nyckelord: Barn/ungdom Verkställighet

title: Allvarlig kritik mot Socialnämnd Väster i Örebro kommun för att ett beslut om vård med stöd av LVU verkställts innan domen vunnit laga kraft, trots att det saknades ett förordnande om omedelbar verkställighet av beslutet

text: Bakgrund

text: Under en inspektion av Socialnämnd Väster i Örebro kommun den 14-17 november 2011 (JO:s dnr 5735-2011) granskade JO bl.a. ett ärende rörande AA angående vård enligt lagen (

text: ) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Vid granskningen framkom bl.a. följande.

text: AA var omedelbart omhändertagen enligt

text: 6 §

text: LVU. Nämnden ansökte om att han skulle beredas vård med stöd av

text: 3 §

text: LVU och yrkade att förvaltningsrätten skulle förordna att beslutet om vård skulle gälla omedelbart. Förvaltningsrätten i Karlstad förordnade i en dom den 26 augusti 2011 att AA skulle beredas vård med stöd av

text: 3 §

text: LVU. Förvaltningsrätten förordnade dock inte att beslutet om vård skulle gälla omedelbart. Domen om vård var därför inte verkställbar innan den vunnit laga kraft. Trots detta blev AA föremål för tvångsvård.

text: Initiativet

text: Mot bakgrund av vad som kommit fram om verkställigheten av förvaltningsrättens beslut om tvångsvård beslutade jag att utreda nämndens handläggning i berört hänseende inom ramen för ett särskilt ärende (6609-2011).

text: JO Lars Lindström beslutade att utreda Förvaltningsrättens i Karlstad handläggning av nämndens ansökan (JO:s dnr 492-2012).

text: Utredning

text: Socialnämnden anmodades att inkomma med utredning och yttrande över om LVU-domen avseende AA verkställdes innan den vunnit laga kraft.

text: I remissvar anförde nämnden bl.a. följande.

text: Utredning

text: Från och med den 22 juni 2011 vårdades AA på Hoppet Kil i Uppsala efter beslut enligt

text: 4 kap. 1 § socialtjänstlagen

text: Den 5 juli 2011 beslutade ordförande i Socialnämnd väster att AA omedelbart skulle omhändertas enligt

text: 6 §

text: LVU. Samma dag fattas beslut enligt

text: 11 §

text: LVU att AA ska vara placerad på Hoppet Kil i Uppsala. Förvaltningsrätten i Karlstad fastställde det underställda beslutet om omedelbart omhändertagande den 19 juli 2011. Nämnden beslutade den 8 augusti 2011 att ansöka om vård enligt

text: 3 §

text: LVU och yrkade samtidigt att beslutet om vård skulle gälla omedelbart. Förvaltningsrätten höll muntlig förhandling måndagen den 22 augusti 2011. Fredagen den 26 augusti 2011 avkunnades dom. Förvaltningsrätten skriver i sin dom att den ”…bifaller socialnämndens ansökan och förordnar att AA ska beredas vård med stöd av

text: 3 §

text: LVU”.

text: Domen kom per post till socialförvaltningen och till nämndens ombud måndagen den 29 augusti 2011, den överklagades inte av någon part.

text: Yttrande

text: Då socialförvaltningen fick domen på måndagen den 29 augusti 2011 tolkades domslutet så att förvaltningsrätten biföll nämndens yrkande och därav kontaktades inte Hoppet Kil. Socialförvaltningens handbok innehåller bland annat en rutin vid ansökan om LVU. Under rubriken ”När domen har kommit” finns ingen specifik anvisning om genomgång av domslut. Rutinen kommer nu att kompletteras i denna del. Arbetet med rutinen ska göras snarast för att därefter implementeras i förvaltningens utredningsgrupper under våren 2012.

text: JO begärde härefter förnyad utredning och yttrande från socialnämnden. Det förnyade remissvaret skulle bl.a. belysa vissa specifika frågor.

text: I kompletterande remissvar anförde nämnden bl.a. följande.

text: Inledning

text: Uppgifterna i utredningen är inhämtade genom handlingar i personärendet och vid samtal med socialsekreterare BB, gruppledare CC och enhetschef DD. Advokat EE har lämnat uppgifter i utredningen per telefon. Socialsekreterare BB var ansvarig handläggare för ärendet och var den som genomförde utredningen. BB uppger att hon under utredningstiden hade fortlöpande diskussion i ärendet med gruppledare CC. I samband med att utredningen färdigställdes lästes den av CC. [---] Vid socialutskottets sammanträde den 8 augusti 2011 föredrogs ärendet av gruppledare FF då BB och CC hade semester. Utskottet beslutade den 8 augusti 2011 att ansöka om vård. Protokollet justerades omedelbart. Till förvaltningsrätten skickades BBIC-utredning, vårdplan, protokollsutdrag tillsammans med förvaltningens försättsblad där begäran gjordes att beslut om vård skulle gälla omedelbart. Vid förhandlingen i Förvaltningsrätten i Karlstad företräddes nämnden av advokat EE. Någon representant från socialförvaltningen närvarade inte under förhandlingen. Advokat EE uppger att hon vid den muntliga förhandlingen begärt att dom om vård skulle kunna verkställas omedelbart. Dom i förvaltningsrätten daterad fredagen den 26 augusti 2011 kom med post till socialförvaltningen måndagen den 29 augusti 2011.

text: 1. Allmänt om nämndens rutiner

text: 1.1 Vilka rutiner hade nämnden vid den aktuella tiden när det gällde vem som skulle ta del av en dom angående vård med stöd av LVU och bedöma om den skulle

text: föranleda någon åtgärd från nämndens sida?

text: Socialförvaltningen hade vid den aktuella tiden inga skriftliga rutiner för mottagande av dom och bedömning av eventuella åtgärder. Den oskrivna rutinen inom utredningsenhet Ungdom och familj var att handläggare meddelade muntligt till sin gruppledare att dom kommit och innehållet i domen. Om handläggaren uppfattade att något i domen var oklart eller om det fanns oklarheter på vilket sätt handläggningen skulle fortsätta var det till gruppledaren som man vände sig för arbetsledning.

text: 1.2 Har rutinerna följts i det nu aktuella fallet?

text: Ja, den oskrivna rutinen har följts.

text: 1.3 Har rutinerna ändrats och i så fall på vilket sätt?

text: Skriftlig rutin för mottagande av dom har utarbetats. Rutinen innehåller bland annat anvisning om att dom ska läsas tillsammans av gruppledaren och handläggaren för att kontrollera om nämndens yrkanden bifallits, avslagits eller lämnats utan behandling. Implementering av rutinen har påbörjats inom utredningsenheterna och planeras vara slutförd innan juni månads utgång. Betydelsen av begäran om omedelbar verkställighet ska samtidigt klargöras.

text: 2. Bedömningen när det gällde verkställigheten

text: 2.1Vem vid förvaltningen gjorde bedömningen att förvaltningsrättens domslut

text: innebar att domen om vård skulle verkställas omedelbart?

text: BB tog emot domen måndagen den 29 augusti 2011 och konstaterade att nämndens ansökan om vård hade bifallits. Då BB saknade kunskap uppmärksammade hon inte att domen inte innehöll beslut om omedelbar verkställighet. BB uppger att hon samma dag meddelade muntligt till gruppledare CC att dom med beslut om vård inkommit. Något samråd skedde inte om domen i övrigt och dess efterföljande verkställighet. [---]

text: 3. Yttrande

text: Då rätten beslutar om vård upphör beslut som fattats om omedelbart omhändertagande. Om rätten anser att vården inte ska avbrytas måste rätten i beslut om vård förordna om omedelbar verkställighet, det vill säga att domen ska gälla omedelbart. Domen kan i annat fall inte verkställas omedelbart utan verkställigheten måste avvaktas, till dess att domen vunnit laga kraft eller att interimistiskt beslut fattats efter överklagande. Socialnämnden konstaterar att förvaltningen har verkställt förvaltningsrättens dom innan den vunnit laga kraft. Den unge har vårdats utan lagakraftvunnet beslut eller beslut om bistånd enligt

text: socialtjänstlagen

text: . Socialnämnden beklagar och ser allvarligt på det inträffade. Socialnämnden konstaterar att utbildningsinsatser och tydlig rutin för mottagande av dom måste genomföras och upprättas. Uppdraget har lämnats till förvaltningen för utförande.

text: Jag har tagit del av JO Lars Lindströms beslut den 26 november 2012 beträffande Förvaltningsrättens i Karlstad handläggning.

text: Bedömning

text: Insatser inom socialtjänsten för barn och ungdom ska genomföras i samförstånd med den unge och hans eller hennes vårdnadshavare enligt bestämmelserna i

text: socialtjänstlagen (2001:453)

text: . Barn och ungdom ska dock beredas vård enligt LVU om någon av de situationer som anges i 2 eller

text: 3 §

text: LVU föreligger och det kan antas att behövlig vård inte kan ges med behövligt samtycke.

text: Om socialnämnden efter utredning anser att det finns skäl att bereda någon tvångsvård ska nämnden ansöka om sådan vård hos förvaltningsrätten. Har rätten beslutat om tvångsvård ska socialnämnden se till att beslutet verkställs genom att den unge bereds vård utanför sitt eget hem.

text: Enligt

text: 40 §

text: LVU får rätten förordna att beslut som rätten har meddelat ska gälla omedelbart. För det fall rätten inte meddelar ett sådant förordnande får beslutet om vård inte verkställas innan avgörandet har vunnit laga kraft.

text: Av socialnämndens ansökan om att AA skulle beredas vård med stöd av LVU framgår att nämnden yrkade att förvaltningsrätten enligt

text: 40 §

text: LVU skulle förordna att beslut om vård skulle gälla omedelbart. Nämndens yrkande prövades dock inte i förvaltningsrättens dom och rätten förordnade inte att beslutet om vård skulle gälla omedelbart. JO Lars Lindström har i ett beslut den 26 november 2012 (dnr 492- 2012) uttalat kritik mot en domare vid Förvaltningsrätten i Karlstad för att förordnade om att beslutet om vård skulle gälla omedelbart av misstag inte skrevs in i domen.

text: När domen kom in till socialförvaltningen borde förvaltningen givetvis ha undersökt varför förvaltningsrätten inte hade förordnat om att beslutet om vård skulle gälla omedelbart. Förvaltningen borde även omgående ha kontaktat AA och informerat honom om att han för närvarande inte var föremål för vård med stöd av LVU och eventuellt ha klarlagt förutsättningarna för en frivillig placering vid hemmet i avvaktan på att domen vann laga kraft.

text: När domen inkom till socialförvaltningen togs den emot och gicks igenom av en handläggare med mycket begränsad erfarenhet av och kunskap om regelverket kring tvångsvård av barn och ungdomar. Hon tycks inte ha uppmärksammat att domen inte var verkställbar. Till följd av detta blev AA föremål för tvångsvård utan lagligt stöd under ett antal veckor till dess att domen vann laga kraft, vilket givetvis är oacceptabelt.

text: Den som självständigt handlägger ett ärende som avser tvångsvård har ett ansvar för att handläggningen blir korrekt. Till hans eller hennes arbetsuppgifter hör bl.a. att undersöka om ett beslut om tvångsvård gäller omedelbart eller ej. Det är därför av största vikt att handläggaren noggrant går igenom en dom när den inkommer till förvaltningen. Jag vill i detta sammanhang framhålla att socialnämnden har ett ansvar för hur verksamheten vid nämndens förvaltning bedrivs. I detta ansvar ligger bl.a. att se till att personalen har den kompetens som krävs och att det finns rutiner som garanterar en rättssäker myndighetsutövning från förvaltningens sida.

text: Det ligger i sakens natur att den som är nyanställd eller som har begränsad erfarenhet av lagstiftningen på ett område behöver stöd och vägledning från förvaltningen, i synnerhet när det gäller handläggningen av ärenden som avser myndighetsutövning som innefattar tvångsåtgärder. I det hänseendet har förvaltningen brustit. Handläggaren kan därför inte ensam anses stå som ansvarig för det inträffade felet.

text: Av nämndens remissvar framgår att åtgärder har vidtagits för att undvika att en liknande situation uppkommer i framtiden. Jag anser mig därför kunna lämna ärendet med den allvarliga kritik som ligger i det ovan anförda.


avgjordAv: Mats Melin

nyckelord:
Förundersökning
Långsam handläggning

publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot en åklagare vid Åklagarmyndigheten, åklagarkammaren i Halmstad, för långsam handläggning av en förundersökning där målsäganden var under 18 år m.m.

