [.] Banverket ansökte i augusti 1994 om fastighetsreglering för utbyggnad av Västkustbanan med dubbelspår på sträckan Sätinge-Lekarekulle i Kungsbacka kommun. Ifrågavarande förrättning kom att omfatta en cirka tre kilometer lång delsträcka vid Fjärås stationssamhälle. Under åren fram till hösten 2001 byggdes det nya dubbelspåret ut och inom den del norr om Fjärås samhälle där de nu aktuella fastigheterna är belägna utfördes återställningsarbeten genom borttagande av gammal järnvägsmark för återställande till åker och relativt omfattande dränerings- och ledningsarbeten. Under denna tid har ett flertal sammanträden hållits med ägarna till fastigheterna norr om Fjärås för att bland annat lösa frågor om avvattning, dränering och andra återställningsåtgärder. Ersättning för skördeskador m.m. för berörda markägare och arrendatorer under byggtiden har också reglerats. I april 2004 genomfördes mätningsarbeten för upprättande av förrättningskartor. Andra delar av förrättningsområdet har under hand brutits ut för genomförande i andra förrättningar, varvid det i detta ärende i huvudsak återstår de fastigheter som omnämns i anmälan till JO. Under hösten 2008 påbörjades slutförandet av förrättningen i de delar som nu återstår. Konceptkarta, arealberäkningar, förslag till markbyten m.m. har tagits fram och kommer att användas som underlag för slutliga partsförhandlingar mellan Banverket och berörda markägare. Arbetssituationen på myndigheten har under ett antal år varit ansträngd. Erfarna handläggare har slutat. Rekrytering sker av nyutexaminerade lantmätare som ska läras upp. Erfarna förrättningslantmätare är nästintill omöjligt att rekrytera. Andelen större infrastrukturärenden är förhållandevis stor på kontoret i Halmstad. Ärendena löper över flera år. På kontoret prioriteras markåtkomstärenden, det vill säga ärenden där enskilda, Banverket, Vägverket, kraftbolag m.fl. är beroende av myndighetens beslut för att kunna påbörja byggnads- eller anläggningsarbeten. Denna prioritering sker på bekostnad av andra mer omfattande lantmäteriförrättningar och slutförande av den typ av ärenden som nu är aktuell i JO-anmälan. Under perioden har en mängd ärenden inkommit som berör ombyggnad av allmän väg i ny sträckning eller utbyggnad till mötesfri landsväg samt ärenden för trädsäkring av kraftledningar och järnvägar. Alla av den karaktär som kräver förrättningsbeslut för att lösa erforderlig markåtkomst. I det nu aktuella lantmäteriärendet har åtgärder genomförts bland annat för att underlätta försäljningen av en av de berörda fastigheterna. Detta för att minska olägenheterna för fastighetsägarna med avseende på den slutliga skaderegleringen. Stora delar av ersättningsfrågorna är lösta. Endast en av de berörda markägarna är aktiv jordbrukare och han har allt sedan marken på ömse sidor om järnvägen återställdes efter järnvägsutbyggnaden brukat denna mark såsom ägare och arrendator. Även den mark som idag ägs av Banverket och som kommer att tillföras de berörda

text: fastigheterna brukas redan av honom i sammanhang med angränsande mark. Sammanfattningsvis har myndigheten genomfört ett antal åtgärder för att minska olägenheterna för fastighetsägarna. De åtgärder som återstår i förrättningen är endast en slutlig anpassning av fastighetsindelningen till de förhållanden som råder efter järnvägsutbyggnaden. Det är beklagligt att förrättningen för de berörda fastighetsägarna har dragit ut på tiden såsom nu skett. Orsaken till tidsutdräkten är, som vi ser det, en kombination av den resursbrist och de nödvändiga prioriteringar som redovisats ovan. Det tidigare omnämnda underlaget till grund för slutliga partsförhandlingar om markbyten och slutliga ersättningar översändes till berörda markägare och Banverket 2008-12-18. Banverket kommer under den närmaste tiden att kontakta markägarna för förhandlingar med målsättningen att uppnå frivilliga avtal i återstående frågor. Så snart dessa avtal är klara kan förrättningen avslutas. Om inget oförutsett inträffar bedöms förrättningen kunna vara avslutad inom ett halvår. AA gavs tillfälle att kommentera remissvaret, men hördes inte av.

text: Bedömning

text: Enligt

text: 7 § förvaltningslagen (1986:223)

text: ska varje ärende där någon enskild är part handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts.

text: Enligt vad som anges i remissvaret avgör myndigheten ärenden och delfrågor i ärenden enligt en prioriteringsordning som i detta fall inneburit att ett slutförande av vissa ersättningsfrågor för berörda intressenter haft låg prioritet. I remissvaret anges också att arbetssituationen hos myndigheten har varit ansträngd under ett antal år. Man får i och för sig ha förståelse för att ett ansträngt arbetsläge kan leda till att en myndighet i viss mån måste göra en prioritering som kan leda till bl.a. att ärenden inte avgörs efter åldersordning. Det får dock inte innebära att en myndighet under långa perioder helt försummar att vidta åtgärder för att ett ärende ska drivas fram mot ett avgörande. Dagboksbladet i det aktuella ärendet tyder på att lantmäterimyndigheten i detta fall under långa perioder – senast perioden maj 2006 till oktober 2008 – över huvud taget inte vidtagit någon handläggningsåtgärd i ärendet. Några bärande skäl för de återkommande och i vissa fall mycket långa uppehållen har inte lagts fram. Myndigheten kan därför inte undgå kritik.

text: Det kan noteras av remissvaret att Lantmäteriet sedan en tid tillbaka vidtagit åtgärder för att hantera återstående frågor i ärendet och att förrättningen beräknas kunna slutföras inom ett halvår. Det får förutsättas att nu vidtagna åtgärder säkerställer att så sker.

text: Ärendet avslutas.


