avgjordAv: Justitieombudsmannen Lars Lindström

nyckelord:
Delgivning
Långsam handläggning

title: Kritik mot Kronofogdemyndigheten för handläggningen av ett skuldsaneringsärende

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 12 december 2018 klagade AA på Kronofogdemyndigheten. Han förde bl.a. fram följande:

text: Han ansökte om skuldsanering i februari 2017, men det var först i november (september, JO:s anm.) 2018 som den gick igenom. Handläggningen var bristfällig och tog onödigt lång tid, bl.a. tog det 18 månader för myndigheten att delge en borgenär utredningen. Handläggningstiden var psykiskt påfrestande för honom med bl.a. sömnlösa nätter.

text: Den 14 november 2018 erhöll hans sambo, föräldrar och övriga borgenärer ett brev från Kronofogdemyndigheten om att han hade misskött sina betalningar, vilket inte stämde. Han hade skött alla betalningarna och när han påtalade det för myndigheten fick han till svar att det som hänt var "trist". Myndigheten hade inte meddelat borgenärerna att det var den och inte han som hade gjort fel.

text: Till anmälan fogade han bl.a. brevet från Kronofogdemyndigheten om utebliven betalning samt en e-postkonversation mellan honom och myndigheten.

text: Brevet från Kronofogdemyndigheten hade följande lydelse:

text: Information om utebliven betalning Den person som har skuldsanering

text: AA [...] Enligt våra uppgifter har vi inte fått betalt ifrån AA enligt vad som bestämdes i skuldsaneringen. Vi har påmint, men vid tiden för detta utskick saknas fortfarande betalning enligt nedan: Förfallodatum Skulle ha betalat Har betalat Kvar att betala 2018-09-30 [...] [...] [...]

text: Ett e-postmeddelande från Kronofogdemyndigheten den 15 november 2018 innehöll följande text:

text: Du har betalat precis som du ska enligt beslutet om skuldsanering. Troligen var jag otydlig med registrering i vårt IT-stöd att du från och med september skulle börja betala det lägre beloppet. Därför gick det ut en påminnelse för september (trist!). Jag har varit i kontakt med vår bokföring och de kommer omgående ta bort påminnelsen. Jag kan bara beklaga att det blev så här.

text: Utredning

text: JO tog del av bl.a. journalhändelser, tjänsteanteckningar och beslut i skuldsaneringsärendet hos Kronofogdemyndigheten.

text: JO begärde därefter att Kronofogdemyndigheten skulle lämna upplysningar om och yttra sig över handläggningen av ärendet.

text: Kronofogdemyndigheten (rättschefen BB) lämnade i huvudsak följande yttrande (bilagor och hänvisningar till bilagor har här utelämnats).

text: 2. Ärendet

text: Den 14 februari 2017 ansökte AA om skuldsanering (S-02532-17) och den 25 september 2018 fattades ett beslut om skuldsanering för honom.

text: Handläggningen 14 februari–21 juni 2017 (Ansökan till inledande) AA:s ansökan kom in till Kronofogden den 14 februari 2017, [...]. Ärendet tilldelades en handläggare den 30 maj 2017 och en registerkontroll gjordes samma dag, [...]. Handläggaren försökte nå AA via telefon och sms den 8 och 9 juni 2017, [...]. Den 9 juni skickade handläggaren ett brev till AA där han ombads kontakta Kronofogden, [...]. Samma dag kontaktade AA Kronofogden via e-post, myndighetsbrevlådan, för att höra sig för om vem som handlade hans ärende. Den 13 juni skickade handläggaren ett e-postmeddelande till AA med samma innehåll som i tidigare brev. AA svarade via e-post den 15 juni att han inte längre kunde nås på det telefonnummer som han angett i ansökan, [...]. Samma dag ställde handläggaren de kompletterande frågorna i ett epostmeddelande till AA, [...]. AA svarade på frågorna den 20 juni 2017, [...]. Beslut om inledande av skuldsanering fattades den 21 juni 2017 och beslutet kungjordes i Post- och Inrikes tidningar, [...].

text: Handläggningen 21 juni–14 november 2017 (Inledande till förslag om skuldsanering) I samband med inledandet underrättades flertalet borgenärer som fanns upptagna i AA:s ansökan om att skuldsanering inletts och de ombads att anmäla eventuella fordringar till Kronofogden, [...]. På grund av förbiseende blev inte samtliga borgenärer underrättade vid detta tillfälle. Nya underrättelser skickades ut den 8 och 9 augusti 2017 för att underrätta de som inte blivit underrättade i första omgången, [...]. Därefter sker utredning kring skulderna, [...]. Den 4 oktober skickades också en underrättelse ut till CC, eftersom denne redan i slutet av augusti uppgav att han hade fordringar mot AA men fortfarande inte hade anmält någon sådan, [...]. Den 13 november konstaterades att alla borgenärer var underrättade och att ingen fordringsanmälan saknades, [...]. Förslag om skuldsanering skickades till AA för påseende den 14 november [...].

text: Handläggningen 14 november–21 december 2017 (Utkast till förslag om skuldsanering och utredning med anledning av det) Den 20 november uppgav AA i ett e-postmeddelande till handläggaren att det fanns en skuld till Svenska handelsbanken som inte var upptagen i utkastet till förslag om skuldsanering, [...]. Samma dag kom AA också in med information om en avisering om lånebetalning från Handelsbankens kontor i Linköping, [...]. Det ledde till att handläggaren skickade ut en underrättelse till Handelsbankens kontor i Linköping, [...]. Handelsbanken hade emellertid redan underrättats, den 9 augusti 2017, om inledande av skuldsanering. Den 24 november fördelades ärendet till en ny handläggare med anledning av upplevda samarbetssvårigheter med AA. AA informerades samma dag via brev om handläggarbytet, [...]. Den 30 november uppgav Handelsbanken i Linköping att de inte hade någon fordran mot AA på grund av att krediten lösts av borgensmannen, [...]. Den 5 december 2017 meddelade den nya handläggaren AA om att Handelsbanken uppgivit att de inte hade någon fordran kvar på grund av att krediten lösts av borgensmannen och frågade samtidigt om han kunde godkänna förslaget till skuldsanering som skickats till honom tidigare, [...]. I ett epostmeddelande till Kronofogden, den 11 december 2017, uppgav AA att han inte kunde godkänna förslaget, eftersom Handelsbankens fordran mot hans föräldrar på grund av borgensansvar inte skulle omfattas av skuldsaneringen, [...]. Samma dag hade handläggaren haft telefonkontakt med AA. Han skulle undersöka om han även hade en skuld till SBAB och återkomma under dagen, [...]. Den 18 december 2017 skickades en underrättelse till SBAB, [...]. Innan dess finns inga ytterligare tjänsteanteckningar om att AA skulle hört av sig. Den 21 december meddelade SBAB att de inte hade någon fordran mot AA, [...]. Den 21 december 2017 meddelade AA att han godkänner förslaget om skuldsanering, [...]. Samma dag skickades förslaget om skuldsanering till AA:s borgenärer, [...].