org: jo

text: Anmälan

type: rubrik

text: Advokat AA begärde i en anmälan, som kom in till JO den 17 december 2008, att JO skulle granska åklagares vid Åklagarmyndigheten, åklagarkammaren i Halmstad, handläggning av en förundersökning.

type: stycke

text: Han uppgav att han var offentlig försvarare för en person, BB, som var misstänkt för sexuellt ofredande. Vid ett förhör med BB den 13 maj 2008 konstaterade han att det som påstods i ärendet inte utgjorde brott och i en skrivelse till åklagarkammaren ett par dagar senare framförde han detta och att förundersökningen därför borde läggas ned. Något beslut i åtalsfrågan förelåg dock inte och hans klient lider svåra yrkesmässiga och psykiska men av att utredningen inte lagts ned. Den 6 november hade han skrivit till Riksåklagaren och begärt att åtgärder skulle vidtas så att ett beslut fattades i ärendet. Riksåklagaren hade överlämnat skrivelsen till Utvecklingscentrum Göteborg.

text: Utredning

text: Handlingar i åklagarkammarens ärende AM-47993-08 och utvecklingscentrums ärende ÅM 2008/6670 infordrades och granskades. Följande framkom.

text: I mars och april 2008 inkom till åklagarkammaren från polisen anmälningar rörande förtal och sexuellt ofredande av personer som var under 18 år. Utredningsåtgärder vidtogs och den 13 maj delgavs BB misstanke om sexuellt ofredande. Efter slutet av maj 2008 syntes inga ytterligare utredningsåtgärder ha vidtagits.

text: Vice överåklagaren CC överprövade i ett beslut den 22 januari 2009 kammaråklagaren EE:s vid åklagarkammaren i Halmstad indirekta beslut att inte lägga ned förundersökningen och fann inte skäl till ändring. Hon påpekade dock att ärendet borde handläggas med största skyndsamhet och beslut i åtalsfrågan fattas snarast.

text: Ärendet remitterades till Åklagarmyndigheten för upplysningar och yttrande över handläggningstiden i ärendet.

text: Åklagarmyndigheten (dåvarande vice riksåklagaren DD) kom in med yttrande, till vilket hade fogats upplysningar från EE.

text: EE uppgav bl.a. följande beträffande handläggningen från maj 2008 av ärendena K9350-08 och K10830-08 (båda rörande sexuellt ofredande).

text: Den 5 respektive 6 maj gavs skriftliga direktiv i K 9350-08 och K 10830-08. Därefter hölls ett flertal förhör och samtliga förhör inkom till åklagarkammaren i slutet av maj. Någon gång efter sommarsemestern med anledning av skrivelserna från advokat AA, vilka inkom till åklagarkammaren i juni och augusti 2008, hade jag ett personligt sammanträffande med utredaren för genomgång av utredningsläget. Min bedömning var att ärendet K 9350-08 var juridiskt svårbedömt både vad avsåg rubriceringen av BB:s agerande vad gäller anmälningarna om sexuellt ofredande och även om agerande kunde inrymma ytterligare brottsmisstankar med tanke på innehållet i MSN-konversationen där BB i sin egenskap av lärare lämnat vissa upplysningar. Arbetssituationen på åklagar-kammaren medgav varken innan sommaren eller därefter att jag hade möjlighet att ge ärendet den prioritering som krävdes med hänsyn till målsägandens ålder såvitt avsåg anmälningarna om sexuellt ofredande. Redan i maj månad hade en fjärdedel av kammarens kammaråklagare slutat samtidigt som antalet inkomna ärenden till kammaren hade ökat stort. Arbetsbelastning blev och fortsatte under hösten att vara extremt hård vilket medförde att andra mer prioriterade ärenden hela tiden fick hanteras före. I december 2008 inkom från Utvecklingscentrum i Göteborg, efter anmälan från advokat AA till Riksåklagaren, en begäran om överprövning av mitt indirekta beslut att inte lägga ned förundersökningen. Utvecklingscentrum i Göteborg, som inte fann skäl att ändra mitt beslut, har uttalat att besked huruvida beslut i ärendet har fattats ska lämnas till dem senast den 27 februari 2009. Med anledning av detta har jag den 5 februari 2009 gett utredare muntliga direktiv i ärendet vid ett personligt sammanträffande samt förvissat mig om att utredaren kan arbeta med ärendet så att besked kan lämnas till Utvecklings-centrum inom föreskriven tid. Samtidigt beslutade jag att lägga ned förunder-sökningen i K 10830- 08. Planeringen är att förundersökningen ska vara slutförd senast den 27 februari 2009.

text: DD upplyste att kammarchefen uppgett att arbetsbördan vid kammaren under år

text: 2008 var så hög att riksåklagaren tillät kammaren att nyrekrytera personal, trots då rådande anställningsstopp. Hon anförde sedan under rubriken bedömning följande.

text: En åklagare har den 8 april 2008 bedömt att BB var misstänkt för sexuellt ofredande mot en målsägande som var under arton år. Tidsfristen enligt 2 a § förundersökningskungörelsen har således börjat löpa och beslut i åtalsfrågan skulle enligt huvudregeln ha fattats senast den 8 juli 2008. Beslut i åtalsfrågan har ännu inte fattats i denna del. Ytterligare en anmälan mot BB angående sexuellt ofredande mot en målsägande under arton år har inkommit den 23 april 2008. Åklagaren har den 5 februari 2009 beslutat att lägga ned denna förundersökning, utan att BB har delgivits misstanke om brott. Det kan inledningsvis konstateras att fram till slutet av maj 2008 har åklagaren och polisen arbetat aktivt med ärendet. Under sommaren har den offentliga försvararen inkommit med några skrivelser vilka har föranlett åklagaren att någon gång efter sommarsemestern ha ett personligt sammanträffande med utredningsmannen för en genomgång av utredningsläget. Detta sammanträffande synes inte ha diarieförts eller dokumenterats på annat sätt, vilket i sig är en brist. Med hänsyn till att det vid denna genomgång förflutit mer än tre månader sedan BB bedömdes som skäligen misstänkt hade det varit lämpligt om åklagaren då agerat för att försöka slutföra utredningen mer skyndsamt. Därefter synes inga utredningsåtgärder ha vidtagits i ärendet förrän den 5 februari 2009 då åklagaren har lämnat muntliga direktiv i ärendet samt förvissat sig om att utredningsmannen kommer att kunna arbeta med ärendet. Åklagarens avsikt är att

text: fatta beslut i åtalsfrågan i mars 2009. Det är naturligtvis inte tillfredsställande att beslut i åtalsfrågan inte har fattats omkring elva månader efter det att BB bedömts vara skäligen misstänkt, detta inte endast med tanke på målsägandens ålder utan även med hänsyn till den misstänktes yrke. Åklagaren har angett att anledningen till att hon inte kunnat prioritera ärendet på det sätt som krävs med hänsyn till målsägandenas ålder beror på hennes mycket ansträngda arbetssituation. Åklagaren har anfört att arbetsbelastningen under år 2008 varit extremt hård vilket har medfört att andra mer prioriterade ärenden hela tiden har fått hanteras före det nu aktuella ärendet. Det är inte känt om åklagaren har påtalat för kammarchefen att hon inte hann arbeta med det aktuella ärendet. Det är naturligtvis viktigt att chefen uppmärksammas när det uppkommer svårigheter av sådant slag. Jag kan bekräfta kammarchefens bild av att arbetssituationen vid kammaren under år 2008 var mycket ansträngd. Precis som kammarchefen har påpekat gjorde riksåklagaren ett undantag från det då rådande anställningsstoppet och tillät kammaren att nyrekrytera personal. Avslutningsvis vill jag peka på att Åklagarmyndigheten på olika sätt arbetar med att förkorta handläggningstiderna. Som exempel kan nämnas att riksåklagaren och rikspolischefen vid ett gemensamt chefsmöte under hösten 2008 påtalat att handläggningstiderna i ungdomsmål och mål med målsäganden under 18 år måste förbättras. AA yttrade sig över remissvaret. Därefter inhämtades att åtal väcktes i ärendet den 23 mars 2009.

text: Bedömning

text: En förundersökning ska enligt

text: 23 kap. 4 § andra stycket rättegångsbalken

text: bedrivas så skyndsamt som omständigheterna medger. Om målsäganden vid tiden för anmälan inte fyllt 18 år, det anmälda brottet riktats mot målsägandens liv, hälsa, frihet eller frid och det för brottet är föreskrivet fängelse i mer än sex månader ställs det i 2 a § förundersökningskungörelsen (1947:948, FUK) upp ett särskilt krav på skyndsamhet. En sådan förundersökning ska också vara avslutad och beslut i åtalsfrågan fattat så snart det kan ske och inom tre månader efter den tidpunkt då det finns någon som är skäligen misstänkt för brottet. Denna tidsfrist får överskridas endast om det är motiverat med hänsyn till utredningens beskaffenhet eller andra särskilda omständigheter.

text: Av utredningen framgår att BB den 8 april 2008 antecknades som skäligen misstänkt för sexuellt ofredande. Målsäganden var under 18 år. Beslut i åtalsfrågan skulle därmed, med iakttagande av tremånadersfristen i 2 a § FUK, ha fattats senast den 8 juli 2008. Åtal väcktes dock först den 23 mars 2009, således drygt 8 månader senare.

text: Som Åklagarmyndigheten framhållit har utredningsarbetet bedrivits aktivt fram till slutet av maj månad 2008. EE har uppgett att hon sedan, efter sommaren 2008, hade ett möte med utredningsmannen. Några direktiv synes emellertid inte ha getts då. Därefter vidtogs inga utredningsåtgärder förrän i början av februari 2009 och under februari och mars 2009 slutfördes förundersökningen. EE har förklarat avbrottet i handläggningen med att arbetssituationen vid kammaren var sådan att hon inte hann med ärendet utan behövde prioritera andra ärenden. Hon har dock inte uppgett att hon informerat kammarchefen om detta förhållande.

text: En förundersökning som denna, med det särskilda krav på skyndsamhet och den tidsfrist som gällt, ställer stora krav på aktivitet från åklagarens sida. Det är, även med beaktande av den arbetssituation som rått vid åklagarkammaren, helt oacceptabelt att en sådan utredning, under så lång tid som det här varit fråga om, blir liggande utan åtgärd. EE borde ha drivit utredningen framåt med betydligt större aktivitet och – när hon insåg att gällande skyndsamhetskrav inte kunde upprätthållas och att tidsfristen inte skulle kunna iakttas – ha påtalat för kammarchefen att hon inte hann med utredningen. Sammanfattningsvis är jag starkt kritisk till hennes handläggning av ärendet i detta avseende.

text: Vad som i övrigt framkommit i ärendet föranleder inte någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.

type: avgorande


avgjordAv: Justitieombudsmannen Katarina Påhlsson

nyckelord: Anstalt Barn/ungdom Besök Underrättelse

title: Anmälan mot Kriminalvården, anstalten Kumla, för brister i hanteringen av besök av barn m.m.

sammanfattning: I anstalten Kumla är det den intagnes ansvar att hålla sig informerad om kommande besök och ofta är det besökaren som meddelar honom om besöket. Personalen underrättar den intagne först samma dag som besöket ska äga rum. I beslutet konstaterar JO att denna ordning inte strider mot någon uttrycklig bestämmelse i lag eller förordning. Enligt JO:s bedömning gör dock anstaltens rutiner för underrättelse om inbokade besök att det finns en uppenbar risk för att den intagne inte hinner förbereda sig inför besöket och inte heller har möjlighet att i tid beställa mat till besöket. JO finner inte tillräcklig anledning att uttala någon kritik men förordar att anstalten ser över rutinerna för underrättelse om kommande besök, särskilt när det gäller besök av barn.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 16 september 2019 klagade AA på hur hon och hennes son behandlats under besök i anstalten Kumla. Hon anförde i huvudsak följande.

text: Under september 2019 besökte hon vid två tillfällen anstalten Kumla för att hennes son skulle få träffa sin pappa BB. Vid det första besöket var BB chockad på grund av att han inte hade fått information om att de skulle komma. Eftersom BB inte har telefontillstånd och kan ringa till henne hade hon inte kunnat meddela honom att hon bokat ett besök. Vid lunchtid bad hon personalen om mat till BB och till sonen men fick beskedet att BB själv borde ha beställt mat före besöket. Enligt personalen fick de avbryta besöket om de ville ha mat. Besöket avbröts i förtid eftersom sonen var hungrig.

text: Efter detta besök kontaktade hon handläggaren CC i anstalten och förklarade vad som hänt. CC uppgav att mat ska serveras till barn samt medgav att anstalten gjort fel och lovade att det inte skulle upprepas.