nyckelord:
Allmänna handlingar
Diarieföring

text: Initiativärende mot en kommun i anledning av att det på kommunens hemsida har angetts privata e-postadresser till vissa nämndledamöter. Fråga om rutiner för hantering av e-postmeddelanden som har skickats till sådana adresser, men som har tillställts nämndledamöterna i deras egenskap av befattningshavare vid myndigheten och vilka gäller ärende eller annan fråga som ankommer på myndigheten

text: Initiativet

text: I en anmälan till JO klagade AA på Värmdö kommun och på tre ledamöter i en av kommunens nämnder. Klagomålen avsåg dröjsmål med diarieföring av ett epostmeddelande som hade skickats till ledamöterna på de e-postadresser som stod angivna på kommunens hemsida (JO:s ärende dnr 5231-2007). Ärendet avslutades genom beslut den 21 december 2007.

text: Med anledning av vad som framkommit i nyss nämnda ärende inhämtade JO vissa uppgifter från Värmdö kommuns hemsida. Av uppgifterna framgick att förutvarande Barnomsorgs- och förskolenämnden, Grundskolenämnden samt Gymnasie- och vuxenutbildningsnämnden (nuvarande Utbildnings- nämnden), Ungdoms-, kultur- och fritidsnämnden, förutvarande Familj-, individ- och arbetsnämnden (nuvarande Socialnämnden), Nämnden för äldre och funktionshindrade, Bygg-, miljö- och hälsoskyddsnämnden samt Samhällstekniska nämnden i Värmdö kommun på kommunens hemsida angav privata e-postadresser till vissa av nämndernas ledamöter, dvs. adresser som inte var knutna till kommunens, alternativt berörd nämnds, e-postadress. Mot den bakgrunden beslutade JO att på eget initiativ inleda ett ärende mot Värmdö kommun (JO:s ärende dnr 5807-2007). Inom ramen för detta ärende anmodades Kommunstyrelsen i Värmdö kommun att inhämta utredning och yttrande från de angivna nämnderna och att därefter, tillsammans med ett eget yttrande, ge in nämndernas yttranden till JO. Yttrandena skulle avse rutinerna för hantering av epostmeddelanden som hade skickats till nämndledamöter på deras privata epostadresser, men som tillställts dem i deras egenskap av befattningshavare vid myndigheten och som gällde ärende eller annan fråga som ankom på myndigheten. Yttrandena skulle särskilt belysa nämndernas möjlighet att med uppfyllande av det i

text: tryckfrihetsförordningen

text: grundlagsstadgade skyndsamhetskravet efterkomma framställningar om utlämnande av allmän handling avseende sådana e-

text: postmeddelanden samt vilka rutiner som tillämpades för diarieföring av dessa meddelanden.

text: Utredning

text: Kommunstyrelsen lämnade som sitt remissvar ett yttrande undertecknat av styrelsens ordförande BB. I yttrandet redovisades sammanfattningsvis innehållet i de yttranden som kommunen hade inhämtat från berörda nämnder. Därefter anfördes bl.a. följande.

text: /– – –/ Utifrån detta kommer följande åtgärder att genomföras i kommunen: • Handlingar som förtroendevalda får i egenskap av befattningshavare vid myndigheten och som gäller frågor som berör myndigheten ska diarieföras. De förtroendevalda får information om detta vid utbildning av kommunens förtroendevalda. • För att undvika att e-post inte blir registrerad anser förvaltningen att det är lämpligt att e-postadresser till förtroendevalda som kommunen presenterar på hemsidan, i annat informationsmaterial eller i kontakt med allmänheten är kommunala epostadresser. Genom att använda kommunens e-postadress kan man lätt lämna fullmakt till någon anställd att kolla inkommande post. Den inkommande posten hamnar då också på logglistor i kommunens system. Förvaltningen rekommenderar att de förtroendevaldas e-postuppgifter på hemsida m.m. ska vara ett av följande alternativ: − Egen kommunal e-postadress. − Nämndens myndighetsbrevlåda (varifrån registrator/nämndsekreterare kan vidarebefordra till förtroendevalda). − Ingen e-postadress alls. Kontakten får ske på annat sätt.

text: Kommunstyrelsen gav in yttrandena från barnomsorgs- och förskolenämnden, grundskolenämnden, gymnasie- och vuxenutbildningsnämnden, ungdoms-, kulturoch fritidsnämnden, familj-, individ- och arbetsnämnden, nämnden för äldre och funktionshindrade, bygg-, miljö- och hälsoskyddsnämnden samt samhällstekniska nämnden.

text: Barnomsorgs- och förskolenämnden, grundskolenämnden, gymnasie- och vuxenutbildningsnämnden, ungdoms-, kultur- och fritidsnämnden, familj-, individoch arbetsnämnden samt nämnden för äldre och funktionshindrade anförde följande.

text: /– – –/ Handlingar som nämndledamöter får i egenskap av befattningshavare vid myndigheten och som gäller frågor som berör myndigheten ska diarieföras av nämndens registrator/nämndsekreterare. Detta gäller oavsett om handlingen lämnats direkt i handen, skickats som e-post eller vanligt brev. Nämndens ledamöter har fått information om detta vid utbildning av kommunens förtro- endevalda. På kommunens hemsida anges e-postadresser till ordföranden, vice ordföranden och oppositionsledaren i [respektive nämnd]. Nämndsekreteraren diarieför e-post som kommer till dessa adresser när hon får kännedom om dem. För att underlätta hanteringen av e-post till förtroendevalda och för att minimera risken för att handlingar inte blir registrerade föreslår [nämnderna] att de förtroendevalda använder en egen kommunal e-postadress. Nämndsekreteraren kan då vid behov få fullmakt att hjälpa till att öppna inkommande post. I övrigt

text: informeras nämndledamöterna om vikten av att lämna handlingar till nämndsekreteraren för diarieföring.

text: Bygg-, miljö- och hälsoskyddsnämnden anförde följande.