text: Handläggningen 21 december 2017–30 maj 2018 (Förslag om skuldsanering ute för delgivning och utredning av nya ekonomiska förhållanden i familjen samt ett nytt utkast till förslag om skuldsanering med de rätta ekonomiska förhållandena) Påminnelse till dem som inte låtit sig delges skickades ut den 8 januari 2018, [...]. Den 10 januari 2018 uppgav AA via e-post att hans sambo blivit arbetslös, [...]. Samma dag beslutade handläggaren om ändring av inledandebeslutet, dvs. vilket belopp som AA nu skulle betala istället för de [...] kr per månad som var beslutade vid inledande av skuldsanering. Enligt ändringsbeslutet skulle AA betala [...] kr per månad, [...]. Enligt en tjänsteanteckning den 15 januari 2018 uppgav AA via e-post att hans sambo sökte anställning och att hon hade varit på flera intervjuer, [...]. Då CC inte låtit sig delges förslaget om skuldsanering så skickas den 24 januari 2018 ett Rek till honom, [...]. Enligt en tjänsteanteckning den 7 februari 2017 [2018, JO:s anm.] frågade handläggaren via e-post om AA:s sambo fått en ny anställning eller om hon erhöll a-kassa, [...]. Samma dag begärde handläggaren att förslaget om skuldsanering skulle delges med CC genom stämningsmannadelgivning, [...]. Förslaget hade tidigare skickats till honom med vanligt brev samt med rekommenderat brev men han hade inte avhörts. Den 12 februari 2018 kom Rek i retur, [...].

text: Den 16 februari 2018 meddelade AA att hans sambo fått ett nytt arbete, [...]. Den 27 februari 2018 lämnade han in en kopia av sambons anställningsavtal. Av anställningsavtalet framgick att sambons anställning löpte till och med den 3 april 2018, [...]. Enligt en tjänsteanteckning den 5 mars 2018 uppgav AA då att det rörde sig om en form av provanställning, [...]. Den 20 april 2018 skickade handläggaren ett e-postmeddelande till AA med frågor om sambons ekonomi och anställning, [...]. Den 25 april svarade AA på frågorna via e-post. Han uppgav då också att hans sambo väntade barn i september, [...]. Av en tjänsteanteckning den 15 maj 2018 framgår att delgivningsteamet i Linköping vid den tidpunkten försökt delge CC vid ett tillfälle, [...]. Den 18 maj 2018 skickade handläggaren i ärendet ett antal frågor till AA angående hans sambos föräldraledighet, [...]. Den 25 maj skickade hon en påminnelse om att besvara frågorna, [...]. AA besvarar frågorna i ett epostmeddelande den 29 maj 2018, [...]. Den 30 maj fattar handläggaren beslut om ändring av inledandebeslutet. Enligt beslutet skulle AA nu betala [...] kr per månad från och med juli 2018, [...]. Handläggaren skickade också ut ett nytt utkast till förslag om skuldsanering baserat på de aktuella ekonomiska förhållandena till AA. Av förslaget till skuldsanering framgår att AA skulle betala [...] kr per månad från och med september 2018 t o m juli 2019 på grund av sambons föräldraledighet. Därefter skulle han betala [...] kr per månad till och med betalningsplanens slut, [...].

text: Handläggningen 30 maj 2018–25 september 2018 (Utredning kring det nya utkastet till förslag om skuldsanering, delgivning samt beslut om skuldsanering) Den 11 juni 2018 skickade handläggaren en skriftlig påminnelse till AA på grund av att han inte kontaktat handläggaren angående utkastet till förslag om skuldsanering, [...]. Den 13 juni meddelade AA via e-post att han ansåg att den betalningsplan som föreslagits inte var möjlig att följa, bl.a. med hänsyn till att han betalade ca [...] kr per månad avseende en skuld till Handelsbanken. Enligt e-postmeddelandet ansåg AA att Kronofogden omgående skulle kontakta Handelsbanken och påtala att skulden skulle omfattas av skuldsaneringen. AA angav vidare att det belopp han skulle betala måste minskas, [...]. I ett e-postmeddelande till AA den 14 juni informerade handläggare bland annat om vilka belopp som legat till grund för beräkningen av förbehållsbeloppet. Hon informerade vidare om att AA:s far anmält en fordran om [...] kr som avsåg skulden till Handelsbanken, [...]. Den 19 juni 2018 skickade AA ett e-postmeddelande till handläggaren och uppgav att han hade en skuld till Handelsbanken och att banken skickade avier till hans föräldrar i egenskap av borgensmän trots att skulden var förfallen och skulle ingå i hans skuldsanering. I meddelandet angav han vidare att Kronofogden skulle lösa det problemet omgående och att fler avier inte skulle skickas till hans föräldrar, [...]. Handläggaren svarade på meddelandet samma dag. Hon informerade då bland annat om innebörden av borgensansvar, [...]. Den 20 juni 2018 meddelade AA via e-post att han godkände utkastet till förslag om skuldsanering, [...]. Samma dag skickades förslaget till hans borgenärer, [...]. Den 20 juni skickade handläggaren ett e-postmeddelande till delgivningsenheten. I meddelandet frågade hon till vem hon kunde skicka det nya förslaget om skuldsanering för delgivning med CC. Hon efterfrågade också en uppdatering gällande hur många delgivningsförsök som gjorts, [...]. Den 6 juli 2018 skickade handläggaren en begäran om biträde vid delgivning till Polismyndigheten, [...]. Handläggaren har uppgett att hon vid den tiden bedömde att det skulle vara mer