text: Vid det andra besökstillfället var BB placerad på isoleringen och hade därför inte haft möjlighet att beställa dricka eller snacks från kiosken. Vid ett telefonsamtal ett par dagar tidigare hade CC bekräftat för henne att mat var beställd.

text: Det visade sig dock att det inte hade gjorts någon matbeställning och att BB borde ha ordnat detta två dagar i förväg. Personalen och BB hade olika uppfattning i frågan om det var möjligt för en intagen som var isolerad att göra en sådan beställning. Efter ytterligare ordväxling ordnade personalen en låda med makaroner till sonen. Personalen var mycket otrevlig, respektlös och nonchalant.

text: AA skickade även in ett överklagande om återkallelse av besöks- och telefontillstånd för kännedom till JO.

text: Utredning

text: JO begärde att Kriminalvården skulle yttra sig över det som AA anfört.

text: Kriminalvårdens remissvar I sitt remissvar anförde Kriminalvården (Region Mitt) genom regionchefen, följande:

text: Sakförhållanden

text: Uppgifter om sakförhållanden har inhämtats från verksamhetsområdet (VO) Kumla och kriminalvårdsregistret (KVR). Genom utredningen har sammanfattningsvis följande framkommit. Anstalten Kumlas rutin är att intagna som ska ta emot besök får beställa mat från anstaltens kök och kiosk minst två dagar innan besöket ska äga rum. Beställningen görs på särskild blankett. Det är möjligt att göra beställningen av mat även från avskildhetsavdelning. Av en informationsskrift till intagna som anstalten Kumla har tagit fram framgår denna information och alla intagna får del av denna informationsskrift. Utöver denna möjlighet erbjuder besöksavdelningen varm dryck och kaka till vuxna besökare, samt frukt och Festis till besökande barn. Den 9 september 2019 ankom AA anstalten Kumla tillsammans med sitt barn för att besöka barnets pappa BB. Till det besöket hade BB inte beställt någon mat och när AA vid lunchtid kontaktade personal vid besöksavdelningen angående mat till barnet och BB så informerades både BB och AA om detta. Besöksavdelningens personal meddelade dock AA att de kunde ordna så att barnet skulle få mat och de erbjöd sig också att försöka ordna mat åt AA och BB. BB avböjde detta erbjudande och uppgav till personal att besöket ändå skulle avslutas för det var dags för promenad och rökning på avdelningen. Inför det andra besökstillfället hade AA telefonledes varit i kontakt med en klienthandläggare vid anstalten. Klienthandläggaren har inte lovat att anstalten skulle ordna mat till nästa besök utan informerade AA att hon skulle ringa avdelningspersonal och be dem att påminna BB om att beställa mat till besöket, vilket hon också gjorde. Den 15 september 2019, vid nästa besökstillfälle av AA och barnet, saknades dock också beställning av mat från BB. Det besökstillfället inföll på en helg och på helger är möjligheterna för anstaltens kök att ordna ytterligare matportioner begränsade. Besöksavdelningens personal kunde vid detta tillfälle ändå ordna så att barnet fick en matlåda under besöket. Personal har inte uttalat att något av besöken varit tvunget att avbrytas om besökarna ville ha mat. Personal har inte heller uppträtt respektlöst eller otrevligt mot vare sig AA eller BB.

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Enligt anstalten Kumlas rutin är det den intagnes ansvar att beställa mat till sina besök och alla intagna blir informerade om detta, bl.a. genom anstalten Kumlas informationsskrift till intagna. Det har inte framkommit några uppgifter om att anstalten Kumla har brustit i information till den intagne om detta. Det saknas också anledning att ha synpunkter på anstaltens agerande för att försöka lösa frågan om mat i samband med besökstillfällena. Anstalten Kumla har tillbakavisat de uppgifter som AA i sin anmälan har uppgett om att personal ska ha uppträtt respektlöst och otrevligt i samband med besök. Anstalten Kumla tillbakavisar vidare att personal telefonledes skulle ha lovat AA att anstalten ska ordna mat inför det andra besökstillfället.

text: Eftersom Kriminalvården inte hade yttrat sig över det som AA anfört om att BB inte informerats om hennes kommande besök begärde JO att myndigheten skulle göra det. Yttrandet skulle innehålla en redogörelse för om anstalten har en rutin för att informera intagna om inbokade besök och om denna rutin följts i det aktuella fallet.

text: I sitt kompletterande remissvar anförde Kriminalvården, Region Mitt, genom stf regionchefen, följande.

text: Sakförhållanden

text: Uppgifter om sakförhållanden har inhämtats från verksamhetsområdet (VO) Kumla och kriminalvårdsregistret (KVR). Genom utredningen har sammanfattningsvis följande framkommit. Anstalten Kumlas rutin är att besökaren i förväg bokar ett besök genom att kontakta anstaltens besöksbokning telefonledes under vissa bestämda tider och veckodagar. Av anstalten Kumlas informationsskrift till intagna framgår denna information. Oftast sker besökarens besöksbokning i samförstånd mellan den intagne och besökaren, genom brev– eller telefonkontakt. Det är också vanligt att det är besökaren som sedan meddelar den intagne om att ett besök är inbokat, också detta genom brev eller telefon. Anstalten har inte någon särskild rutin för att personal regelbundet informerar de intagna om när de har ett inbokat besök. Om den intagne saknar telefontillstånd till besökaren och inte heller har regelbunden brevkontakt, så är rutinen att den intagne hos personal får ta reda på huruvida det finns några inbokade besök. Om den intagne inte frågar personal och inte har blivit meddelad av besökaren att det finns ett inbokat besök så meddelas den intagne samma dag som besöket ska ske av personal. I det aktuella fallet är det inte känt om BB i förväg hade tagit reda på när det första besökstillfället skulle ske. Inför det andra besökstillfället ringde klienthandläggare till avdelningspersonal och bad dem påminna BB om att beställa mat inför besöket, och därigenom hade BB i förväg kännedom om besöket. Anstalten Kumla har haft uppfattningen att BB inte har varit så intresserad av att motta besök av AA, detta då han bl.a. vid det första besökstillfället velat avsluta besöket i förtid för att gå tillbaka till avdelningen för promenad och rökning.

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Anstalten Kumla har inte någon särskild rutin för att personal regelbundet informerar de intagna om när de har ett inbokat besök. Om den intagne saknar telefontillstånd till besökaren och inte heller har regelbunden brevkontakt, så är rutinen att den intagne hos personal får ta reda på huruvida det finns några inbokade besök. Om den intagne inte frågar personal och inte har blivit meddelad av besökaren att det finns ett inbokat besök så meddelas den intagne samma dag som besöket ska ske av personal.

text: BB har haft kännedom om anstalten Kumlas rutin runt besöksbokning. AA gavs tillfälle att kommentera remissvaret.

text: Rättslig reglering m.m.

text: Enligt

text: 1 kap. 5 § första stycket fängelselagen (2010:610)

text: ska verkställigheten utformas så att den intagnes anpassning i samhället underlättas och så att negativa följder av frihetsberövandet motverkas.

text: I anslutning till att barn besöker intagna i anstalt ska fika eller annan lämplig förtäring erbjudas kostnadsfritt till barnen. Vid längre besök ska det också finnas möjlighet att beställa mat. Dessutom ska varje verksamhetsställe upprätta lokala rutiner så att mat- och fikabeställning är välfungerande. Detta framgår av Kriminalvårdens handbok för arbetet med barnperspektivet (

text: Bedömning

text: Tillhandahållande av mat under besöken Kriminalvården har redogjort för hur anstaltens rutin för beställning av mat till besök ser ut. Enligt remissvaret får alla intagna information om hur de ska gå till väga. Av utredningen framgår det att BB inte hade beställt någon mat till de två besök som AA har beskrivit i sin anmälan. Kriminalvården har också tillbakavisat AAs påstående att klienthandläggaren CC lovat att anstalten skulle ordna mat inför det andra besökstillfället. Jag konstaterar att det som har kommit fram i ärendet inte ger mig anledning att kritisera anstalten i denna del.

text: Rutiner för underrättelse om kommande besök Av Kriminalvårdens yttrande framgår att anstalten Kumla inte har någon särskild rutin för att regelbundet informera de intagna om att en godkänd besökare har bokat in ett besök. Om den intagne inte har kontakt med besökaren via telefon eller brev är den intagne hänvisad till att fråga personalen om det har bokats något besök. För det fall den intagne inte har frågat personalen och inte heller har informerats av besökaren ska personalen underrätta honom samma dag som besöket ska genomföras. Enligt remissvaret har BB haft kännedom om anstaltens rutiner runt besöksbokning.

text: Det finns inga bestämmelser som styr om och i så fall när Kriminalvården ska underrätta en intagen om kommande besök. Frågor om rutiner för sådan underrättelse har dock prövats av JO tidigare, se t.ex. mitt beslut den 18 augusti 2020, dnr 4925-2019. Det ärendet rörde en anstalt där det hade funnits brister i rutinerna för hur information om inbokade besök förmedlades till de intagna. Enligt anmälaren hade dessa brister bl.a. lett till att han vid ett besökstillfälle hämtades ur bastun, eftersom anstalten försummat att informera om kommande besök. I beslutet uttalade jag att det är en självklarhet att en intagen ska få kännedom om ett inbokat besök i sådan tid att han eller hon hinner förbereda sig för besöket.

text: Jag vill understryka att besök är ett väsentligt inslag i en human kriminalvård och att en verkställighet ska utformas så att negativa följder av frihetsberövandet motverkas. Inte minst mot denna bakgrund är det enligt min mening angeläget att Kriminalvården så långt möjligt bidrar till att skapa goda förutsättningar för besök.

text: Av utredningen i detta ärende framgår att det i anstalten Kumla är den intagnes ansvar att hålla sig informerad om kommande besök och att det ofta är besökaren som meddelar honom om besöket. Personalen underrättar den intagne först samma dag som besöket ska äga rum. Som jag varit inne på strider denna ordning inte mot någon uttrycklig bestämmelse i lag eller förordning. Jag anser dock att anstaltens förhållningssätt är problematiskt.

text: Eftersom det är besökaren som bokar in ett besök är det han eller hon som styr över om och i så fall när besöket blir av. Som framkommit är det emellertid den intagne som ansvarar för att beställa mat till besökstillfället. En sådan beställning måste dessutom göras två dagar i förväg. Enligt min bedömning gör anstaltens rutiner för underrättelse om inbokade besök att det finns en uppenbar risk för att den intagne inte hinner förbereda sig inför besöket och inte heller har möjlighet att beställa mat i tid. Det är mycket otillfredsställande. Som jag redogjort för har Kriminalvården i sin handbok uttalat att varje anstalt ansvarar för att upprätta lokala rutiner så att mat- och fikabeställningen till barn är välfungerande. Jag finner inte tillräcklig anledning att uttala någon kritik i detta fall men förordar att anstalten ser över rutinerna för hur intagna underrättas om kommande besök, särskilt när det gäller besök av barn. Personalens bemötande Kriminalvården har tillbakavisat påståendet om att personalen uppträtt respektlöst och otrevligt i samband med AAs besök i anstalten. Det är inte meningsfullt att försöka utreda frågan ytterligare. Jag konstaterar att det som kommit fram i utredningen inte ger stöd för någon kritik i denna del.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Per Lennerbrant

nyckelord: Anstalt Häkte Ombud/biträde/försvarare

title: Uttalanden om svårigheter för försvarare att komma i kontakt med klienter som är intagna inom Kriminalvården

sammanfattning: JO har undersökt om det generellt förekommer praktiska hinder för försvarare att komma i kontakt med klienter som är intagna inom Kriminalvården, när det gäller både besök och telefonsamtal. Sveriges advokatsamfund och Kriminalvården har yttrat sig inom ramen för utredningen. Advokatsamfundet och Kriminalvården har gett uttryck för delvis olika uppfattning om hur stora svårigheter som finns på det aktuella området. Kriminalvården har emellertid medgett att praktiska hinder kan förekomma på ett förhållandevis stort antal verksamhetsställen och att det bl.a. på några av landets största häkten har blivit svårare för försvarare att få tillräckligt skyndsam kontakt med häktade klienter. Dessa uppgifter är enligt JO mycket bekymrande. JO konstaterar att det finns en uppenbar risk för att överbeläggningen inom Kriminalvården i praktiken kan leda till en urholkning av misstänktas rätt till tillgång till försvarare och i förlängningen till en rättvis rättegång. Det är av största vikt att myndigheten inom ramen för de stora om- och nybyggnationer som nu pågår planerar för och säkerställer de praktiska förutsättningarna för försvararkontakter. I beslutet får anstalten Fosie kritik för att inte ha förmedlat en kontakt mellan en försvarare och en intagen där.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO den 18 augusti 2023 klagade advokaten AA på Kriminalvården, anstalten Fosie, och beskrev i huvudsak följande.