text: /– – –/ E-post används i mycket stor utsträckning idag jämfört med tidigare vilket medför att nya arbetssätt smyger sig på oss, och då finns risk att tillämpningen brister innan formerna hittas. JO har med anledning av en tidigare händelse ombett kommunen att reda ut hur e-post hanteras och särskilt avseende förtroendevalda som använder sina privata mejllådor i sitt ämbete. Problemet med handlingar som lämnas direkt till förtroendevalda, och som kanske inte blir registrerade, är i första hand ett informations- och utbildningsproblem. Förutom e-post kan ju förtroendevalda få handlingar i pappersformat, både med posten och direkt i handen när de träffar folk. Om en förtroendevald fått ett e-brev som ska diarieföras ska dessa skyndsamt vidarebefordras till myndighetsbrevlådan miljo-bygg@varmdo.se. På samma sätt ska pappersbaserade handlingar inlämnas till bygg- och miljökon- toret för att föras upp på postlistan och/eller diarieföras. Denna information ges till politiker vid olika informationstillfällen och i utbildningar. Det personliga ansvaret för att följa det regelverk som finns kring offentlighet och sekretess kvarstår oavsett i vilken form meddelanden eller handlingar kommer. För medborgare och andra som vill söka kontakt med kommunen och dess förtroendevalda uppfattas det sannolikt som mer trovärdigt om kommunens epostsystem används, men det är inte fel av politikerna att nyttja annan e-postlåda. Det underlättar att använda kommunens e-postsystem för att undvika att e-post till politiker inte blir registrerad. Vidare är det olämpligt att man använder sin privata epostbrevlåda som adress i kommunens information och kontakter med allmänheten. Genom att använda kommunens e-postadress kan man lätt lämna fullmakt till någon anställd att hjälpa till med att kolla inkommande post och avgöra vad som ska föras upp på postlistan alternativt diarieföras. Bygg- och miljökontoret rekommenderar att förtroendevalda i första hand nyttjar kommunala e-postadresser eller myndighetens brevlåda, miljo-bygg@varmdo.se.

text: Samhällstekniska nämnden anförde följande.

text: /– – –/ Samhällstekniska nämndens ledamöter får e-post, post och skrivelser på kommunens adress och till hemadresser. Det är ledamoten själv som måste lämna skrivelser vidare till nämndens kansli vid samhällsbyggnadskontoret för registrering. Det förekommer regelbundet att ledamöter får skrivelser och e-post från medborgare i sin egenskap av befattningshavare vid myndighet. Materialet lämnas då vidare för registrering. Information av arten meddelande, att jämfö- ras med ett telefonmeddelande, noteras sällan och lämnas heller inte vidare. Varje ledamot har vid möten och olika former av politikerutbildningar fått information om hur alla former av post ska hanteras. Samhällsbyggnadskontoret som svarar för nämndens kansli registrerar inkommande ärenden alla vardagar. Postlistor, skrivelser m.m. kan oftast lämnas ut samma dag som förfrågan inkom. Mer omfattande material finns under kontorstid tillgängligt på kansliet. E-post som skickats till förtroendevaldas hemadress kan enklast skickas vidare till varmdo.samhallsbygg@varmdo.se för registrering. Vanlig post eller inlämnade skrivelser lämnas av ledamoten till samhällsbyggnadskontorets administration som ser till att handlingarna registreras. All post som sänds till ledamöter kan ta viss tid att få del av eftersom flertalet förtroendevalda är lekmän och inte stundligen har kontakt med kommunen.

text: Ledamöter rekommenderas att välja en kommunal e-postadress och undvika att uppge privata adresser på kommunens hemsida eller ta emot e-post på sin privata epostadress. Genom att kommunens adresser nyttjas undviks risken för att post inte kontrolleras dagligen och tiden för vidareförmedling sparas in. Det så kallade skyndsamhetskravet uppfylls som regel. I ett beslut den 27 februari 2009 anförde JO André följande.

text: Bedömning

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Allmän handling

text: Grundläggande bestämmelser om allmänna handlingars offentlighet finns i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF). Enligt

text: 2 kap. 3 §

text: TF är en handling allmän om den förvaras hos en myndighet och enligt 6 eller 7 § är att anse som inkommen till eller upprättad hos myndighet.

text: Med handling förstås enligt

text: 2 kap. 3 § första stycket

text: TF inte endast konventionella handlingar på papper, utan även upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel. Av paragrafens andra stycke framgår att en sådan upptagning anses förvarad hos myndighet, om upptagningen är tillgänglig för myndigheten med tekniskt hjälpmedel som myndigheten själv utnyttjar för överföring i sådan form att den kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas. För en sammanställning av uppgifter ur en upptagning för automatiserad behandling gäller dock särskilda regler.

text: Enligt huvudregeln i

text: 2 kap. 6 §

text: TF anses en handling vara inkommen när den har anlänt till myndigheten eller kommit behörig befattningshavare till handa. I fråga om upptagning som avses i

text: 2 kap. 3 § första stycket

text: TF gäller i stället att den anses inkommen till myndighet när annan har gjort den tillgänglig för myndigheten på det sätt som anges i

text: 2 kap. 3 § andra stycket

text: TF.

text: Brev eller annat meddelande som är ställt personligen till den som innehar befattning vid myndighet anses som allmän handling, om handlingen gäller ärende eller annan fråga som ankommer på myndigheten och ej är avsedd för mottagaren endast som innehavare av annan ställning (

text: 2 kap. 4 §

text: TF). En handling som enligt denna bestämmelse är att anse som allmän, har denna egenskap oavsett om den har anlänt till myndighetens lokaler eller tillställts en befattningshavare vid myndigheten på annat sätt, t.ex. på dennes privata adress.

text: Registrering

text: När allmän handling har kommit in till eller upprättats hos myndighet ska handlingen registreras utan dröjsmål, om det inte är uppenbart att den är av ringa betydelse för myndighetens verksamhet (15 kap. 1 § första stycket sekretesslagen, 1980:100). I fråga om allmänna handlingar, för vilka sekretess inte gäller, får dock registrering underlåtas om handlingarna hålls så ordnade att det utan svårighet kan fastställas om handling har kommit in eller upprättats. En ovillkorlig registreringsskyldighet omfattar således endast handlingar för vilka sekretess gäller. När det gäller andra handlingar har myndigheten att själv avgöra om registrering ska ske eller om det alternativa tillvägagångssättet ska väljas. När

text: myndigheten har bestämt sig för ett av systemen måste emellertid detta tillämpas konsekvent av alla inom myndigheten.