text: effektivt att begära biträde av Polismyndigheten med hänsyn till att Kronofogdens delgivningsenhet under lång tid gjort få försök att delge CC. Den 29 augusti 2018 skickade handläggaren ett e-postmeddelande till Polismyndigheten där hon efterfrågade uppgifter om status i delgivningsärendet, [...]. Den 5 september 2018 kom ett delgivningserkännande där det framgår att CC delgavs förslaget om skuldsanering den 26 augusti 2018, [...]. Den 25 september beslutade handläggaren om skuldsanering för AA i enlighet med förslaget, [...].

text: Meddelandet om utebliven betalning Den 10 november 2018 skickades ett meddelande om utebliven betalning till AA:s borgenärer, däribland hans sambo och hans föräldrar. Av meddelandet framgick att AA skulle ha betalat [...] kr i september 2018, men att hela beloppet inte hade betalats. Enligt meddelandet hade betalning kommit in med [...]. Som anges ovan fattade handläggaren ett ändringsbeslut den 30 maj 2018. Enligt det beslutet skulle AA betala [...] kr per månad. Enligt det förslag om skuldsanering som skickades till AA samma dag och som skickades till hans borgenärer den 20 juni 2018 skulle AA betala [...] kr per månad från och med september 2018 till och med juli 2019. Det beloppet beräknades med hänsyn till att AA:s sambo skulle vara föräldraledig under den perioden. Av tekniska skäl är det inte möjligt att fatta beslut om en betalningsplan som ska börja löpa samma månad. En betalningsplan får "genomslag" i systemet först kalendermånaden efter att beslutet fattades. I beslutet sköt handläggaren därför fram betalningsplanen med en månad jämfört med förslaget om skuldsanering, så att den första betalningen enligt den slutliga betalningsplanen skulle göras i oktober 2018. Det innebär att i september 2018 förväntade ekonomisystemet en betalning om [...] kr i enlighet med ändringsbeslutet den 30 maj. Eftersom betalning kom in med ett lägre belopp skickades en påminnelse ut till AA den 15 oktober 2018. Den 10 november skickades ett meddelande om utebliven betalning till hans borgenärer, [...]. Den 14 november 2018 hörde AA av sig via e-post till Kronofogden angående den felaktiga påminnelsen. Nu börjar jag bli jävligt trött på er jävligt låga kompetens. Här skickar ni ut "utebliven betalning" trots att min handläggare skriver (se bifogad skärmdump) Nu tar ni och löser detta och det jävligt fort! Räknar med ett svar omgående. Och det ska vara högsta jävla chefen som ringer och förklarar er jävla låga kompetens! Fy fan, inte nog med att det tog över 18 jävla månader för er att fixa en jävla skuldsanering till mig, nu ska ni blåsa mig också!! Ring mig omgående!! Handläggaren beklagade felet och meddelade att problemet var omhändertaget, [...]. Den 15 november hörde AA av sig igen via e-post och skriver Men det var självaste fan så sega ni kan vara! Säg åt högsta jävla chef att omedelbart kontakta mig. Den personen skall på ett utförligt sätt förklara den fruktansvärt idiotiska organisationen den bestämmer över, samt förklara problemet som uppstått. Och det ska ske idag! Se för helvete till att få tummen ur..

text: Teamchef DD meddelade AA via e-post att handläggaren försökt nå honom men inte lyckats och att om han vill ha en kontakt med henne som chef så var han välkommen att ringa henne direkt och uppgav sitt direktnummer, [...].

text: 3. Rättslig reglering och praxis

text: Enligt

text: 9 § förvaltningslagen (2017:900)

text: ska ett ärende handläggas så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. Om en ansökan om skuldsanering inte avvisas eller avslås, ska Kronofogden snarast besluta att skuldsanering ska inledas (inledandebeslut),

text: 17 § skuldsaneringslagen (2016:675)

text: . I inledandebeslutet ska det bestämmas vilket belopp gäldenären ska betala för tiden till dess att frågan om skuldsanering slutligt har avgjorts eller något annat har bestämts. Det ska också bestämmas när och hur betalning ska ske. Det belopp som gäldenären ska betala ska bestämmas enligt

text: 33 §

text: 18 §

text: skuldsaneringslagen

text: . Beslutet om inledande ska kungöras i Post- och inrikes tidningar. I kungörelsen ska varje borgenär uppmanas att inom en månad anmäla sina fordringar mot gäldenären till Kronofogden,

text: 19 § skuldsaneringslagen

text: . En underrättelse ska skickas till borgenärerna senast en vecka efter kungörelsen,

text: 21 § skuldsaneringslagen

text: . Efter ett inledandebeslut ska Kronofogden se till att ärendet blir så utrett som dess beskaffenhet kräver,

text: 20 § skuldsaneringslagen

text: . När det finns tillräcklig utredning i ärendet ska Kronofogden tillsammans med gäldenären upprätta ett förslag om skuldsanering. Förslaget om skuldsanering ska sändas till samtliga kända borgenärer vars fordringar omfattas av förslaget med föreläggande för dem att yttra sig inom viss tid. Förslaget ska delges borgenärerna,

text: och

text: 26 §§

text: skuldsaneringslagen

text: . Det belopp som gäldenären ska betala ska bestämmas så att skuldsaneringen tar i anspråk samtliga gäldenärens tillgångar och inkomster efter avdrag för vad som ska förbehållas gäldenären för dennes och dennes familjs försörjning. Bestämmelserna i

text: 7 kap.