text: Han är förordnad som offentlig försvarare för en klient som var intagen i anstalten. För att få telefonkontakt med klienten ringde han på förmiddagen den

text: 14 augusti 2023 till anstaltens centralvakt och fick beskedet att han skulle bli uppringd. Det skedde dock inte och två dagar senare ringde han på nytt till anstalten flera gånger. Han fick också då veta att han skulle bli uppringd men återkopplingen uteblev. Nya försök gjordes de följande dagarna och han blev till slut upplyst om att hans klient inte längre fanns i anstalten. Personalen ville inte uppge vart klienten hade flyttats utan hänvisade honom till huvudkontoret.

text: Anstaltens bristfälliga hantering av hans telefonsamtal har inneburit att han inte kunnat diskutera en pågående förundersökning med sin klient och därmed

text: försvårat dennes möjligheter att förbereda sitt försvar. Det har även vållat merarbete för honom och ökade kostnader för det allmänna.

text: Utredning

text: Yttrande av Sveriges advokatsamfund Mot bakgrund av det som framfördes i anmälan fann JO anledning att undersöka om det generellt förekommer praktiska hinder för försvarare att komma i kontakt med klienter intagna inom Kriminalvården. Sveriges advokatsamfund tillfrågades därför om samfundet hade några uppgifter om att det är svårt för försvarare att komma i kontakt – via telefon eller besök – med klienter som är intagna i häkte eller anstalt. Om så var fallet ombads samfundet att beskriva omfattningen och problemen närmare samt att om möjligt ge exempel på sådana situationer och vidare ange vilka verksamhetsställen som avsågs.

text: Advokatsamfundet gav den 12 januari 2024 in ett yttrande som innefattade samfundets sammantagna syn på JO:s frågor, samt innehöll exempel på verksamhetsställen som ansågs särskilt problematiska. Yttrandet finns att ta del av hos JO. Nedan återges en sammanfattning av vissa delar av det.

text: Samfundet underströk att frågorna som det aktuella ärendet berör är mycket angelägna. Möjligheten för en försvarare att komma i kontakt med sin klient är en förutsättning för att advokaten ska kunna utföra uppdraget enligt

text: rättegångsbalkens

text: krav och advokatetiska regler. Ibland behöver frågor hanteras skyndsamt och i vissa fall behöver försvararen dessutom boka tolk för samtal med sin klient. Det är därför av största vikt att advokater på ett snabbt, effektivt och välfungerande sätt kan komma i kontakt med intagna klienter.

text: Inför yttrandet hade synpunkter inhämtats från många advokater. En stor majoritet av dessa hade vittnat om problem med att komma i kontakt med klienter i varierande grad. Det hade också framkommit att det på senare år blivit betydligt svårare att få omedelbar kontakt med häktade klienter. Några advokater hade dock tyckt att kontakten med vissa häkten och anstalter fungerade förhållandevis bra.

text: Advokatsamfundet lämnade en rad exempel på häkten och anstalter där advokater upplevde problem med att få kontakt med sina klienter. Fyra verksamhetsställen som beskrevs som särskilt problematiska var häktena Malmö, Kronoberg, Göteborg och Sollentuna. Exempel på synpunkter som framfördes avseende dessa var att det ofta tar lång tid innan häktet ringer tillbaka till en försvarare som sökt sin klient per telefon. Det kan ta timmar eller i vissa fall dygn. Ibland sker ingen återuppringning alls. Det är vidare särskilt svårt att få kontakt med klienter vid vissa tider, t.ex. kvällar och helger. Bristen på besöksrum samt andra praktiska svårigheter kring besök innebär också att det är tidskrävande och besvärligt att få till personliga möten med klienterna.

text: Enligt Advokatsamfundet förekommer liknande problem även i andra häkten, och klienter har uppgett att de inte alltid ges möjlighet att ringa sin försvarare. Dessutom får försvarare ofta höra att klienter har försökt att kontakta dem, utan att advokaten har något missat samtal i sin mobiltelefon. Angående besök pekade samfundet på bl.a. att antalet besöksrum i häktena var få redan innan antalet häktade ökat väsentligt på senare tid. Det förekommer också att häktade är placerade i polisarrester liksom att besöksrum i häkten beläggs med intagna till följd av den accelererande platsbristen, vilket gör det ännu svårare att genomföra personliga möten.

text: Avslutningsvis framförde samfundet att det går att urskilja en övergripande problematik avseende försvarares möjligheter att få kontakt med intagna klienter. Det är mycket bekymmersamt utifrån ett rättssäkerhetsperspektiv och förutsättningarna för att bedriva ett effektivt försvar av klienten. Detta eftersom information till och från klienten inte kan kommuniceras och möjligheten att förbereda försvaret därmed försämras. Försvarare tvingas avsätta mycket tid åt att försöka komma i kontakt med klienter. Kriminalvårdens yttrande JO begärde därefter att Kriminalvården skulle yttra sig över det som fördes fram i anmälan, liksom över om det generellt inom myndigheten förekom praktiska hinder för försvarare att komma i kontakt med intagna klienter. Kriminalvården anmodades också att besvara de frågor som framgår av de nedan citerade delarna av myndighetens remissvar.

text: Kriminalvården yttrade sig den 23 april 2024 genom ställföreträdande rättschefen. Yttrandet finns att ta del av hos JO. I det följande återges valda delar.

text: Kriminalvården lämnade en detaljerad redogörelse för de uppgifter som myndighetens olika regioner samt avdelningen för anstalt, häkte och frivård hade lämnat avseende om det generellt inom myndigheten förekommer praktiska hinder för försvarare att komma i kontakt med intagna. Exempelvis uppgav Kriminalvården bl.a. följande om de fyra verksamhetsställen som Advokatsamfundet hade framhållit som särskilt problematiska.

text: I häktet Malmö har ett fåtal besöksrum konverterats till temporära bostadsrum vilket innebär att trycket på de besöksrum som finns kvar är högre än tidigare. Det höga beläggningstrycket medför att myndighetens målsättning om att oanmälda besök och telefonsamtal ska kunna åstadkommas inom 15 minuter i dagsläget inte är realistisk. Det faktum att många försvarare är tillgängliga vid ungefär samma tid på dygnet och då söker kontakt med klienter, liksom att försvarare ofta har flera klienter i häktet, är faktorer som kan medföra svårigheter när det gäller att förmedla telefonsamtal. Om det skulle dröja så länge som flera dagar innan återkoppling sker till en försvarare som sökt en

text: intagen bedöms det dock inte bero på häktet utan på andra skäl, t.ex. när den intagne själv önskar kontakt med försvararen.

text: Häktet Göteborg instämmer i att det har blivit svårare att hantera hastigt uppkomna kontakter med försvarare inom förväntad tidsram, något som beror på överbeläggningen. Flera olika faktorer kan leda till fördröjningar när en advokat ringer och söker en klient, bl.a. tillgången till telefoner som de intagna kan använda och begränsade personalresurser i förhållande till antalet inkommande samtal. När det gäller besök kan dessa ordnas snabbt under normal kontorstid men vid andra tidpunkter kan väntetider uppstå.

text: Enligt häktet Kronoberg är det inte generellt svårt att få besökstider, även om viss väntan kan uppstå om många advokater vill komma samtidigt. Personalbemanningen är lägre på kvällstid vilket kan påverka ombesörjandet av telefonkontakt. Det förekommer dock färre samtal kvällstid.

text: Häktet Sollentuna uppger att det kan förekomma långa svarstider i växeln. En försvarare kan ringa direkt till den avdelning där den intagne finns, dock inte efter kontorstid. Utanför kontorstid är det färre samtal. Beläggningsläget bedöms ha marginell påverkan på möjligheten att ringa till försvarare. Såväl inkommande som utgående samtal skrivs upp på en lista på avdelningarna, eftersom det av olika praktiska skäl inte alltid är möjligt att ordna med samtalet direkt.

text: Kriminalvården redogjorde för den rättsliga regleringen och sin bedömning i huvudsak enligt följande:

text: Rättslig reglering

text: Besök Enligt

text: 3 kap. 1 § andra stycket häkteslagen (2010:611)

text: , HäL, finns bestämmelser om rätten för den som är häktad eller anhållen att ta emot besök från sin försvarare i

text: 21 kap. 9 § rättegångsbalken

text: . Enligt

text: 21 kap. 9 § rättegångsbalken

text: har den som är gripen, anhållen eller häktad rätt att träffa sin försvarare. Om den misstänkte har rätt att träffa sin försvarare ska det få ske i enrum. Enligt 7 kap. 1 § fängelselagen (2010:616 [rätteligen 2010:610, JO:s anm.]), FäL, får en intagen ta emot besök i den utsträckning det lämpligen kan ske. Ett besök får dock vägras om det 1. kan äventyra säkerheten på ett sätt som inte kan avhjälpas genom kontroll enligt 2 eller 3 §, 2. kan motverka den intagnes anpassning i samhället, eller 3. på annat sätt kan vara till skada för den intagne eller någon annan. Av allmänna råd till 7 kap. 1 § FäL i Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd (

text: KVFS 2011:1

text: ) om fängelse, FARK Fängelse, framgår att med uttrycket lämpligen kan ske avses praktiska förutsättningar för besök, t.ex. vad som är möjligt med hänsyn till anstaltens rutiner samt tillgången till personal och besöksrum. I avsnitt 5.4.1 i Kriminalvårdens handbok om besök och elektronisk kommunikation (

text: ) anges bl.a. följande om praktiska förutsättningar för

text: kontakt med offentlig försvarare. En offentlig försvarare till en häktad eller anhållen har rätt att kontakta sin klient under dygnets alla timmar. Tidpunkten på dygnet för telefonsamtal och oanmälda besök kan dock påverka tidsåtgången för att kunna arrangera telefonkontakten eller besöket. Oavsett om en föranmälan skett eller inte och oavsett tid på dygnet ska dock givetvis väntetider hållas så korta som möjligt. Målsättningen för besök är att en offentlig försvarare under dagtid (kl. 8-18, inkl. helger) ska kunna träffa sin klient inom 15 minuter från försvararens ankomst till häktet, även om besöket inte är föranmält. Detta under förutsättning att den intagne inte är upptagen med något annat. Under tid för lunchavlösning (kl. 11-14) kan det dock ta något längre tid. Under kvälls- och nattetid så medför häktenas personalbemanning att ombesörjandet av ett oanmält besök kan ta längre tid. Det kan i vissa fall t.o.m. röra sig om att försvararen får vänta tills häktet lyckas ordna med extra personal.

text: Elektronisk kommunikation Enligt 7 kap. 4 § FäL får en intagen stå i förbindelse med en annan person genom elektronisk kommunikation i den utsträckning det lämpligen kan ske. Sådan kommunikation får dock vägras om den 1. kan äventyra säkerheten på ett sätt som inte kan avhjälpas genom avlyssning enligt 5 §, 2. kan motverka den intagnes anpassning i samhället, eller 3. på annat sätt kan vara till skada för den intagne eller någon annan. Enligt 7 kap. 5 § andra stycket FäL får elektronisk kommunikation mellan en intagen och en advokat som biträder den intagne i en rättslig angelägenhet inte avlyssnas. Enligt

text: 20 § fängelseförordningen (2010:2010)

text: får elektronisk kommunikation endast äga rum med utrustning som tillhandahålls eller godkänns av Kriminalvården. Av allmänna råd till 7 kap. 4 § fängelselagen i … FARK Fängelse, framgår att med uttrycket lämpligen kan ske avses praktiska förutsättningar för elektronisk kommunikation, t.ex. vad som är möjligt med hänsyn till anstaltens rutiner samt tillgången till personal och utrustning för sådan kommunikation. Enligt 3 kap. 4 § tredje stycket HäL får elektronisk kommunikation mellan en intagen och hans eller hennes offentliga försvarare inte vägras. Enligt 3 kap. 5 § andra stycket HäL får elektronisk kommunikation mellan en intagen och hans eller hennes offentliga försvarare inte avlyssnas. Enligt

text: 10 § häktesförordningen (2010:2011)

text: får elektronisk kommunikation endast äga rum med utrustning som tillhandahålls eller godkänns av Kriminalvården eller den myndighet som svarar för förvaringslokalen. Enligt 3 kap. 8 § Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd (

text: KVFS 2011:2

text: ) om häkte, FARK Häkte, får en intagen endast använda sådan utrustning för elektronisk kommunikation som tillhandahålls av Kriminalvården. I avsnitt 5.4.1 i Kriminalvårdens handbok … (

text: ) framgår bl.a. följande om praktiska förutsättningar för kontakt med offentlig försvarare. [– – –] Målsättningen för telefonkontakt mellan den intagne och dennes offentlige försvarare är att det i normalfallet inte ska ta mer än 15 minuter, från försvararens begäran till dess att den intagne kan ges möjlighet att ringa tillbaka. Detta under förutsättning att den intagne inte är upptagen av något annat. Om den intagne är upptagen ska denne underrättas om att försvararen sökt honom eller henne. Även försvararen ska givetvis få information om att den intagne är upptagen och hur länge. Under kvälls- och nattetid medför häktenas personalbemanning att ombesörjandet av telefonkontakt kan ta något längre tid.