text: Om särskilda skäl föreligger får regeringen föreskriva undantag från registreringsskyldigheten i fråga om handlingar av visst slag som hos myndighet förekommer i betydande omfattning (15 kap. 1 § andra stycket sekretesslagen). Sådana föreskrifter finns i

text: 5 § sekretessförordningen (1980:657)

text: och innebär bl.a. att en socialnämnd inte behöver registrera sekretessbelagda handlingar som hör till enskildas personakter.

text: Bestämmelsen i 15 kap. 1 § första stycket sekretesslagen om att allmänna handlingar ska registreras utan dröjsmål innehåller inte någon bestämd tidsgräns. JO har emellertid i tidigare beslut (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 2007/08 s. 565) uttalat att det ligger i sakens natur att registreringen ska ske så snart det är praktiskt möjligt. För en handling som kommer in till en myndighet med post ligger det närmast till hands att registrering följer i omedelbar anslutning till själva postöppningen. För handlingar som ges in till myndigheten på annat sätt är det önskvärt att de diarieförs i nära anslutning till ingivandet. I normalfallet bör registrering ske senast påföljande dag.

text: Det förhållandet att en försändelse är ställd till t.ex. en nämndledamot personligen befriar inte från registreringsskyldigheten.

text: Genom registreringen ges den enskilde möjlighet att kontrollera vilka ärenden och handlingar som finns hos en myndighet. Om handlingen inte registreras eller om registreringen fördröjs inskränks allmänhetens möjlighet till insyn i myndighetens verksamhet. Att handlingar registreras är dessutom en nödvändig förutsättning för arbetets behöriga gång hos myndigheterna.

text: Begäran om utlämnande

text: Enligt 2 kap. 12 TF ska en allmän handling som får lämnas ut – som alltså inte omfattas av någon sekretessbestämmelse – på begäran genast eller så snart det är möjligt på stället utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av handlingen. Av

text: 2 kap. 13 §

text: TF framgår att den som önskar ta del av en allmän handling har rätt att mot fastställd avgift få en avskrift eller kopia av handlingen till den del den får lämnas ut. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt. JO har i ett flertal beslut uttalat att innebörden härav är att besked i en utlämnandefråga bör lämnas redan samma dag som begäran har gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om en sådan fördröjning är nödvändig för att myndigheten ska kunna ta ställning till om den efterfrågade handlingen är allmän och offentlig. Härtill kommer att ett visst dröjsmål är ofrånkomligt om framställningen avser eller fordrar genomgång av ett omfattande material.

text: En begäran om att få ta del av en allmän handling ska enligt

text: 2 kap. 14 §

text: TF göras hos den myndighet som förvarar handlingen.

text: Angivande av privata e-postadresser till nämndledamöter på kommunens hemsida och hantering av e-postmeddelanden som har skickats till sådana adresser Myndigheter ska uppfylla högt ställda krav på tillgänglighet och tillmötesgående. Myndigheter har därför ålagts en skyldighet att bl.a. göra det möjligt för enskilda att kontakta myndigheterna med hjälp av telefax och elektronisk post (

text: 5 § förvaltningslagen

text: , 1986:223). Skyldigheten innebär inte något åliggande för myndigheten att göra det möjligt för enskilda att skicka e-post till de enskilda tjänstemännen, utan endast till myndigheten som sådan (se

text: prop. 2002/03:62 s. 11

text: Användningen av e-post vid en myndighet måste naturligtvis ske med beaktande av de regler som gäller för hantering av allmänna handlingar. JO har i tidigare beslut, se t.ex. JO:s ämbetsberättelse 2002/03 s. 497, uttalat att detta innebär bl.a. att om befattningshavare har egna e-postadresser hos en myndighet måste myndigheten ha rutiner som säkerställer att innehållet i befattningshavarens e-postbrevlåda är tillgängligt för myndigheten även under befattningshavarens frånvaro. Myndigheters rätt att ta del av vanliga postförsändelser som adresserats direkt till befattningshavare grundas normalt på fullmakt från befattningshavaren. Ett sådant system är lämpligt även beträffande e-post.

text: I samband med att utredningen i förevarande ärende inleddes tog jag del av uppgifter på Värmdö kommuns hemsida. För varje kommunal nämnd fanns det på hemsidan en länk med information om bl.a. respektive nämnds ansvarsområde och kontaktuppgifter. Ett flertal av nämnderna angav där privata e-postadresser till vissa av nämndernas ledamöter, dvs. adresser som inte var knutna till kommunens, alternativt berörd nämnds, e-postadress.

text: Som framgår ovan kan ett e-postmeddelande som har skickats till en befattningshavare på dennes privata e-postadress utgöra en allmän handling om de i

text: 2 kap. 4 §

text: TF angivna förutsättningarna är uppfyllda. I de fall ett meddelande är att anse som en allmän handling åligger det myndigheten att iaktta de omhändertagandekrav som följer av 15 kap. 1 § första stycket sekretesslagen. Att till myndigheten inkomna allmänna handlingar omhändertas i enlighet med nyss nämnda bestämmelse ligger inte enbart i den enskilde avsändarens intresse, utan är en förutsättning för att utomstående ska kunna få vetskap om att handlingarna har getts in till myndigheten. Registreringen fyller därför en mycket viktig funktion i allmänhetens och massmediernas insyn i och kontroll av den offentliga verksamheten. Vidare kan en enskild vilja påkalla prövning av om ett meddelande som har inkommit till den privata e-postbrevlådan utgör en allmän och offentlig handling. En sådan prövning, som ska ske skyndsamt, fordrar naturligtvis att handlingen är tillgänglig för myndigheten.

text: I det aktuella ärendet uppkommer frågor om Värmdö kommuns rutiner för hantering av e-postmeddelanden som har skickats till nämndledamöterna på de på kommunens hemsida angivna privata e-postadresserna, men som har tillställts dem i deras egenskap av befattningshavare vid myndigheten och som gäller ärende eller annan fråga som ankommer på myndigheten.