text: och

text: 5 §§

text: utsökningsbalken

text: ska då vara vägledande, 33§

text: skuldsaneringslagen

text: . Detta innebär bland annat att ett förbehållsbelopp ska beräknas. Om gäldenären är gift eller sambo ska hushållets gemensamma kostnader proportioneras så att gäldenären svarar för kostnaderna utifrån hans eller hennes inkomst i förhållande till de sammanlagda inkomsterna, se Kronofogdens allmänna råd [KFM A 2018:1] om bestämmande av förbehållsbeloppet vid löneutmätning under 2019. Gäldenären ska betala till Kronofogdemyndigheten en gång i månaden, med undantag för juni och december,

text: 38 § skuldsaneringslagen

text: . En skuldsanering inverkar inte på den rätt en borgenär har mot en borgensman eller någon annan som förutom gäldenären svarar för skulden,

text: 47 § 3 st. skuldsaneringslagen

text: . Kronofogden ska regelbundet kontrollera att en gäldenär följer det som har bestämts i inledandebeslutet och i betalningsplanen,

text: 14 § skuldsaneringsförordningen (2016:689)

text: . Om den kontrollen visar att en gäldenär är i dröjsmål med betalning och dröjsmålet överstiger två veckor ska gäldenären underrättas om det. Om det meddelats ett beslut om skuldsanering ska även borgenärerna underrättas om en sådan betalningsavvikelse,

text: 15 § skuldsaneringsförordningen

text: 4. Kronofogdens bedömning

text: AA:s ansökan om skuldsanering kom in till Kronofogden den 14 februari 2017 och beslut om skuldsanering fattades först den 25 september 2018. Handläggningstiden har varit lång, men det finns flera orsaker till detta som huvudsakligen ligger utom Kronofogdens kontroll.

text: Handläggningen 14 februari–21 juni 2017 (Ansökan till inledande) Kronofogden har haft ett stort ärendeinflöde och många ärenden i balans, vilket har lett till långa ledtider från det att en ansökan om skuldsanering kommer in till myndigheten och till det att handläggningen av ärendet påbörjas. I det aktuella ärendet har AA fått vänta drygt tre och en halv månad innan en handläggare påbörjade utredningen av hans ärende. Handläggningen av ärendet borde enligt Kronofogdens bedömning ha påbörjats snabbare. Efter att ärendet i det aktuella fallet fördelades till en handläggare tog det tre veckor innan ett beslut om inledande fattades. Fördröjningen tyckts i huvudsak bero på svårigheter med att nå AA. Efter kontakt har beslut om att inleda skuldsanering fattats dagen efter.

text: Handläggningen 21 juni–14 november 2017 (Inledande till förslag om skuldsanering) I normalfallet skickas ett utkast till förslag om skuldsanering till gäldenären inom några dagar efter det att den tid löpt ut som borgenärerna har på sig att anmäla sina fordringar (1 månad). I det aktuella fallet har det dröjt mer än tre månader innan ett utkast till förslag om skuldsanering skickades till AA. Detta beror dels på att samtliga borgenärer inte underrättades samtidigt, och dels på att utredningar var nödvändig att genomföra avseende vilka skulder AA egentligen hade med anledning av synpunkter inkomna från honom. Att inte samtliga underrättelser till borgenärerna skickades samtidigt kan naturligtvis ifrågasättas utifrån ett effektivitetsperspektiv. Detta saknade dock praktisk betydelse för handläggningstiden av det aktuella ärendet eftersom många av skulderna behövde utredas. Relevanta handläggningsåtgärder har således enligt Kronofogdens bedömning vidtagits under denna period.

text: Handläggningen 14 november–21 december 2017 (Utkast till förslag om skuldsanering och utredning med anledning av det) I normalfallet skickas förslaget om skuldsanering till borgenärerna så snart gäldenären har fått förslaget och haft möjlighet att läsa och godkänna det. I det aktuella ärendet har det gått mer än en månad mellan det att utkastet skickades till AA till det att förslaget skickades till hans borgenärer. Orsaken till fördröjningen är att ytterligare underrättelser skickades ut och ytterligare utredning genomfördes av skulderna beroende på att AA inkommit med nya synpunkter kring skulderna och missförstått vilka skulder som skulle kunna omfattas av skuldsaneringen. Relevanta åtgärder har enligt Kronofogdens bedömning vidtagits av handläggaren under tiden.

text: Handläggningen 21 december 2017–30 maj 2018 (Förslag om skuldsanering ute för delgivning och utredning av nya ekonomiska förhållanden i familjen samt ett nytt utkast till förslag om skuldsanering med de rätta ekonomiska förhållandena) När det finns tillräcklig utredning i ärendet ska Kronofogden tillsammans med gäldenären upprätta ett förslag till skuldsanering. Förslaget ska skickas till samtliga kända borgenärer med föreläggande för dem att yttra sig inom viss tid. I normalfallet anges yttrandetiden i föreläggandet till tre veckor från det att borgenären är delgiven. I merparten av alla skuldsaneringsärenden kan

text: Kronofogden därför fatta beslut i ärendet inom en månad efter det att förslaget skickats till borgenärerna. I det aktuella ärendet skickades förslaget till borgenärerna den 21 december 2017. Ett nytt utkast till förslag skickades till AA den 30 maj 2018, alltså mer än fem månader senare. Den långa handläggningstiden under den här perioden beror på att AA vid flera tillfällen kommit in med nya uppgifter om hushållets ekonomi och att det därför har varit nödvändigt att utreda hans sambos framtida inkomster. Utifrån sambons osäkra inkomst- och anställningsförhållande har AA:s betalningsförmåga under handläggningen varierat med stora belopp. Det har därför enligt Kronofogdens bedömning varit rimligt att avvakta och utreda uppgifter om sambons ekonomiska förhållanden. Handläggningen 30 maj 2018–25 september 2018 (Utredning kring det nya utkastet till förslag om skuldsanering, delgivning samt beslut om skuldsanering) Den utdragna handläggningen under denna period har, utöver synpunkter från AA, berott på att förslaget om skuldsanering inte har kunnat delges med en av borgenärerna. I de fall där den som ska delges inte själv skickar in ett delgivningserkännande eller löser ut ett rekommenderat brev är stämningsmannadelgivning och i sista hand kungörelsedelgivning de enda möjligheterna att få honom eller henne delgiven. Enligt Kronofogdens bedömning har adekvata åtgärder vidtagits under denna period.