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Förekommer det generellt inom myndigheten pra ktiska hinder för försvarare att komma i kontakt med intagna klienter? Delar Kriminalvården Advokatsamfundets uppfattning att det på senare år har blivit betydligt svårare för försvarare att få omedelbar kontakt med häktade klienter? Kriminalvården anser att det trots den ansträngda beläggningssituationen inte generellt inom myndigheten förekommer praktiska hinder för försvarare att komma i kontakt med intagna klienter. Däremot konstaterar Kriminalvården, mot bakgrund av de ovan redovisade uppgifterna från myndighetens samtliga regioner, att det på ett antal verksamhetsställen kan finnas praktiska hinder för försvarare att komma i kontakt med intagna klienter och att det vid dessa verksamhetsställen kan ha blivit svårare för försvarare att få omedelbar kontakt med häktade klienter.

text: Hur lever Kriminalvården upp till målsättningen att andra intagna än den som är gripen, anhållen eller häktad normalt ska ges samma möjlighet till kontakt med sin försvarare? Inom vilken tid anser myndigheten att en intagen i anstalt bör få ringa tillbaka till en offentlig försvarare som sökt honom eller henne? Att intagna i anstalt ska ha samma rätt till kontakt med sin försvarare som den som är gripen, anhållen eller häktad framgår, utöver av Kriminalvårdens handbok om besök och elektronisk kommunikation (

text: ), även av FARK. Fängelse. Starka skäl att få ringa ett telefonsamtal utanför INTIK-systemet kan finnas för att ringa till en försvarare, även om behovet av kontakt kan tillgodoses på annat sätt. Detta till skillnad mot kontakt med annan advokat än försvararen (se allmänna råd till

text: 7 kap. 13 §

text: FARK Fängelse). Kriminalvården konstaterar, utifrån uppgifterna från myndighetens regioner, att skyndsam kontakt med försvarare möjliggörs även för intagna i anstalt. Det bör dock beaktas att verksamheten i ett häkte är uppbyggd kring brottmålsprocessen och att syftet är att vara tillgänglig för förhörsledare och försvarare. Dessutom vistas intagna i häkte normalt på den avdelning där de är placerade. I en anstalt ser verksamheten ut på ett helt annat sätt - de intagna kan exempelvis delta i sysselsättning eller programverksamhet inom anstaltsområdet eller vistas i en sporthall eller matsal långt ifrån deras bostadsavdelning. Detta medför att en målsättning om kontakt inom 15 minuter inte alltid är möjlig i anstalt. Det hindrar naturligtvis inte att kontakten ofta kan ske inom denna tid, men huruvida det kan ske beror på förhållandena vid tidpunkten när försvaren kontaktar anstalten. Mot den bakgrunden anser Kriminalvården att en intagen i anstalt skyndsamt bör få ringa tillbaka till en offentlig försvarare som sökt honom eller henne. Däremot kan det, med tanke på hur verksamheten i anstalt ser ut, inte lämpligen anges en uttrycklig tid inom vilken en sådan återuppringning bör kunna ske.

text: Hur lever Kriminalvården upp till målsättningarna att telefonkontakt mellan häktade klienter och offentliga försvarare under kontorstid ska komma till stånd inom 15 minuter från försvarets begäran till dess att den intagne kan ges möjli ghet att ringa tillbaka respektive att en offentlig försvarare under dagtid ska kunna träffa sin klient inom 15 minuter från försvarets ankomst till häktet, även om besöket inte är föranmält? Kriminalvården konstaterar att merparten av landets häkten lever upp till den ovannämnda målsättningen om kontakt inom 15 minuter trots myndighetens ytterst ansträngda beläggningssituation. Häktena Bomhus, Sollentuna, Tidaholm, Göteborg, Jönköping, Malmö och Helsingborg har framfört särskilda svårigheter att leva upp till målsättningen. Vissa av dessa häkten är s.k. säkerhetshäkten, vilket innebär att särskild inpasseringskontroll genomförs.

text: Vilka åtgärder vidtar Kriminalvården på nationell nivå för att tillgodose de intagnas behov av snabb och smidig kontakt med sina försvarare, trots den ansträngda beläggningssituationen? Kriminalvården arbetar intensivt med att öka platskapaciteten på både lång och kort sikt och avser att i lokalförsörjningsprojekt och verksamhetsanalyser ytterligare beakta att det ska finnas möjlighet till skyndsam kontakt mellan intagna klienter och deras försvarare. Avseende AA:s anmälan mot anstalten Fosie framförde Kriminalvården sammanfattningsvis följande. Det har inte gått att närmare utreda varför AA inte blev uppringd men det saknas skäl att ifrågasätta hans uppgifter. Befintliga rutiner för hantering av advokatsamtal har inte följts och hanteringen har inte varit acceptabel. Anstaltsledningen ser allvarligt på det inträffade och kommer att förtydliga rutinerna avseende ansvarsfördelningen mellan olika funktioner i anstalten när det gäller dessa samtal.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Uttalandena i detta beslut tar sikte på intagnas kontakter med offentliga försvarare och sådana privata försvarare som uppfyller de krav som enligt

text: 21 kap. 5 § rättegångsbalken

text: , RB, ställs på offentliga försvarare. För enkelhetens skull talas dock i det följande endast om ”försvarare”.

text: Den rättsliga reglering som Kriminalvården har redogjort för är relevant i sammanhanget. Det kan tilläggas att den som är gripen, anhållen eller häktad har en ovillkorlig rätt att träffa sin försvarare (

text: 21 kap. 9 §

text: RB). Det ställs krav på att kontakten kommer till stånd skyndsamt (se t.ex. JO 2022/23 s. 315, dnr

text: , med hänvisningar). Enligt

text: 3 kap. 4 § första stycket häkteslagen (2010:611)

text: får en intagen i häkte stå i förbindelse med en annan person genom elektronisk kommunikation i den utsträckning det lämpligen kan ske. Bestämmelsen är tillämplig även på den intagnes kontakter med sin försvarare (se

text: prop. 2015/16:187 s. 27

text: f.).

text: Det finns därutöver anledning att beröra vissa mer principiella frågor om brottsmisstänktas rätt till kontakt med försvarare.

text: Utgångspunkten när det gäller en misstänkts tillgång till försvarare är den grundläggande rätten till en rättvis rättegång som slås fast i

text: 2 kap. 11 § regeringsformen

text: och

text: artikel 6 i Europakonventionen

text: . Europadomstolen har framhållit att en advokat inte kan bistå sin klient om han eller hon inte får tillfälle att samråda med klienten och att denne utan sådant samråd inte får tillräckliga möjligheter att förbereda sitt försvar (se Danelius m.fl., Mänskliga rättigheter i europeisk praxis [2023, version 6, JUNO] s. 420 f., samt Campbell och

text: Fell mot Förenade kungariket

text: , nos. 7819/77 och 7878/77, § 99, 28 juni 1984).

text: Enligt

text: artikel 48 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna

text: ska var och en som har blivit anklagad för en lagöverträdelse garanteras respekt för rätten till sitt försvar. Rätten till försvarare har utvecklats och

text: förtydligats genom Europaparlamentets och rådets s.k. försvarardirektiv (

text: ). Direktivet har införlivats i svensk rätt, bl.a. genom ändringar i bestämmelserna

text: 21 kap. 9 §

text: RB och

text: 3 kap. 4 § häkteslagen

text: I sammanhanget kan även nämnas att det av de europeiska fängelsereglerna framgår att alla intagna har rätt till juridisk rådgivning och att konsultera en juridisk rådgivare. För häktade gäller därutöver att alla nödvändiga resurser ska ställas till förfogande för att hjälpa dem med att förbereda sitt försvar och träffa sitt juridiska ombud. (Se artikel 23.1 och 2 samt 95.2 och 98.2 i bilagan till Europarådets ministerkommittés rekommendation Rec[2006]2-rev till medlemsstaterna avseende de europeiska fängelsereglerna.)

text: JO har flera gånger framhållit att en brottsmisstänkts tillgång till försvarare är en del av rätten till en rättvis rättegång och en central rättssäkerhetsfråga (se t.ex. tidigare nämnda JO 2022/23 s. 315).

text: Bedömning

text: Allmänt om rätten till kontakt med försvarare JO får relativt ofta klagomål som rör svårigheter för intagna att få tillgång till sina försvarare. Dessa har också ökat i takt med att beläggningssituationen inom Kriminalvården har blivit alltmer ansträngd. Som framgått gjordes därför bedömningen att det fanns anledning att inom ramen för det aktuella ärendet undersöka om det generellt förekommer praktiska hinder för försvarare att komma i kontakt med klienter som är intagna inom Kriminalvården.

text: För att en person som är misstänkt för brott ska kunna förbereda sitt försvar är det avgörande att han eller hon kan kommunicera med sin försvarare. En intagen inom Kriminalvården är helt beroende av att myndigheten tillhandahåller praktiska förutsättningar för detta. Kriminalvården spelar därmed en avgörande roll för rätten till en rättvis rättegång och det är en självklarhet att myndigheten har ett ansvar för att en intagen får rätten till tillgång till försvarare tillgodosedd. (Se vidare JO 2024 s. 194, dnr 5689-2023 och 5756-2023, samt JO 2024 s. 212, dnr 6346-2023.)

text: En häktad persons rätt till kontakt med sin försvarare Av Kriminalvårdens remissvar framgår att det finns en målsättning om att en kontakt mellan en intagen och försvararen på försvararens initiativ som huvudregel ska komma till stånd inom 15 minuter och att detta gäller oberoende av formen för kontakten. Målsättningen är inskriven i myndighetens handbok för besök och elektronisk kommunikation och har tagits fram i samråd med Advokatsamfundet och riksåklagaren.

text: Den angivna målsättningen måste anses godtagbar utifrån vad som följer av en misstänkts rätt till tillgång till sin försvarare. Det har dock förutsetts att praktiska omständigheter, t.ex. tillgången till personalresurser och när på dygnet kontakten aktualiseras, kan medföra att det tar längre tid att få kontakten till

text: stånd. En sådan fördröjning kan beroende på omständigheterna i det enskilda fallet vara ofrånkomlig och får således ses som acceptabel. Samtidigt kan det inte tillåtas medföra att Kriminalvården på ett generellt plan låter praktiska omständigheter begränsa rätten till tillgång till försvarare och på så sätt urholka rätten till en rättvis rättegång.

text: Enligt vad som kommer fram i deras respektive yttranden står det klart att Advokatsamfundet och Kriminalvården har delvis olika uppfattning om problembilden i stort. Advokatsamfundet har fört fram att det finns en övergripande problematik avseende försvarares möjligheter att få kontakt med intagna klienter. Kriminalvården anser inte att det generellt förekommer praktiska hinder för försvarare att komma i kontakt med intagna klienter.

text: Jag noterar emellertid att Kriminalvården medger att sådana hinder kan förekomma på ett förhållandevis stort antal verksamhetsställen och att det bl.a. på några av landets största häkten har blivit svårare för försvarare att få tillräckligt skyndsam kontakt med häktade klienter. Det som i övrigt kommit fram i detta ärende förstärker den bilden. Det finns således anledning till tvekan om huruvida Kriminalvården på ett generellt plan förmår leva upp till kraven på en skyndsam kontakt mellan en intagen och en försvarare.

text: Verksamheten i ett häkte är som Kriminalvården nämnt uppbyggd för att tillgodose de intressen som gör sig gällande i en brottmålsprocess. En del av kärnuppdraget för ett häkte är att säkerställa fungerande kontakter mellan intagna och deras försvarare. Praktiska svårigheter kan bara i begränsad utsträckning tillåtas att påverka detta. De uppgifter som framgår av myndighetens eget yttrande är därför mycket bekymrande. En intagen i anstalts rätt till kontakt med sin försvarare En person som verkställer fängelsestraff kan samtidigt vara misstänkt för annan brottslighet. Han eller hon har då givetvis samma rätt till en rättvis rättegång som andra, inkluderande rätten till tillgång till försvarare.