text: Enskilda måste kunna utgå från att meddelanden som skickas till en på kommunens hemsida angiven e-postadress hanteras med beaktande av de regler som gäller för hantering av allmänna handlingar. För att detta ska vara möjligt krävs det att berörda befattningshavare varje vardag kontrollerar sin privata e-postbrevlåda och utan dröjsmål gör aktuella meddelanden tillgängliga för myndigheten. Den enskilde befattningshavaren måste således omgående ta ställning till om ett inkommet meddelande är att betrakta som en allmän handling enligt bestämmelsen i

text: 2 kap. 4 §

text: TF. I vilken utsträckning meddelanden som skickas till de privata e-postadresserna är att anse som allmänna handlingar har inte framkommit. Jag kan därför inte bedöma vilken arbetsbörda detta leder till för berörda befattningshavare. Redan det förhållandet att befattningshavare varje vardag, dvs. även under t.ex. sommarsemestrar, måste bevaka den privata e-postbrevlådan torde dock kunna upplevas som betungande.

text: Det finns enligt min bedömning en uppenbar risk för att allmänna handlingar som har inkommit till befattningshavares privata e-postbrevlådor vidarebefordras till kommunen först efter det att viss tid har förflutit eller att de över huvud taget inte överlämnas dit. Mot den bakgrunden anser jag inte att det är lämpligt att en kommun, på det sätt som här skett, på sin hemsida anger privata e-postadresser till befattningshavare i kommunen. En myndighet bör i stället agera så att enskilda, som vill kontakta myndigheten via e-post i ärenden eller andra frågor som ankommer på myndigheten, använder sig av en adress som är knuten till myndighetens e-postadress.

text: Med de ovan gjorda uttalandena avslutas ärendet.


avgjordAv: Cecilia Nordenfelt

nyckelord:
Avsaknad av lagstöd
Beslut
Dokumentation
Samtycke

title: Initiativärende om handläggningen av ett ärende om kontrollerad föräldraförvaltning

text: Initiativet m.m.

text: Vid inspektion av Överförmyndaren i Norrtälje kommun den 4–5 december 2006 gjordes iakttagelser bl.a. angående överförmyndarens handläggning i ett ärende om kontrollerad föräldraförvaltning (ärende 20/04) som föranledde mig att fortsätta granskningen inom ramen för ett initiativärende (JO:s dnr 836-2007). Föredraganden i ärendet upprättade en promemoria som överförmyndaren yttrade sig över. Sedan överförmyndarens akt i det aktuella ärendet inhämtats och granskats på nytt beslutades att samtliga frågor som rör överförmyndarens handläggning av ärende 20/04 skulle handläggas i ett särskilt ärende.

text: Föredraganden i ärendet upprättade en ny promemoria med i huvudsak följande lydelse.

text: – – – AA, som är född 1994, erhöll i samband med sin fars död 2003 försäkringsersättning. Denna sattes in på ett konto med s.k. överförmyndarspärr. Utöver försäkringsersättningen har AA även erhållit barnpension som överförmyndaren har beslutat skall sättas in på ett konto med s.k. överförmyndarspärr. AA är familjehemsplacerad hos BB medan hennes mor är vårdnadshavare. Överförmyndaren har vid flertalet tillfällen gett BB tillstånd att lyfta medel från det överförmyndarspärrade kontot. – – – Promemorian – i den del som rör AA – i ärende 836-2007 och som överförmyndaren redan yttrat sig över har i huvudsak följande lydelse. – – – AA, som är född 1994, erhöll i samband med faderns död 2003 drygt 70 000 kr i försäkringsersättning som skulle stå under överförmyndarens tillsyn. AA var familjehemsplacerad hos BB och hennes moder är vårdnadshavare. BB inkom med tillgångsförteckning, vilken granskades och godkändes av överförmyndaren. Överförmyndaren har sedan beslutat att även AA:s barnpension skall sättas in på ett konto med överförmyndarspärr. Av akten framgår inte om överförmyndaren ansett att AA:s tillgångar skall stå under kontrollerad förvaltning. – – –

text: Utredning

text: Ärendet remitterades till Överförmyndaren i Norrtälje kommun för yttrande. Överförmyndaren skulle särskilt yttra sig över frågan om på vilken rättslig grund BB har lämnats tillstånd att lyfta medel från AA:s konto. Överförmyndaren CC anförde i sina remissvar bl.a. följande.

text: Ärende 20/04

text: Överförmyndarens beslut om överförmyndarspärr för AA:s tillgångar har skett efter begäran av Hässelby-Vällingby stadsdelsförvaltning till skydd för AA:s tillgångar. Överförmyndarens bedömning och beslut har skett enligt

text: FB 13:19

text: som särskild överförmyndarkontroll. Överförmyndarens kontroll sker genom regelbundet inhämtande av saldobesked från bank.

text: Allmänna kommentarer

text: I avsikt att säkerställa att administrativ och juridisk kompetens motsvarar de krav som ställs på överförmyndarmyndigheten i Norrtälje har nuvarande befattningshavare tillförts administrativa resurser i form av datorstöd samt utökade personalresurser. Överförmyndare och handläggare har dessutom genomgått högskoleutbildning i överförmyndarjuridik. Bedömningen är att det därmed skapats resurser och kompetens som så långt det är möjligt skall undanröja risken för misstag och beslut på felaktiga grunder. En systematisk genomgång av samtliga akter har påbörjats. – – –

text: Begäran om uttagsmedgivande har den 18 augusti 2005, den 23 januari 2007 samt den 4 augusti 2007 inkommit till överförmyndaren. Uttagen avser införskaffandet av en häst samt följdkostnader härav. Telefonsamtal med familjehemmet BB har givit vid handen att införskaffandet av hästen varit av stor betydelse för AA:s utveckling och trygghetsbehov. Diskussioner om lämpligheten i åtgärden har även förts med socialtjänsten i Hässelby-Vällingby stadsdelsförvaltning. I brev från Hässelby-Vällingby stadsdelsförvaltning meddelas att AA omhändertagits 1994 enligt LVU §§ 1 och 2. I nämnda brev framgår dessutom att inget umgänge med föräldrarna förevarit. Av inhämtade uppgifter ur folkbokföringen framgår att mamman är vårdnadshavare för dottern. Försök att nå mamman har ej varit framgångsrika. Medgivande till uttag av begärda belopp har givits av överförmyndaren till familjehemmet, BB. Medgivande till uttag har medgivits mot ovanstående bakgrund men utan att begäran eller medgivande från vårdnadshavaren, modern, kunnat inhämtas. Överförmyndaren konstaterar att det brustit i dokumentationen av samråd och underlag för beslut och därmed även i det rättsliga underlaget för åtgärderna att lämna medgivande till de ifrågavarande uttagen. I avsikt att framledes underlätta kontakterna med en legal företrädare har överförmyndaren begärt socialnämndens medverkan att utse medförmyndare. Familjehemmet har informerats om att uttagsmedgivande skall ställas till vårdnadshavaren som behörig att begära överförmyndarens medgivande. – – –

text: Bedömning

text: Av

text: 13 kap. 2 § första stycket

text: FB följer att när värdet på omyndigs tillgångar, som skall förvaltas av föräldrarna, kommit att överstiga åtta gånger gällande basbelopp enligt lagen (

text: ) om allmän försäkring, tillämpas bestämmelserna i

text: 13 kap.