text: Meddelandet om utebliven betalning Då förändringen av AA:s ekonomi var känd, dvs. att hans sambo skulle gå på föräldraledighet i september, och att delgivningen av en av hans borgenärer drog ut på tiden borde ett ändringsbeslut ha meddelats senast i augusti 2018. Att det inte skedde medförde att en felaktig påminnelse om utebliven betalning skickades till AA:s borgenärer. Kronofogden beklagar de olägenheter som detta förorsakat honom.

text: AA kommenterade Kronofogdemyndighetens remissvar.

text: Bedömning

text: Utöver den rättsliga reglering som Kronofogdemyndigheten har redogjort för i sitt remissvar kan följande tilläggas:

text: I samband med att ett inledandebeslut meddelas får utmätning för fordringar som uppkommit före beslutet inte ske innan frågan om skuldsanering är avgjord genom ett beslut som fått laga kraft, se

text: 42 § skuldsaneringslagen (2016:675)

text: . Ett inledandebeslut innebär alltså ett förbud mot fortsatta verkställighetsåtgärder för de fordringar som uppkommit dessförinnan. Jag har tidigare uttalat att det med hänsyn till denna reglering och till Kronofogdemyndighetens skyldighet enligt

text: 17 § skuldsaneringslagen

text: att snarast besluta om att skuldsanering ska inledas - om inte ansökan avvisas eller avslås - är viktigt att handläggningen i den inledande fasen blir både korrekt och skyndsam, se min granskning av Kronofogdemyndighetens skuldsaneringsverksamhet vid inspektioner av kontoren i Sundbyberg den 7–8 februari 2018 och Täby den 19 april 2018, JO:s ärende med dnr 228-2018. Och med hänsyn till kravet på en så enkel, snabb och billig handläggning som möjligt, som gällde enligt

text: 7 § förvaltningslagen (1986:223)

text: före den 1 juli 2018 och numera gäller enligt

text: 9 § förvaltningslagen

text: ), är det givetvis även viktigt att handläggningen efter ett inledandebeslut är effektiv och för ärendet framåt mot ett snabbt avgörande.

text: Av utredningen framgår att det tog drygt tre månader innan AA:s skuldsaneringsärende tilldelades en handläggare och drygt fyra månader till det att ett inledandebeslut fattades. Som Kronofogdemyndigheten själv har uppgett är denna inledande handläggning av ärendet inte helt förenlig med det skyndsamhetskrav som gäller inför ett inledandebeslut i ett skuldsaneringsärende.

text: Av utredningen framgår att AA ansökte om skuldsanering den 14 februari 2017 och att ett slutligt beslut om skuldsanering fattades den 25 september 2018, dvs. drygt ett år och sju månader senare. Enligt remissvaret har det funnits flera orsaker till den utdragna handläggningen, bl.a. en tidskrävande men nödvändig utredning kring AA:s skulder och ekonomiska situation i övrigt samt uppenbara delgivningsproblem med en borgenär.

text: Jag har naturligtvis förståelse för att sådana omständigheter kan fördröja handläggningen av ett skuldsaneringsärende förhållandevis länge. Jag noterar dock att handläggaren av ärendet sedermera begärde Polismyndighetens biträde med delgivningen eftersom den egna delgivningsenheten endast hade gjort några få försök att delge borgenären under en längre tid. Hon bedömde alltså denna åtgärd som mer effektiv, vilket den också visade sig vara. Delgivningen med borgenären skedde i tämligen nära anslutning till hennes begäran och en månad senare kunde hon besluta om skuldsanering för AA i enlighet med det utskickade förslaget.

text: Kronofogdemyndigheten bör alltså se till att den egna delgivningsenheten fungerar effektivt.

text: Av utredningen framgår också att Kronofogdemyndigheten skickade ut en felaktig information till borgenärerna om att AA inte hade skött en inbetalning under september 2018. Det är naturligtvis viktigt att myndigheten lämnar en korrekt information om eventuella uteblivna betalningar till borgenärerna; något annat är inte acceptabelt. Jag förutsätter att myndigheten har underrättat samtliga borgenärer om att utskicket var fel.

text: Sammantaget kan Kronofogdemyndigheten inte undgå kritik för den långsamma handläggningen av ärendet inför inledandebeslutet och den felaktiga informationen till borgenärerna efter skuldsaneringsbeslutet.

text: Det som i övrigt har förekommit i ärendet ger inte anledning till några ytterligare åtgärder eller uttalanden från min sida.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Per Lennerbrant

nyckelord:
Förundersökning
Långsam handläggning

publisher: Justitieombudsmannen

title: Förnyad allvarlig kritik mot Polismyndigheten för långsam och passiv handläggning av två förundersökningar om förmögenhetsbrott

org: jo

sammanfattning: I två förundersökningar om förmögenhetsbrott har Polismyndigheten, trots att det funnits en utpekad gärningsperson, under drygt sex respektive två år inte vidtagit några utredningsåtgärder. JO konstaterar att Polismyndighetens passivitet står i strid med rättegångsbalkens skyndsamhetskrav och är helt oacceptabel. Polismyndigheten får allvarlig kritik för hur de båda förundersökningarna har hanterats. JO har de senaste åren återkommande riktat kritik mot Polismyndigheten för långsam handläggning av förundersökningar gällande förmögenhetsbrott. Bristerna i Polismyndighetens utredningsverksamhet riskerar enligt JO att allvarligt skada allmänhetens förtroende för myndigheten. JO betonar att det är mycket angeläget att Polismyndigheten fortsätter arbetet med att minska handläggningstiderna för utredningar om förmögenhetsbrott.