text: Till skillnad från

text: rättegångsbalken

text: och

text: häkteslagen

text: innehåller fängelselagen inte några specifika bestämmelser om en intagens rätt till kontakt med sin försvarare. Av

text: 7 kap. 1 §

text: följer att en intagen får ta emot besök i den utsträckning det lämpligen kan ske. Motsvarande regler om elektronisk kommunikation finns i

text: 7 kap. 4 §

text: Vid genomförandet av försvarardirektivet framhöll lagstiftaren att de nämnda bestämmelserna inte ”i första hand” tog sikte på den intagnes försvarare och att det ska till alldeles särskilda omständigheter för att en försvarare ska vägras att besöka eller kommunicera med en klient intagen i anstalt (se

text: a. prop. s. 46

text: f.). Fängelselagens bestämmelser ansågs förenliga med direktivet och någon mer detaljerad reglering infördes inte.

text: Även i avsaknad av specifika bestämmelser torde alltså rätten till en rättvis rättegång kräva att de principer om kontakt mellan en intagen och hans eller hennes försvarare som kommer till uttryck i

text: 21 kap. 9 §

text: RB respektive

text: 3 kap. 4 § häkteslagen

text: får genomslag även för intagna i anstalt. De har således samma grundläggande rätt till kontakt med försvarare som brottsmisstänka som är häktade. Med utgångspunkt i Kriminalvårdens remissvar och vad som framgår av myndighetens handbok på området uppfattar jag att myndigheten delar denna uppfattning, vilket givetvis är positivt.

text: En annan sak är att de vitt skilda verksamheter som bedrivs i häkte respektive anstalt innebär att det får godtas att rätten till kontakt med försvarare får genomslag på delvis olika sätt inom de olika verksamhetsgrenarna. Exempelvis ger Kriminalvården i remissvaret ett antal förklaringar till varför målsättningen om kontakt med försvarare inom 15 minuter inte alltid är möjlig i anstalt och att det med tanke på verksamhetens natur inte lämpligen kan anges en uttrycklig tid inom vilken återuppringning bör kunna ske när en försvarare har sökt en intagen.

text: Det är dock väsentligt att personalen i anstalterna har kunskap om vikten av att förmedla de aktuella kontakterna så fort det är praktiskt möjligt. Det kan därför finnas anledning för Kriminalvården att utveckla sin handbok för besök och elektronisk kommunikation om kontakter mellan försvarare och intagna i anstalt, i syfte att ge tydlig vägledning till verksamhetsställena.

text: Anmälan mot anstalten Fosie

text: Utredningen ger inte svar på frågan varför anstalten Fosie inte återkom till AA efter hans upprepade försök att få kontakt med sin klient men det saknas skäl att betvivla hans beskrivning av händelseförloppet. Hanteringen har varit oacceptabel och inneburit en inskränkning i hans möjligheter som försvarare att ta tillvara sin klients intressen. Anstalten förtjänar kritik för detta. Jag utgår ifrån att anstalten, om det inte redan är gjort, förtydligar sina rutiner för att undvika att något liknande händer igen. Avslutande synpunkter Som tidigare nämnts har Advokatsamfundet och Kriminalvården gett uttryck för delvis olika uppfattning om hur stora svårigheterna är när det gäller försvarares kontakter med intagna. Det är svårt för mig att bedöma omfattningen av problemen men det framstår under alla förhållanden som tydligt att de beskrivna utmaningarna kan kopplas till det ansträngda beläggningsläget inom Kriminalvården.

text: Yttrandena kom in till JO för relativt lång tid sedan, men det finns enligt min mening inte grund för att tro att situationen har förbättrats. Det är fortfarande vanligt med klagomål på det aktuella temat. I JO:s tillsyn finns också exempel bl.a. på hur bristen på tillräckliga utrymmen där intagna kan samtala med advokater inverkar negativt på deras möjligheter att förbereda sitt försvar

text: (se bl.a. rapport från JO:s Opcat-enhet, ”Dubbelbeläggningens konsekvenser för intagna i häkte”, s. 34, och protokollet från inspektion av häktet Göteborg i september 2022, dnr 6818-2022).

text: I ett annat beslut denna dag har jag uttalat mig om rätten för intagna att kommunicera konfidentiellt med försvarare (dnr 7632-2023 och 944-2024). Jag har där uttalat allvarlig kritik mot häktet Sollentuna för att ha infört en rutin som sammantaget innebär oacceptabla begränsningar av de intagnas rätt att ha kontakt med försvarare per telefon. I samma beslut har jag även gjort uttalanden om huruvida ett visst rum i häktet Ystad kan anses vara lämpligt för sådana samtal. Särskilt ärendet avseende häktet Sollentuna illustrerar tydligt hur beläggningssituationen på ett högst konkret sätt kan begränsa intagnas tillgång till försvarare.

text: Det finns en uppenbar risk att konsekvenserna av överbeläggningen i praktiken kan leda till en urholkning av misstänktas rätt till tillgång till försvarare och i förlängningen till en rättvis rättegång. Dessa tendenser är oroväckande och jag utgår ifrån att Kriminalvården tar frågorna på största allvar. Myndigheten är inne i en period av omfattande om- och nybyggnationer. Det är viktigt att Kriminalvården inom ramen för dessa planerar för och säkerställer de praktiska förutsättningarna för försvararkontakter, t.ex. ifråga om besöksrum och lämpliga utrymmen för intagna att tala i telefon ostört (jfr JO 2024 s. 161, dnr 1037-2023).

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Per Lennerbrant. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Seniora rättssakkunniga Mattias Karlsson och rättssakkunniga Anton Lindgren har föredragit ärendet. Byråcheferna Catrine Björkman och Johan Thorblad har deltagit i beredningen.


avgjordAv: Cecilia Nordenfelt

title: Kritik mot Försäkringskassans handläggning av ett uppdrag att följa upp sjukförsäkringsreformerna

sammanfattning: I detta beslut behandlas Försäkringskassans möjligheter att via privata företag genomföra telefonundersökningar med uppgifter som omfattas av sekretess enligt 28 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (OSL), och som lämnats ut till dessa företag med stöd av 10 kap. 2 § samma lag. I beslutet behandlas även frågan om omfattningen av sekretesskyddet i 2 kap. 1 § OSL. Försäkringskassan kritiseras för att ha ingått personuppgiftsbiträdesavtal enligt 30 § andra stycket personuppgiftslagen enbart med den aktuella leverantören och inte även med dess underleverantör. I beslutet konstateras slutligen att kassan har ett ansvar för att korrekt information om tillämpliga regler lämnas till ett företag som anlitas för ett uppdrag.

text: Anmälan

text: I en anmälan, inkommen till JO den 16 november 2010, anförde AA i huvudsak följande. Hon erhöll ett brev från Demoskop AB (Demoskop) där hon informerades om att hon var en av 2 250 personer som uppbär sjukersättning som valts ut att ingå i en undersökning. Det framgick att Demoskop hade erhållit uppdraget från Försäkringskassan, som i sin tur hade fått uppdraget från regeringen. Försäkringskassan har således lämnat ut uppgift till Demoskop om att hon uppbär sjukersättning trots att kassan har tystnadsplikt avseende försäkringstagares personliga förhållanden, som även omfattar ekonomiska förhållanden som exempelvis sjukpenninggrundande inkomst och sjukpenning. Hon ifrågasätter starkt detta förfarande och hävdar att Försäkringskassan brutit mot gällande sekretesslag genom att till Demoskop lämna ut uppgifter om hennes personliga förhållanden.

text: Utredning

text: Inledningsvis inhämtades muntliga uppgifter från Försäkringskassans huvudkontor.

text: Anmälan och en tjänsteanteckning remitterades därefter till Försäkringskassan för yttrande. I remissvar den 16 maj 2011 anförde kassan, genom tf försäkringsdirektören BB, följande.

text: Utredning

text: Vid internutredningen har följande framkommit.

text: AA har sjukersättning. I september 2010 fick AA ett informationsbrev från Demoskop om att hon var en av 2 250 personer med sjukersättning som slumpmässigt valts ut att ingå i en undersökning. I brevet framgick bl.a. att syftet med undersökningen var att få kunskap om vad AA kände till om de nya reglerna och om hon arbetade ideellt eller studerade på den tid hon hade sjukersättning.

text: Bakgrunden till undersökningen I regleringsbrevet för budgetåret 2010 avseende Försäkringskassan var ett återrapporteringskrav att Försäkringskassan skulle redovisa måluppfyllelsen för målet att berörda försäkrade och samarbetspartners ska ha god kännedom om de nya reglerna inom sjukförsäkringen. I regleringsbrevet fick Försäkringskassan även i uppdrag att följa upp sjukförsäkringsreformerna. I uppdraget ingick att redovisa antalet personer med sjukersättning som arbetar ideellt eller studerar med stöd av reglerna om steglös avräkning som gäller fr.o.m. den 1 januari 2009. Försäkringskassan skulle även redogöra för vilka faktorer som har betydelse för om en person inom den aktuella gruppen börjar förvärvsarbeta, arbeta ideellt eller studera eller avstår från detta. En plan för uppföljningen skulle upprättas i samråd med Socialdepartementet. I den plan som upprättades anges följande i punkt 5 Steglös avräkning (dnr 10813- 2010). ”Försäkringskassan kommer att genomföra en intervjuundersökning med personer som ansökt respektive inte ansökt om att få arbeta med stöd av bestämmelserna från 1 januari 2009. Undersökningen byggs upp på liknande sätt som studien som redovisades till regeringen i december 2009. Syftet med intervjustudien som redovisades i december var att kartlägga den faktiskt arbetade tiden hos dem som ansökt om att få arbeta med steglös avräkning, att ta reda på kännedom om reglerna hos dem som inte ansökt och att undersöka hur väl de nya reglerna fungerar för dem som ansökt. Tillägg kommer att göras i kommande undersökning med frågor avseende ideellt arbete och studier. Dessutom kommer frågor ställas för att fånga vilka faktorer som har betydelse för huruvida en person inom den aktuella gruppen påbörjar att förvärvsarbeta, arbeta ideellt eller att studera eller avstår från detta. Även uppgifter avseende uppskattat antal personer som arbetar ideellt eller studerar med stöd av bestämmelserna från 1 januari 2009 kommer att redovisas i rapporten. Denna uppskattning görs med hjälp av det urval som krävs för den ovan beskrivna intervjustudien. Det får till följd att det uppskattade antalet personer som redovisas innehåller en osäkerhet i form av konfidensintervall.”

text: Avdelningen Analys och prognos fick ansvaret för återrapporteringen av måluppfyllelsen och för att besvara uppdrag 5 i planen för uppföljning. De uppgifter som var nödvändiga för att redovisa måluppfyllelsen och besvara uppdraget i regleringsbrevet finns inte i Försäkringskassans databaser. Det är endast den försäkrade själv som kan ge Försäkringskassan de efterfrågade uppgifterna. Försäkringskassan valde intervjuer som metod för att fånga uppgifterna. Intervjuerna genomfördes i form av en muntlig enkät riktad till den berörda gruppen försäkrade. Försäkringskassan anlitade ett externt företag med erfarenhet av kvantitativa marknadsundersökningar för att genomföra en telefonundersökning. Efter avropsförfrågan fick Demoskop uppdraget. En anledning till att anlita ett externt företag var att de resurser i form av personal som krävdes för uppdraget inte fanns tillgängliga under den period uppdraget skulle genomföras. Redan av informationen i avropsförfrågan framgick att de personer som skulle intervjuas hade sjukersättning. I ett ramavtal mellan Försäkringskassan och Demoskop som tecknades 2008 finns en uttrycklig sekretessklausul som innebär att de har samma tystnadsplikt som alla anställda inom Försäkringskassan har (18 § ramavtal

text: Marknadsundersökningstjänster Kvantitativa marknadsundersökningstjänster Demoskop, dnr 47412-2008). Bestämmelsen i avtalet, som kom till innan den nu gällande offentlighets- och sekretesslagen (2009:400, OSL) trädde i kraft, har följande lydelse. ”Leverantören är skyldig att iaktta sekretess beträffande den information som denne får genom uppdraget om Försäkringskassans verksamhet, uppdraget, uppdragsresultatet och förhållanden i övrigt. Leverantören får inte utan Försäkringskassans medgivande till tredje man utlämna sådana uppgifter om uppdraget. Bestämmelserna om sekretess och förbud att röja eller utnyttja sekretessbelagd uppgift i det allmännas verksamhet regleras i

text: Sekretesslagen (1980:100)

text: . Enligt

text: 1 kap. 6 § sekretesslagen

text: gäller lagen även för personer som på uppdrag av myndigheten deltar eller har deltagit i myndighetens verksamhet. Ålägganden enligt denna paragraf gäller även efter avtalstidens upphörande.”