text: 7 §§

text: för förvaltningen.

text: Enligt

text: 13 kap. 2 § andra stycket 3

text: FB skall även försäkringsersättning, som med villkor om särskild överförmyndarkontroll tillfallit en omyndig som förmånstagare med anledning av dödsfall, stå under överförmyndarens kontroll. Bestämmelserna i 13 kap. 3–7 §§ FB tillämpas för förvaltningen. Av

text: 13 kap. 19 §

text: FB följer vidare att överförmyndaren får besluta att bestämmelserna i 13 kap. 3–7 §§ FB skall tillämpas, om det av någon särskild anledning behövs för att trygga förvaltningen även i andra fall än de som avses i

text: 13 kap. 2 §

text: FB.

text: I detta fall har försäkringsbolaget ombesörjt insättningen av försäkringsbeloppet på ett konto med s.k. överförmyndarspärr i enlighet med vad som föreskrivs i

text: 16 kap. 11 §

text: FB. Detta föranleder inte några kommentarer från min sida.

text: Däremot framgår att överförmyndaren senare bestämde att även barnpensionen skulle sättas in på ett konto med s.k. överförmyndarspärr. En sådan ordning förutsätter, när huvudregeln i

text: 13 kap. 2 §

text: FB inte är tillämplig, att ett särskilt beslut om överförmyndarkontroll fattas enligt

text: 13 kap. 19 §

text: FB. Det framgår emellertid inte av handlingarna att något sådant beslut fattats. Detta är desto allvarligare eftersom beslutet skulle ha gått att överklaga. Jag vill understryka vikten av att ett sådant beslut dokumenteras i akten. Jag är mycket kritisk till det inträffade.

text: Har en omyndig fått pengar som satts in på bank eller kreditmarknadsföretag enligt

text: 16 kap. 11 §

text: FB eller med uppgift till banken eller kreditmarknadsföretaget om att de skall stå under särskild överförmyndarkontroll följer av

text: 13 kap. 8 §

text: FB att pengarna inte får tas ut utan överförmyndarens samtycke. Ansökan om uttagsmedgivande kan endast göras av barnets rättsliga företrädare, i första hand förmyndaren, se

text: 10 kap.

text: FB.

text: I detta fall är AA:s moder vårdnadshavare och förmyndare. Således är det enbart hon som kan ansöka hos överförmyndaren om tillstånd att ta ut pengar från AA:s konto som har s.k. överförmyndarspärr. Överförmyndaren har vid tre tillfällen lämnat BB tillstånd att ta ut pengar från kontot. Av remissvaret framgår att överförmyndaren utförde viss utredning innan uttagsmedgivandena lämnades och att det därvid bl.a. konstaterades att någon begäran eller något medgivande från vårdnadshavaren inte kunde inhämtas. Denna utredning har dock inte dokumenterats i akten på något sätt. Eftersom någon begäran eller något medgivande från vårdnadshavaren inte förelåg, saknade överförmyndaren – oavsett orsaken härtill – lagliga förutsättningar att lämna BB tillstånd att ta ut pengar från AA:s konto. I denna situation borde överförmyndaren, enligt min mening, ha medverkat till att en medförmyndare förordnades för AA (

text: 10 kap. 8 §

text: FB). Jag är mycket kritisk till överförmyndarens bristfälliga handläggning av ärendet även i


nyckelord: Jäv Tillsyn

title: Anmälan till JO

text: I en anmälan till JO begärde Miljö- och hälsoskyddstjänstemannaförbundet (MHTF), genom ordföranden AA, att JO skulle utreda misstankarna om kommuners brott mot

text: kommunallagens

text: jävsregler. Anmälan och en därtill fogad handling innehöll uppgifter om sammanslagning av drifts- och tillsynsansvar på nämnd- och/eller förvaltningsnivå i ett stort antal kommuner.

text: JO:s granskning avser i första hand en kontroll av att myndigheter och deras befattningshavare i sin verksamhet följer lagar och andra författningar samt i övrigt fullgör sina åligganden. Granskningen är av rättslig art och avser främst tillämpningen av gällande förfaranderegler. Kommunfullmäktige står inte under JO:s tillsyn. Vidare gäller att JO vid tillsyn över kommunala myndigheter skall beakta de former i vilka den kommunala självstyrelsen utövas.

text: Enligt

text: 6 kap. 25 § 3 kommunallagen (1991:900)

text: är en förtroendevald eller en anställd hos kommunen eller landstinget jävig om ärendet rör tillsyn över sådan kommunal verksamhet som han själv är knuten till. Regeln, som trädde i kraft den 1 september 2003, innebär att jäv föreligger om drift av och tillsyn över kommunal verksamhet utövas av samma nämnd eller av samma personer inom förvaltningen. I förarbetena till bestämmelsen anfördes att en tydlig jävsregel skulle bidra till att kommunerna etablerade en nämndorganisation som inte strider mot

text: kommunallagens

text: regler. Vidare betonades att den kommunala förvaltningen även fortsättningsvis skulle organiseras med utgångspunkt i lokala förutsättningar och behov men att bestämmelsen tydliggör det olämpliga i att samma person hanterar både drifts- och tillsynsfrågor (se

text: prop. 2002/03:54 s. 16

text: f).