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan som kom in till JO den 25 september 2024 förde AA fram klagomål mot Polismyndigheten avseende långsam handläggning av två förundersökningar om förmögenhetsbrott. Brotten har begåtts mot hans mor, som är äldre och har en demenssjukdom. I oktober 2018 gjorde han en polisanmälan efter att ha upptäckt att 1,4 miljoner kronor försvunnit från moderns bankkonto. Han har inte hört något från polisen om den anmälan sedan den gjordes.

type: stycke

text: Han gjorde ytterligare en polisanmälan i januari 2023 som gällde att en utpekad person använt moderns kontokort för egna inköp utan att ha rätt till det. Den förundersökningen lades ned av polisen i oktober 2023 men återupptogs av åklagare i december samma år.

text: AA var kritisk mot att polisen ännu inte har vidtagit några utredningsåtgärder med anledning av hans båda anmälningar, trots att han har gett in underlag på transaktionerna. Det enda svar han har fått från polisen är att ärendena ligger i balans och att det saknas utredare.

text: Utredning

text: Polismyndigheten (juristen BB) yttrade sig den 4 mars 2025 efter att upplysningar lämnats av berörda befattningshavare och polisregion Stockholm samt nationellt bedrägericentrum vid Nationella operativa avdelningen (Noa). Av Polismyndighetens yttrande och handlingarna i övrigt framgår i huvudsak följande.

text: AA gjorde i oktober 2018 en polisanmälan om grovt bedrägeri. Förundersökning inleddes samma dag och en utpekad person registrerades som skäligen misstänkt. Det har inte vidtagits några utredningsåtgärder i ärendet sedan dess. Ärendet har sedan förundersökningen inleddes legat i balans hos Polismyndigheten och varit registrerat hos fjorton olika utredare respektive undersökningsledare. Förundersökningen leds numera av åklagare som skickat direktiv och påminnelser till Polismyndigheten. I juni 2024 meddelades åklagaren att ärendet inte kunnat resurssättas och att handläggning skulle påbörjas när ärenden med högre prioritet var avslutade.

text: AA gjorde i januari 2023 ytterligare en polisanmälan mot den tidigare utpekade personen, nu för kortbedrägeri. AA inkom med kontounderlag till styrkande av att personen använt moderns bankkort för egna inköp i flera år. Förundersökningen lades ned i oktober samma år av en polisiär undersökningsledare med motiveringen att det på dåvarande utredningsmaterial inte gick att bevisa att den misstänkte gjort sig skyldig till brott och att ytterligare utredning inte kunde antas förändra bevisläget på ett avgörande sätt. Efter överprövning beslutade dock åklagare att förundersökningen skulle återupptas med motiveringen att beslutsunderlaget var otillräckligt och att ytterligare utredningsåtgärder var påkallade. Vidare noterade åklagaren att ärendet med fördel kunde samordnas med det tidigare ärendet från 2018. Det har inte vidtagits några utredningsåtgärder sedan förundersökningen återupptogs och utredningen leds alltjämt av Polismyndigheten.

text: Av de upplysningar som lämnats av befattningshavare i den s.k. balansgruppen, utredaren tillika undersökningsledaren CC och gruppchefen DD, framgår i huvudsak följande. CC fick ansvar för det äldre ärendet i oktober 2023 och för det yngre i januari 2024. I det senare ärendet är hon undersökningsledare. Några utredningsåtgärder har inte vidtagits i något av ärendena. Hon ansvarar för drygt tusen ärenden och det finns ingen möjlighet att arbeta aktivt med utredningsåtgärder i alla dessa. Balansgruppens initiala uppdrag var bl.a. att sortera ärenden enligt beslutad prioritetsordning, där ärenden med frihetsberövade personer eller andra typer av frister är högst prioriterade. Utifrån de överväganden som gjordes skulle ärendena fördelas till utredningsgrupperna. I de två aktuella ärendena finns inga sådana omständigheter som gör ett ärende prioriterat.

text: Polisintendenten EE, som sedan den 1 maj 2022 är chef för bedrägerisektionen, redogjorde för åtgärder som vidtagits för att komma till rätta med

text: handläggningstiderna för bedrägeriärenden. Det har bl.a. införts en ny organisatorisk struktur och nya metoder för hur ärendeflödet ska omhändertas. Den totala ärendestocken har därmed minskat samtidigt som antalet ärenden som avslutats har ökat. Under hösten 2024 togs en ny rutin fram tillsammans med Åklagarmyndigheten för att hantera ärenden som leder till påminnelser från åklagare. Rutinen innebär att bedrägerisektionen och Åklagarmyndigheten tillsammans har en genomgång varje månad för att systematiskt arbeta igenom alla äldre ärenden som riskerar preskription eller som innehåller tvångsmedel. Efter de två första revisionerna har cirka 150 ärenden gåtts igenom. I dessa har en mängd utredningsåtgärder kunnat vidtas och drygt 60 ärenden har avslutats. En annan åtgärd som införts är att sektionen arbetar tillsammans en dag i veckan med de snabbare ärendena för att på så sätt minska belastningen på samtliga grupper. I närtid kommer vidare den metod som har använts i de två mest framgångsrika utredningsgrupperna att införas i samtliga grupper för att öka effektiviteten.

text: Polisregion Stockholm uppgav sammanfattningsvis följande. Sedan maj 2022 har bedrägerisektionen följt de handlingsplaner som tagits fram för bedrägeribrottsligheten. Polisregionen har över tid ökat samverkan med Åklagarmyndigheten och genomför nu gemensamma prioriteringar och återkommande avstämningar på taktisk, operativ och strategisk nivå för att löpande hitta förbättringar. Bedrägerisektionen beräknas vara i balans inom en fyraårsperiod.

text: Nationellt bedrägericentrum uppgav i huvudsak att problemet med långa handläggningstider gällande bedrägeriärenden i första hand bör angripas med att minska ärendeinflödet genom brottsförebyggande åtgärder.

text: Polismyndigheten redogjorde för rättslig reglering och redovisade följande bedömning.