text: I 13 § ramavtalet räknas de underleverantörer upp som Demoskop kan nyttja vid utförande av uppdrag åt Försäkringskassan. Bland dessa leverantörer finns Anthill AB (Anthill). Det tecknades även ett personuppgiftsbiträdesavtal mellan Försäkringskassan som personuppgiftsansvarig och Demoskop som personuppgiftsbiträde. I personuppgiftsbiträdesavtalet anges vad som gäller om Demoskop anlitar en underleverantör. Andra paragrafen i avtalet har följande lydelse. ”Avtalet reglerar vad som gäller för behandlingen av personuppgifter i samband med tjänster som rör Marknadsundersökningar i enlighet med avropsavtalet om Sjukförsäkringen, dnr 057017-2010. Demoskop får endast behandla personuppgifter i enlighet med de instruktioner som framgår av detta avtal. Om Demoskop anlitar en underleverantör för att behandla personuppgifter med anledning av uppdragsavtalet är Demoskop även ansvarig för den behandling som underleverantören utför och att den utförs i enlighet med de instruktioner som framgår av detta avtal. Det ankommer på Demoskop att se till att de leverantörer som behandlar personuppgifter hos Demoskop eller en underleverantör informeras om att personuppgifterna endast får behandlas enligt detta avtal.” Det framgår av Reviderat anbud Kvantitativa marknadsundersökningar – Sjukförsäkringen, dnr 057017-2010 Bilaga 2, att Demoskop avser att anlita företaget Anthill för att genomföra intervjuerna. Försäkringskassan tog fram vilka försäkrade som skulle intervjuas genom att göra ett slumpmässigt urval. Försäkringskassan lämnade till Demoskop de uppgifter som var nödvändiga för att Demoskop skulle kunna utföra sitt uppdrag. De uppgifter som lämnades ut var namn, adress, personnummer, handläggande lokalt försäkringscenter (LFC) och grad av ersättning. Demoskop skickade ett informationsbrev till samtliga utvalda försäkrade. Brevet innehöll information om bland annat syftet med studien och att statistiksekretessen gällde för uppdraget. Kontaktuppgifter till intervjupersonerna samt uppgift om att det handlade om person som var berättigade till sjukersättning överlämnades från Demoskop till Anthill som kontaktade de försäkrade, utförde intervjuerna och redovisade resultatet till Demoskop. I 9 § underleverantörsavtal mellan Demoskop och Antihill finns en klausul om sekretess med följande innehåll:

text: ”Part förbinder sig att inte för tredje man utan den andra partens i förväg inhämtade skriftliga godkännande lämna ut handlingar eller på annat sätt lämna uppgifter i annan utsträckning än vad som erfordras för detta avtals genomförande. Sekretessskyldigheten gäller inte för sådan information som part kan visa har blivit allmänt känd för honom på annat sätt än genom fullgörandet av detta avtal. Anthill förbinder sig att tillse att anställda eller konsulter åtar sig ett lika långtgående sekretessansvar.”

text: Enligt uppgift från Demoskop skrev de anställda hos Anthill som deltog i uppdraget på en sekretessförbindelse avseende uppgifter som de fick ta del av vid uppdragets utförande. Demoskop redovisade senare uppdraget i en rapport till Försäkringskassan. Rapporten innehöll inte några individrelaterade uppgifter utan endast sammanställning i form av statistik och tillhörande analyser.

text: Försäkringskassans slutsatser

text: Det framgår av utredningen att Försäkringskassan hade behov av att anlita Demoskop för att kunna utföra det uppdrag som regeringen gett myndigheten i regleringsbrevet för budgetåret 2010 och som avsåg återrapporteringen avseende de berörda försäkrades och samarbetspartners kännedom om de nya reglerna inom sjukförsäkringen. Demoskop anlitades för att antingen i egen regi eller genom ett annat företag utföra intervjuer med ett större antal försäkrade. För att företaget skulle kunna komma i kontakt med de personer som skulle intervjuas gjorde Försäkringskassan ett urval av de berörda försäkrade och lämnade uppgifter om dessa till Demoskop. Uppgifterna hämtades från Försäkringskassans socialförsäkringsdatabas. Dessa uppgifter omfattas av sekretesskydd enligt

text: 28 kap. 1 §

text: OSL. Eftersom det var nödvändigt för att Försäkringskassan skulle kunna utföra sitt uppdrag enligt regleringsbrevet skedde utlämnandet av uppgifterna till Demoskop med stöd av

text: 10 kap. 2 §

text: OSL. När det gäller sekretesskyddet för uppgifterna hos Demoskop och Anthill är Försäkringskassan medveten om svårigheterna att tolka räckvidden av bestämmelsen i

text: 2 kap. 1 §

text: OSL. Enligt den bestämmelsen gäller förbudet att röja sekretessbelagda uppgifter även personer som på grund av uppdrag hos en myndighet får kännedom om sådana uppgifter. Om anställda hos Demoskop och Anthill kan anses delta i myndighetens verksamhet på grund av uppdrag hos myndigheten omfattas alltså dessa personer av förbudet enligt

text: 2 kap. 1 §

text: OSL. Det är dock oklart om den typ av uppdrag som Demoskop och även Anthill fick i det aktuella fallet kan anses vara av sådan karaktär att det omfattas av bestämmelsen i

text: 2 kap. 1 §

text: OSL. Mot den bakgrunden tog Försäkringskassan i 18 § ramavtalet med Demoskop förutom en hänvisning till den aktuella bestämmelsen även in en klausul om att sekretess skulle gälla för uppgifter som Demoskop och senare Anthill fick från Försäkringskassan och att uppgifterna inte fick lämnas till tredje man utan Försäkringskassans medgivande. En motsvarande bestämmelse finns i 9 § underleveratörsavtalet mellan Demoskop och Anthill. Eftersom det uppdrag som Demoskop skulle utföra åt Försäkringskassan förutsatte automatiserad behandling av personuppgifter tecknades även ett personuppgiftsbiträdesavtal mellan Försäkringskassan som personuppgiftsansvarig och Demoskop som personuppgiftsbiträde. Enligt 2 § det avtalet var Demoskop ansvarig för behandling av personuppgifter som eventuellt skulle utföras av en underleverantör. JO har i ett tidigare ärende uttalat sig i frågan om det är lagligt att lämna ut sekretessbelagda uppgifter till privata företag som bistår myndigheter att utföra sina uppdrag. I det fallet var det frågan om utlämnande av uppgifter från skattemyndigheterna till servicebyråer som utförde registrering. JO ansåg att det knappast var avsett att sekretess i sådana situationer skulle gälla direkt enligt 1 kap.

text: 5 § dåvarande

text: sekretesslagen

text: som motsvarar nuvarande bestämmelse i

text: 2 kap. 1 §

text: OSL. Mot bakgrund bl.a. av att skattemyndigheterna försett sina avtal med klausuler om tystnadsplikt hade JO dock inte några invändningar mot det beskrivna förfarandet. (JO 1982/83 s. 238) Med hänvisning till det refererade uttalandet anser Försäkringskassan att utlämnandet av uppgifter till Demoskop har stöd i gällande lagstiftning och att någon överträdelse av sekretessbestämmelser inte har skett. Även överföringen av uppgifter från Demoskop till Anthill kan anses ha skett med Försäkringskassans medgivande eftersom det framgick av ramavtalet att Anthill fick vara underleverantör och då det av det reviderade anbudet framgick att Demoskop avsåg att anlita Anthill. Dessutom tecknade samtliga anställda hos Anthill som utförde intervjuerna en sekretessförbindelse avseende uppgifter inom det uppdraget. Däremot kan Försäkringskassan konstatera följande formella brister i förfarandet. 1. I

text: 2 §

text: personuppgiftsbiträdesavtalet anges att leverantören är ansvarig även för behandling av personuppgifter som utförs av en underleverantör. Enligt kommentaren till

text: 30 § andra stycket personuppgiftslagen

text: (Sören Öman och Hans-Olof Lindblom, tredje upplagan s. 365) och Datainspektionens praxis ska personuppgiftsansvarig istället direkt teckna personuppgiftsbiträdesavtal med underleverantören. 2. I informationsbrevet som Demoskop skickat till intervjupersonerna anges att uppgifter som den försäkrade lämnar skyddas hos Försäkringskassan av den så kallade statistiksekretessen (

text: 24 kap. 8 §

text: OSL). Statistiksekretessen avser uppgifter om den enskildes personliga och ekonomiska förhållanden som kan hänföras till den enskilde. Som framgår av utredningen har redovisningen till Försäkringskassan skett i en rapport med uppgifter som inte kan hänföras till de intervjuade personerna. Eftersom Försäkringskassan inte har begärt och inte fått några individuppgifter är statistiksekretessen inte tillämplig. Något behov av sekretess för den rapport som Försäkringskassan har fått från Demoskop finns inte. De uppgifter om de försäkrade som Försäkringskassan hämtat från socialförsäkringsdatabasen och lämnat ut till Demoskop skyddas hos Försäkringskassan av socialförsäkringssekretess enligt

text: 28 kap. 1 §

text: OSL. Försäkringskassan har vid ett tidigare tillfälle uppmärksammat bristen kring hanteringen av personuppgiftsbiträdesavtal i de situationer när det är aktuellt att anlita en underleverantör. Försäkringskassans avtalsmallar och rutiner har redan anpassats efter de krav som gäller enligt kommentaren till

text: personuppgiftslagen

text: och Datainspektionens praxis. Försäkringskassan beklagar de felaktiga hänvisningarna till sekretessbestämmelser som har förekommit i detta fall och kommer i fortsättningen att säkerställa att de leverantörer som anlitas lämnar en korrekt information om tillämpligt regelverk.

text: AA kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: Tillämpliga bestämmelser

text: Offentlighets- och

text: sekretesslagen (2009:400)

text: , OSL

text: Förbud att röja eller utnyttja en uppgift enligt denna lag eller en lag eller förordning som denna lag hänvisar till gäller för myndigheter. Ett sådant förbud gäller också för en person som fått kännedom om uppgiften genom att för det allmännas räkning delta i en myndighets verksamhet på grund av anställning eller uppdrag hos myndigheten, på grund av tjänsteplikt eller på annan liknande grund (2 kap. 1 §).

text: Av 10 kap. 2 § följer att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en enskild eller till en annan myndighet, om det är nödvändigt för att den utlämnade myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet.

text: Enligt 24 kap. 8 § första stycket gäller sekretess i sådan särskild verksamhet hos en myndighet som avser framställning av statistik för uppgift som avser en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde.

text: Enligt 28 kap. 1 § första stycket gäller sekretess hos Försäkringskassan för uppgifter om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i ärende enligt lagstiftningen om allmän försäkring.

text: Personuppgiftslagen (1998:204)

text: , PUL

text: Enligt 3 § är personuppgiftsansvarig den som ensam eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen med och medlen för behandling av personuppgifter. Personuppgiftsbiträde är den som behandlar personuppgifter för den personuppgiftsansvariges räkning.

text: Av 30 § första stycket framgår att ett personuppgiftsbiträde och de eller de personer som arbetar under biträdets eller den personuppgiftsansvariges ledning får behandla personuppgifter bara i enlighet med instruktioner från den personuppgiftsansvarige. Enligt andra stycket ska det finnas ett skriftligt avtal om personuppgiftsbiträdets behandling av personuppgifter för den personuppgiftsansvariges räkning.

text: Bakgrund

text: Anledning till undersökningen

text: I regleringsbrevet för budgetåret 2010 avseende Försäkringskassan angavs ett återrapporteringskrav att kassan skulle redovisa måluppfyllelsen för målet att berörda försäkrade och samarbetspartners ska ha god kännedom om de nya reglerna inom sjukförsäkringen.

text: I regleringsbrevet fick Försäkringskassan även i uppdrag att följa upp sjukförsäkringsreformerna. I detta uppdrag ingick att redovisa antalet personer med sjukersättning som arbetar ideellt eller studerar med stöd av bestämmelserna om steglös avräkning. Kassan skulle även redogöra för vilka faktorer som har betydelse för om en person inom den aktuella gruppen börjar förvärvsarbeta, arbeta ideellt, studerar eller avstår från detta.