text: Inför regelns ikraftträdande informerade Svenska kommunförbundet den 6 augusti 2003 kommunerna om att regeln medför hinder mot en kommunal förvaltning där samma anställda hanterar både drift av och tillsyn över en verksamhet. Förbundet anförde att kommuner som har sammanslagen teknisk förvaltning och miljöförvaltning därför måste hålla den del av förvaltningen som arbetar med tillsyn åtskild från den del av förvaltningen som arbetar med tekniska verksamheter samt att den som är förvaltningschef inte kan ha ansvar för både drift och tillsyn (Cirkulär 2003:63).

text: En sammanslagen förvaltning strider således inte i sig mot

text: kommunallagens

text: regler. Fråga om jäv uppkommer först när samma personer, eller samma nämnd, hanterar både drifts- och tillsynsfrågor.

text: Att klarlägga hur de i anmälan omnämnda kommunerna organiserat sin verksamhet i de nu aktuella frågorna är ett resurskrävande arbete som mindre väl lämpar sig för JO i egenskap av extraordinärt tillsynsorgan. Jag inleder därför ingen utredning med anledning av AA:s anmälan. Jag kommer emellertid att i min fortsatta tillsyn över kommunerna, såväl vid hantering av enskilda klagomål som i inspektionsverksamheten, särskilt uppmärksamma eventuella jävsfrågor.

text: Kopia av detta beslut samt övriga handlingar i ärendet översänds för kännedom till Svenska kommunförbundet och till de kommuner som berörs av anmälan.

text: Beslut

text: Jag kommer inte att utreda anmälan.


title: Kritik mot Samhällsbyggnadsnämnden i Botkyrka kommun för underlåtenhet att överlämna ett överklagande till överinstans m.m.

text: Bakgrund

text: AA klagade i en tidigare anmälan till JO på Samhällsbyggnadsnämnden i Botkyrka kommun, på Polismyndigheten i Stockholms län och på Vägverket (ärende dnr 4502-2008). Klagomålen avsåg handläggningen av ett ärende om flyttning av fordon. Det framkom i ärendet att en bil tillhörig AA hade bedömts som fordonsvrak och skrotats utan att vare sig hon eller Polismyndigheten i Stockholms län hade underrättats om det. Samhällsbyggnadsnämnden i Botkyrka kommun anmodades därför att göra en utredning och yttra sig över kommunens handläggning av ärendet. Sedan det framkommit att – förutom att beslutet om flyttning och skrotning hade överklagats – Åklagarmyndigheten hade inlett en förundersökning om kommunens handläggning, beslutade JO att avskriva ärendet (beslut den 26 november 2008).

text: Anmälan

text: AA klagade i en ny anmälan till JO främst på Samhällsbyggnadsnämnden i Botkyrka kommun. Av anmälan och de till anmälan fogade handlingarna framgick att nämnden varken omprövat beslutet om flyttning och skrotning av fordonet eller överlämnat hennes överklagande till länsrätten för prövning. Därutöver ville AA bl.a. att JO skulle ompröva sitt tidigare beslut.

text: Bland de handlingar som fogats till anmälan fanns en skrivelse den 27 januari 2009 till AA från park- och gatuchefen BB vid samhällsbyggnadsförvaltningen. Skrivelsen hade följande lydelse.

text: Begäran om omprövning

text: Vi agerar inte i ärendet medan vi väntar på resultat från åklagarmyndigheten där ärendet ligger idag.

text: Utredning

text: Följande muntliga upplysningar hämtades in.

text: Tjänsteanteckning 2009-02-23

text: Telefonsamtal med park- och gatuchef BB vid Botkyrka kommun som på fråga om AA:s begäran om omprövning alternativt överklagande av beslutet om flyttning av fordon uppger följande. Skrivelsen den 27 januari 2009 till AA fick en något felaktig rubricering. Egentligen syftade skrivelsen på hela ärendet. Kommunen agerar således inte om inte åklagare eller någon annan ålägger kommunen att agera. Handlingarna i ärendet har överlämnats till kommunens jurist. Hon återkommer med besked om vem som nu har hand om ärendet.

text: Tjänsteanteckning 2009-02-24

text: Telefonsamtal från BB som återkommer med beskedet att CC är handläggare i ärendet som har dnr SBF 2008:319.

text: Tjänsteanteckning 2009-02-25

text: Telefonsamtal med handläggare CC som uppger följande. AA:s begäran om omprövning alternativt överklagande har besvarats den 1 december 2008 per e-post. Beskedet den 27 januari 2009 från BB avsåg ytterligare ett överklagande över beslutet från AA daterat den 16 januari 2009. Skälet till att någon omprövning inte gjorts eller till att något överklagande inte vidaresänts till länsrätten är att enligt lagen om flyttning av fordon i vissa fall kan beslut enligt den lagen inte överklagas. Huruvida andra regler gör att besluten kan överklagas kan de som handlägger ärenden om flyttning av fordon inte bedöma. Hur det förhåller sig med det får juristerna avgöra. Enligt kommunjuristen DD behöver dock kommunen inte sända något till länsrätten om inte länsrätten begär det. Hon sänder över e-postsvaret den 1 december 2008 till JO.

text: Samhällsbyggnadsnämnden i Botkyrka kommun anmodades att göra en utredning och yttra sig över handläggningen av AA:s begäran om omprövning alternativt överklagande av beslutet att flytta och skrota fordonet i fråga samt över vad som kommit fram i ärendet genom kommunens muntliga upplysningar till JO.

text: Samhällsbyggnadsnämnden lämnade som svar på JO:s begäran om utredning och yttrande en tjänsteskrivelse av samhällsbyggnadsförvaltningen daterad den 1 april 2009. Av tjänsteskrivelsen framgick bl.a. följande.