text: Av utredningen framgår att inga utredningsåtgärder har vidtagits i [något] av de aktuella ärendena som har legat i balans i över 6 respektive 2 år. Det har inte framkommit något i utredningen som tyder på att ärendenas beskaffenhet har motiverat en så lång handläggningstid. Avsaknaden av åtgärder förefaller främst ha berott på resursbrist vid den berörda utredningsenheten. Av inhämtade yttranden framgår att inflödet av prioriterade ärenden under perioden varit stort, samtidigt som utredningsresursen varit begränsad. Detta har medfört att utredningen inte har bedrivits med den skyndsamhet som ärendenas karaktär har krävt. Nämnda omständigheter talar enligt Polismyndigheten för att någon enskild befattningshavare inte kan lastas för den långsamma handläggningen av ärendet. Polisregion Stockholms bedrägerisektion har vidtagit en rad åtgärder under de senaste tre åren för att komma tillrätta med de långa handläggningstiderna. Vidtagna åtgärder i form av nya arbetsmetoder och en utökning av tillgänglig resurs har börjat ge positiva resultat [såtillvida] att ärendebalansen har minskat under de senaste två åren. Ärendebalansen är dock fortsatt stor och en alltför stor andel ärenden är äldre än 12 månader, vilket är mycket problematiskt. Noa har redogjort för ett antal åtgärder som Polismyndigheten har vidtagit och kommer att vidta för att komma tillrätta med handläggningstiderna som rör

text: bedrägeriärenden, se bilaga 4 [till Polismyndighetens yttrande, utelämnad här, JO:s anm.]. Polisregion Stockholm har lyft fram vikten av den ökade samverkan med Åklagarmyndigheten för gemensamma prioriteringar och återkommande avstämningar för att nå förbättringar i ärendehandläggningen. Även metodutveckling och anpassning av organisationen lyfts fram som viktiga för att möta den föränderliga bedrägeribrottsligheten, se bilaga 5 [till Polismyndighetens yttrande, utelämnad här, JO:s anm.]. Sammanfattningsvis kan konstateras att förundersökningarna inte har handlagts i enlighet med det särskilda skyndsamhetskrav som följer av lag. Handläggningen kan även ha inneburit en kränkning av Europakonventionens egendomsskydd. Det är dock inte möjligt att slutligt ta ställning i den frågan inom ramen för beredningen av detta remissvar. Avslutningsvis beklagar Polismyndigheten den långsamma handläggningen av förundersökningarna. AA kommenterade Polismyndighetens yttrande.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: En förundersökning ska bedrivas så skyndsamt som omständigheterna medger. Om det inte längre finns anledning att fullfölja förundersökningen, ska den läggas ned. (Se

text: 23 kap. 4 § andra stycket rättegångsbalken

text: Undersökningsledaren ansvarar för förundersökningen i dess helhet. Han eller hon ska se till att utredningen bedrivs effektivt och att den enskildes rättssäkerhetsintressen tas till vara. Undersökningsledaren ska också ge dem som biträder honom eller henne behövliga direktiv för arbetet. (Se 1 a § andra stycket förundersökningskungörelsen.)

text: Skyndsamhetsprincipen har betydelse för såväl det allmänna som den enskilde. Den som är misstänkt och den som utsatts för brott skyddas genom skyndsam utredning från ett utdraget förfarande. Det ligger även i det allmännas intresse att en förundersökning bedrivs effektivt eftersom möjligheterna att klara upp brott är större i nära anslutning till brottstidpunkten. Ju längre tid som förflyter desto mer riskerar bevisningen att försämras. En skyndsam handläggning motiveras också av intresset av att kunna döma ut en adekvat påföljd. (Se Lindberg, Rättegångsbalk 23 kap. 4 §, Lexino 2023-12-01 [JUNO].)

text: Enligt artikel 1 i första tilläggsprotokollet till Europakonventionen, som gäller som lag i Sverige, ska varje fysisk eller juridisk person ha rätt till respekt för sin egendom. Staten har en positiv förpliktelse att se till att äganderätten skyddas mot kränkningar utförda av andra privata rättssubjekt. Detta sker framförallt genom att lagen skyddar mot tillgrepp av egendom och ger möjlighet att återfå egendom som frånhänts ägaren olovligen. I statens skyldigheter ingår även att sörja för att det finns lämpliga rättsmedel mot ingrepp i äganderätten och att utreda och vid behov åtala brott mot egendom. (Se Danelius m.fl., Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, sjätte uppl. 2023, s. 702 f.)

text: Bedömning

text: AA gjorde polisanmälningarna i oktober 2018 respektive i januari 2023. Det har dock inte vidtagits några utredningsåtgärder under de drygt sex respektive två år som gått sedan förundersökningarna inleddes. I båda ärendena kunde anmälaren i samband med polisanmälan peka ut en viss person, som också registrerades som skäligen misstänkt. I ärendet från 2023 gav anmälaren även in underlag i form av kontoutdrag till styrkande av det påstådda brottet. Trots det lades den förundersökningen ned utan att några initiala utredningsåtgärder vidtogs.

text: rättegångsbalkens

text: skyndsamhetskrav och är helt oacceptabel. Myndigheten förtjänar allvarlig kritik för hur de båda förundersökningarna har hanterats.

text: Den långsamma handläggningen har dessutom fått effekten att en person har varit registrerad som skäligen misstänkt i misstankeregistret i över sex år. Jag har tidigare uttalat mig om gallring av en sådan registrering i ett ärende som blivit gammalt (se mitt beslut den 26 mars 2025, dnr 6161-2024). Jag kan få anledning att återkomma till frågan att en person förekommer i misstankeregistret under en lång tid utan att förundersökningen drivs framåt. Jag gör därför inga ytterligare uttalanden om den saken här.

text: Passivitet i en förundersökning om förmögenhetsbrott kan medföra en kränkning av det egendomsskydd som tillkommer enskilda enligt Europakonventionen. Frågan om Polismyndighetens bristfälliga hantering av de aktuella förundersökningarna har inneburit en konventionskränkning kräver dock överväganden som inte låter sig göras på det underlag som finns i ärendet. Jag gör därför inga uttalanden i den frågan.

text: Den passiva handläggning som kommit fram i det här ärendet är inte en ny företeelse. Jag har de senaste åren återkommande kritiserat Polismyndigheten för långsam handläggning av förundersökningar gällande förmögenhetsbrott (se bl.a. JO 2023 s. 269, dnr 1994-2022, och mina beslut den 13 maj 2024, dnr 7860-2023, respektive den 26 mars 2025).