text: De uppgifter som var nödvändiga för att redovisa måluppfyllelsen och besvara uppdraget i regleringsbrevet fanns inte i Försäkringskassans databaser utan det var endast de försäkrade som kunde ge kassan de efterfrågade uppgifterna.

text: Försäkringskassan valde intervjuer som metod för att få in uppgifterna. Intervjuerna genomfördes i form av en muntlig enkät riktad till den berörda gruppen av försäkrade.

text: Kassan anlitade ett externt företag för att genomföra telefonundersökningen. Demoskop fick uppdraget. Anledningen till att ett externt företag anlitades var att de resurser i form av personal som krävdes för uppdraget inte fanns tillgängliga under den period som uppdraget skulle genomföras.

text: Avtalen mellan Försäkringskassan och Demoskop I ett ramavtal mellan Försäkringskassan och Demoskop, som tecknades 2008, finns en uttrycklig sekretessklausul som innebär att anställda hos företaget har samma tystnadsplikt som alla anställa inom kassan har.

text: Det tecknades även ett personuppgiftsbiträdesavtal mellan kassan som personuppgiftsansvarig och Demoskop som personuppgiftsbiträde. Om Demoskop anlitar en underleverantör för att behandla personuppgifter med anledning av uppdragsavtalet är Demoskop enligt personuppgiftsbiträdesavtalet även ansvarigt för den behandling som underleverantören utför och för att den utförs i enlighet med de instruktioner som framgår av avtalet. Vidare anges att det ankommer på Demoskop att se till att de leverantörer som behandlar personuppgifter hos Demoskop eller en underleverantör informeras om att personuppgifterna endast får behandlas enligt personuppgiftsbiträdesavtalet.

text: Avtalet mellan Demoskop och Anthill

text: Av reviderat anbud Kvantitativa marknadsundersökningar – Sjukförsäkringen framgår att Demoskop avsåg att anlita företaget Anthill för att genomföra intervjuerna. I ramavtalet som tecknades mellan Försäkringskassan och Demoskop 2008 anges de underleverantörer som Demoskop kan anlita vid utförande av uppdrag år kassan. Bland dessa finns Anthill uppräknat.

text: I underleverantörsavtalet mellan Demoskop och Anthill finns en sekretessklausul med följande innehåll. ”Part förbinder sig att inte för tredje man utan den andra partens i förväg inhämtade skriftliga godkännande lämna ut handlingar eller på annat sätt lämna uppgifter i annan utsträckning än vad som erfordras för detta avtals genomförande. Sekretesskyldigheten gäller inte för sådan information som part kan visa har blivit allmänt känd fär honom eller på annat sätt än genom fullgörandet av detta avtal. Anthill förbinder sig att tillse att anställda eller konsulter åtar sig ett lika långtgående sekretessansvar.”

text: Enligt uppgift från Demoskop undertecknade de anställda som deltog i uppdraget en sekretessförbindelse avseende uppgifter som de fick del av vid uppdragets genomförande.

text: Genomförandet av undersökningen

text: var namn, adress, personnummer, handläggande lokalt försäkringscenter och grad av ersättning.

text: Demoskop skickade ett informationsbrev till samtliga utvalda försäkrade. Brevet innehöll information om bl.a. syftet med studien. Vidare framhölls att statistiksekretess gällde för uppdraget.

text: Demoskop lämnade i sin tur kontaktuppgifter till intervjupersonerna samt uppgift om att det handlade om personer som var berättigade till sjukersättning till Anthill.

text: Anthill kontaktade de försäkrade, utförde intervjuerna och redovisade resultatet till Demoskop.

text: Demoskop redovisade uppdraget i en rapport till Försäkringskassan. Rapporten innehöll inte några individrelaterade uppgifter utan endast en statistisk sammanställning och tillhörande analyser.

text: Bedömning

text: Försäkringskassans utlämnade av uppgifter till Demoskop

text: Av utredningen framgår att Försäkringskassan hade behov av att anlita ett externt företag för att kunna utföra det uppdrag som regeringen hade gett myndigheten i regleringsbrevet för budgetåret 2010 och som avsåg återrapporteringen avseende de berörda försäkrades och samarbetspartners kännedom om de nya reglerna inom sjukförsäkringen. Demoskop anlitades för att antingen i egen regi eller genom ett annat företag utföra intervjuer med ett större antal försäkrade.

text: Försäkringskassan tog fram vilka försäkrade som skulle intervjuas genom att göra ett slumpmässigt urval och lämnade de uppgifter till Demoskop som var nödvändiga för att uppdraget skulle kunna utföras. De uppgifter som lämnades ut var namn, adress, personnummer, handläggande lokalt försäkringscenter och grad av ersättning. Uppgifterna som lämnades till Demoskop hämtades från Försäkringskassans socialförsäkringsdatabas och omfattas av sekretess enligt

text: 28 kap. 1 §

text: OSL.

text: Försäkringskassan har uppgett att anledningen till att ett externt företag anlitades var att de resurser i form av personal som krävdes för uppdraget inte fanns tillgängliga under den period som uppdraget skulle genomföras. Eftersom det var nödvändigt för att kassan skulle kunna utföra sitt uppdrag enligt regleringsbrevet skedde utlämnandet av uppgifter till Demoskop med stöd av

text: 10 kap. 2 §

text: OSL.

text: I kommentaren till denna paragraf uttalas att bestämmelsen innebär att sekretess inte hindrar att en myndighet lämnar ut uppgifter till andra myndigheter eller till enskilda, om det är nödvändigt för att myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet. Syftet med bestämmelsen är alltså att förhindra att sekretessregleringen gör det omöjligt för en myndighet och dess personal att sköta de uppgifter som åvilar myndigheten. Bestämmelsen ska tillämpas restriktivt (se

text: prop. 1979/80:2

text: Del A s. 465 och 494). Sekretessen får efterges bara i sådana fall då ett utlämnande av

text: sekretessbelagda uppgifter är en nödvändig förutsättning för att en myndighet ska kunna fullgöra ett visst åliggande. Enbart en bedömning att effektiviteten i myndighetens handlande nedsätts genom en föreskriven sekretess får alltså inte leda till att sekretessen åsidosätts (Lenberg m.fl., Offentlighets- och

text: sekretesslagen

text: , En kommentar, den 1 juli 2011, Zeteo internetutgåva, kommentaren till

text: 10 kap. 2 §

text: JO brukar inte ta ställning till om en myndighets beslut är riktigt i sak. Jag tar därför inte ställning till om det var nödvändigt att överlämna uppgifterna till Demoskop för att Försäkringskassan skulle kunna fullgöra sitt uppdrag.

text: Sekretesskyddet för de utlämnade uppgifterna hos Demoskop och Anthill I

text: 2 kap. 1 §

text: OSL föreskrivs att förbud att röja eller utnyttja uppgifter enligt OSL gäller för myndigheter. I bestämmelsen anges vidare vilka personer som omfattas av sekretessregleringen.

text: I kommentaren uttalas att det är mera tveksamt i vad mån lagen omfattar uppdragstagare och likställda som har någon begränsad form av anknytning till en myndighet. Gränsdragningsproblem är oundvikliga.

text: JO har tidigare tagit upp principfrågan om det är lagligt och i så fall lämpligt att dåvarande skattemyndigheterna lämnade ut sekretessbelagda uppgifter (deklarationer, kontrolluppgifter, arbetsgivaravgifter) till privata dataföretag, s.k. servicebyråer, för registrering (se JO 1982/83 s. 238). Slutsatsen i det beslutet var att lagstiftaren knappats avsett att servicebyråerna och deras personal i en sådan funktion ska omfattas av

text: 1 kap. 6 § sekretesslagen

text: (numera

text: 2 kap. 1 §

text: OSL). JO fann emellertid, bl.a. med hänvisning till

text: 1 kap. 5 § sekretesslagen

text: (numera

text: 10 kap. 2 §

text: OSL), att man inte kunde rikta några avgörande invändningar mot den ordning som kommit till användning. Av betydelse i sammanhanget torde ha varit att myndigheterna försett sina avtal med klausuler om tystnadsplikt och att skyddsintresset när det gäller uppgifter om fysiska personer på ett i huvudsak tillfredsställande sätt tillgodosågs genom tystandspliktsregeln i dåvarande

text: 13 § datalagen (1973:289)

text: (Lenberg m.fl., Offentlighets- och

text: sekretesslagen

text: 2 kap. 1 §

text: I remissvaret uppger Försäkringskassan att myndigheten är medveten om svårigheterna att tolka räckvidden av bestämmelsen i

text: 2 kap. 1 §

text: OSL. Om anställda hos Demoskop och Anthill kan anses delta i myndighetens verksamhet på grund av uppdrag hos myndigheten omfattas dessa personer av förbudet i

text: 2 kap. 1 §

text: OSL. Som Försäkringskassan har medgett är det oklart om den typ av uppdrag som Demoskop och även Anthill fick i det aktuella fallet kan anses vara av sådan karaktär att det omfattas av bestämmelserna i

text: 2 kap. 1 §

text: OSL.

text: Mot den bakgrunden tog kassan i avtalet med Demoskop in såväl en hänvisning till

text: 2 kap. 1 §

text: OSL som en klausul om att sekretess skulle gälla för uppgifter som Demoskop fick från Försäkringskassan och att uppgifterna inte fick lämnas till tredje man utan Försäkringskassans samtycke. En motsvarande bestämmelse finns i underleverantörsavtalet mellan Demoskop och Anthill.

text: Under förutsättning att det var nödvändigt att utlämna uppgifterna till Demoskop för att Försäkringskassan skulle kunna fullgöra sitt uppdrag anser jag att det saknas tillräckliga skäl att kritisera Försäkringskassans agerande. Jag vill dock poängtera att skyddet för sekretessbelagda uppgifter som lämnas ut till privata företag i praktiken försvagas beroende på antal kontrakterade leverantörer och underleverantörer. En viss försiktighet bör därmed iakttas.

text: Personuppgiftsbiträdesavtalet

text: I personuppgiftsbiträdesavtalet mellan Försäkringskassan och Demoskop anges att leverantören är ansvarig även för behandling av personuppgifter som utförs av en underleverantör.

text: Av kommentaren till

text: 30 § andra stycket

text: PUL framgår bl.a. följande. Redan av första stycket i denna paragraf torde följa att ett personuppgiftsbiträde inte utan instruktion därom från den personuppgiftsansvarige helt eller delvis får lägga ut personuppgiftsbehandlingen på ett annat företag såsom en underentreprenör. Om den personuppgiftsansvariges instruktioner till personuppgiftsbiträdet, som de framgår i avtalet med denne eller på annat sätt, tillåter det och personuppgiftsbiträdet skulle välja att anlita ett annat företag såsom underentreprenör för någon viss behandling av personuppgifterna, torde även underentreprenören vara att betrakta som personuppgiftsbiträde till den personuppgiftsansvarige, eftersom även denne behandlar personuppgifter för den personuppgiftsansvariges räkning (Öman m.fl.,

text: Personuppgiftslagen

text: , En kommentar, den 1 oktober 2011, Zeteo internetutgåva,

text: 30 §

text: Det sagda innebär att Försäkringskassan i egenskap av personuppgiftsansvarig skulle ha ingått ett sådant skriftligt avtal som avses i

text: 30 § andra stycket

text: PUL med båda personuppgiftsbiträdena, dvs. Demoskop och Anthill. Jag är kritisk till att så inte är fallet.

text: Informationsbrevet från Demoskop

text: I informationsbrevet som Demoskop skickade till intervjupersoner anges att de uppgifter som den försäkrade lämnar skyddas hos Försäkringskassan av den s.k. statistiksekretessen i

text: 9 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100)

text: . Brevet är daterat den 14 september 2010.

text: Offentlighets- och

text: sekretesslagen

text: trädde i kraft den 30 juni 2009, då

text: sekretesslagen

text: upphörde att gälla. Hänvisningen till

text: 9 kap. 4 § sekretesslagen

text: är således felaktig. Som Försäkringskassan uppgivit i remissvaret är emellertid inte heller motsvarande bestämmelse i

text: 24 kap. 8 §

text: OSL tillämplig eftersom redovisningen till kassan skett i en rapport med uppgifter som inte kan hänföras till de intervjuade personerna. Försäkringskassan har ett ansvar för att korrekt information om bl.a. tillämpliga regler lämnas till ett företag som anlitas för ett uppdrag. Jag är kritisk till att så inte skett i detta fall.

text: Ärendet avslutas.