text: Yttrande

text: Samhällsbyggnadsförvaltningen fick en hemställan (beställning) via telefon från fastighetsbolaget Din Bostad den 8 juli 2008 att de behövde få ett fordon flyttat eftersom det var sönderslaget och utgjorde ett hinder för ett arbete som skulle ske i anslutande parkeringsgarage vid parkeringen på Idunsväg i Norsborg. Den 9 juli 2008 besiktigade förvaltningens tjänstemän fordonets skick och bedömde det som fordonsvrak. Eftersom fastighetsägaren själv redan hade försökt få tag i ägaren, vilket är brukligt, innan de skickade hemställan till kommunen beställde förvaltningen transport till skrot. Den 16 juli 2008 kördes fordonet till skrot. Enligt lagen om flyttning av fordon i vissa fall (LFF 1982:129) kan inte kommunens beslut överklagas. Den 8 augusti 2008 tog anmälaren kontakt med samhällsbyggnadsförvaltningen och undrade över sin bil. Hon fick då besked vid besök på kommunalhuset att hon inte kan överklaga detta beslut utan att hon får stämma kommunen om hon anser att kommunen har gjort fel. Anmälaren tog kontakt med Motormännens riksförbund som å anmälarens vägnar begärde omprövning alternativt överklagande 24 oktober 2008. En påminnelse om detta brev kom via e-post den 28 november 2008. Den 2 december 2008 fick Motormännens riksförbund ett svar via e-post där förvaltningen erbjöd anmälaren ersättning för bilen. Motormännens riksförbund meddelade då att anmälaren skulle återkomma med besked i saken till kommunen.

text: Anmälaren kontaktade kommunen per telefon i december 2008 och meddelade att hon inte var nöjd med kommunens besked. JO begärde en utredning och yttrande i ärendet redan den 12 november 2008 men återkallade sin begäran den 16 november 2008 med anledning av att ärendet är under utredning hos Åklagarmyndigheten. Den 16 januari 2009 inkom ett brev från anmälaren där hon återigen krävde en omprövning alternativt överklagande. Den 27 januari 2009 skickade förvaltningen ett svar där förvaltningen meddelade att vi inte kommer att agera mer i detta ärende utan att vi väntar på resultat från Åklagarmyndigheten.

text: Bedömning

text: Enligt förvaltningens rutiner ska förvaltningen alltid kräva bevis av fastighetsägaren att denne varit i kontakt med bilägaren i fråga. I det här fallet har vi brustit eftersom vi av misstag inte följt denna rutin. Vi borde också i våra svar till anmälaren ha upprepat att det inte fanns någon möjlighet att överklaga detta ärende. Avsikten med vår hänvisning till ärendet hos åklagarmyndigheten var inte att avsäga oss ansvar men eftersom anmälaren polisanmält kommunen tyckte vi att det var viktigt att få besked i frågan. Anmälaren har kontaktat flera olika tjänstemän, förvaltningar och förtroendevalda. Det har medfört att hon fått svar från olika personer. Ärendet har dock hela tiden handlagts av samhällsbyggnadsförvaltningen med en ansvarig handläggare. Vi har sett över våra rutiner och kommer att förtydliga uppgift om handläggare i liknande ärenden. Vi bedömer att vi har bra rutiner för hur vi arbetar med dessa ärenden. Den huvudsakliga bristen har bestått i att den inledande rutinen – att kontrollera fastighetsägarens åtgärder – inte följts. Det har fått olyckliga konsekvenser.

text: AA kommenterade remissvaret och anförde bl.a. att kommunen inte ens nämnt länsrätten i sitt yttrande.

text: Bedömning

text: JO:s utredning begränsar sig i detta ärende till frågan hur nämnden har hanterat AA:s begäran om omprövning alternativt överklagande av beslutet att flytta och skrota hennes bil.

text: Enligt

text: 23 § förvaltningslagen (1986:223)

text: ska en skrivelse med överklagande ges in till den myndighet som har meddelat det överklagade beslutet. När skrivelsen kommit in har myndigheten att först överväga om beslutet ska omprövas enligt

text: 27 § förvaltningslagen

text: . Enligt denna bestämmelse ska en myndighet som finner att ett beslut, som den har meddelat som första instans, är uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning, ändra beslutet om det kan ske snabbt och enkelt och utan att det blir till nackdel för någon enskild part. Denna prövning får inte medföra att ärendets handläggning onödigt fördröjs.

text: Om beslutet inte ändras på det sätt klaganden begär ska myndigheten pröva om skrivelsen med överklagande har kommit in i rätt tid,

text: 24 § förvaltningslagen

text: . Har den kommit in för sent ska överklagandet enligt huvudregeln avvisas. Om skrivelsen inte avvisas ska den, tillsammans med övriga handlingar i ärendet, överlämnas till överinstansen,

text: 25 § förvaltningslagen

text: . Det allmänna skyndsamhetskravet i 7 §

text: förvaltningslagen

text: gör sig gällande även här. JO har i tidigare beslut uttalat att som huvudregel gäller att överlämnandet bör ske inom en vecka från det att överklagandet kommit in till beslutsmyndigheten.

text: I normalfallet inskränker sig således beslutsmyndighetens handläggning till en kontroll av att skrivelsen med överklagande har kommit in i rätt tid och att inga uppenbara felaktigheter förekommer i det överklagade beslutet. Därefter återstår bara att överlämna överklagandeskrivelsen och övriga handlingar i ärendet till den myndighet som ska pröva överklagandet. De övriga förutsättningar som måste vara uppfyllda för att överklagandet ska kunna tas upp till prövning, t.ex. att det är fråga om ett beslut som kan överklagas, prövas av den högre instansen och alltså inte av beslutsmyndigheten.

text: Som framgått har nämnden stått fast vid det fattade beslutet att flytta och skrota AA:s bil, vilket meddelats både AA personligen och hennes ombud. Med hänsyn till att både skrivelsen från ombudet och skrivelsen från AA personligen också innehållit ett överklagande som alternativ skulle nämnden inte ha stannat med dessa underrättelser utan även hanterat detta.

text: Det kan framstå som en onödig omgång att sända ett överklagande till en överinstans om det finns ett överklagandeförbud. Huruvida ett överklagandeförbud är tillämpligt eller inte är emellertid överinstansens uppgift att avgöra.

text: I avsaknad av särskilda regler för vilken instansordning som gäller är länsrätten rätt överinstans (se

text: 22 a § förvaltningslagen

text: Det är sammanfattningsvis nämndens uppgift att sända skrivelserna med överklagandena vidare till länsrätten tillsammans med handlingarna i ärendet.

text: Vad som i övrigt har kommit fram ger inte anledning till något uttalande.