text: Jag ser det som mycket problematiskt att Polismyndigheten inte klarar av att bedriva förundersökningar av detta slag i enlighet med

text: rättegångsbalkens

text: skyndsamhetskrav. Som jag påtalat tidigare riskerar bristerna i utredningsverksamheten att allvarligt skada allmänhetens förtroende för myndigheten. Trots att åtgärder vidtagits finns det fortfarande ett alltför stort antal gamla ärenden vid den aktuella bedrägerisektionen. Enligt polisregion Stockholms prognos ska sektionen ha kommit till rätta med sina ärendebalanser inom en fyraårsperiod. Det återstår att se om detta är realistiskt. Det är under alla omständigheter mycket angeläget att Polismyndigheten fortsätter arbetet med att minska handläggningstiderna för utredningar om förmögenhetsbrott.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Per Lennerbrant. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift. Rättssakkunniga Rebecka Olsson har föredragit ärendet och byråchefen Nils Västberg har deltagit i beredningen.

type: avgorande


nyckelord:
Allmänna handlingar
Avsaknad av lagstöd

title: Kritik mot en kommunstyrelse som vägrat lämna ut allmänna handlingar med hänvisning till en av domstol fastställd förlikning

text: Anmälan

text: I en anmälan mot Kommunstyrelsen i Säffle kommun framförde AA följande. Hon hade i ett brev den 22 februari 2001 till ekonomichefen i Säffle kommun begärt att få kopior av allmänna handlingar. Kommunchefen BB besvarade brevet i en skrivelse där han förklarade att kommunen inte skulle komma att lämna ut några handlingar till henne på grund av en dom den 17 februari 2000 i Arvika tingsrätt. AA var inte part i det målet. Hon ifrågasatte om kommunen hade rätt att vägra lämna ut de begärda handlingarna till henne. Vidare ifrågasatte hon om kommunen skulle ha rätt till det även om hon hade varit part i målet i tingsrätten.

text: Utredning

text: Efter remiss anförde Kommunstyrelsen i Säffle kommun i huvudsak följande.

text: Kommunchefen har med hänvisning till en förlikningsdom i Arvika tingsrätt vägrat lämna ut allmänna handlingar till AA Domen avser en fastställd förlikning i en tvist mellan kommunen och CC, AA:s make. I domen anses samtliga mellanhavanden som slutligt reglerade. Kommunchefen anser detta innefatta även AA:s begäran om handlingsutlämnande.

text: Ursprungligen härrör ärendet från en misslyckad företagsetablering i Säffle kommun. CC stämde därefter kommunen på mångmiljonbelopp. Kommunens representanter bedömde att han inte hade någon som helst möjlighet att vinna målet. För att slippa bl.a. offentlig ”badwill” genom kommande eventuella överklaganden till högre instans gick kommunen ändå med på att betala 75 000 kr i ett för allt. I förlikningen stipuleras också ”... är samtliga såväl ekonomiska som rättsliga krav mellan parterna slutligt reglerade, varför parterna förbinder sig att inte framgent framställa några ytterligare krav mot varandra av vad slag det vara må”.

text: Kommunstyrelsen anser att kommunchefen har bedömt saken korrekt när han vägrat att lämna ut handlingar till AA.

text: AA kommenterade remissvaret och anförde bl.a. att Säffle kommun enligt hennes mening medvetet brutit mot

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF). Hon begärde att JO skulle ålägga kommunen att tillställa henne de begärda handlingarna.

text: I beslut den 22 oktober 2001 anförde JO Berggren följande.

text: Rätten att ta del av allmänna handlingar regleras primärt i TF, som är en av grundlagarna. Regelverket om handlingsutlämnande innebär att en begäran om utfående av en handling kan avslås i princip endast med hänvisning till omständigheter som har att göra med den begärda handlingen eller dess innehåll; att handlingen inte finns hos myndigheten, att den inte utgör en allmän handling eller – om handlingen är allmän – att den innehåller uppgifter för vilka sekretess gäller. I fråga om begränsningar i rätten att ta del av allmänna handlingar krävs att de anges i lag (se

text: 2 kap. 2 § andra stycket

text: TF). Beträffande handläggningen av framställningar om handlingsutlämnande gäller ett skyndsamhetskrav (se 2 kap. 12 och 13 §§ TF).

text: Kommunchefen i Säffle kommun BB har vägrat att lämna ut de av AA begärda handlingarna med hänvisning till en av domstol fastställd förlikning i en ekonomisk tvist mellan kommunen AA:s make. I remissyttrandet har kommunstyrelsen ställt sig bakom kommunchefens handläggning.

text: I den offentligrättsliga lagstiftningen regleras som nämnts frågan om offentlighet och sekretess för uppgifter hos myndigheterna. Myndigheterna kan inte genom civilrättsliga överenskommelser disponera över denna reglering och de bör därför inte heller träffa avtal med denna inriktning. Det sagda innebär att kommunen i det nu aktuella fallet, oavsett innebörden av förlikningsavtalet i detta hänseende, haft att pröva AA:s framställning mot reglerna i TF och

text: sekretesslagen (1980:100)

text: och, om hinder inte förelåg enligt dessa lagar, lämna ut de efterfrågade handlingarna. I annat fall har AA haft rätt till ett beslut som kunnat överklagas.

text: Jag är kritisk till kommunens handläggning av ärendet och förutsätter att kommunen snarast kommer att behandla AA:s begäran om handlingsutlämnande i enlighet med gällande regelverk. JO har dock inte möjlighet att ålägga en myndighet att vidta åtgärder.

text: Med dessa uttalanden avslutas ärendet.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Katarina Påhlsson

nyckelord:
Långsam handläggning
Tillsyn

title: Kritik mot Samhällsbyggnadsnämnden i Åre kommun för långsam handläggning av ett återförvisat bygglovsärende i ett fall där byggnationen utförts

sammanfattning: En byggnadsnämnd beviljade bygglov för ett fritidshus och garage 2013. Nämnden godkände därefter ändringar av huvudbyggnaden i ett beslut 2015 och byggnationen genomfördes. Sedan en granne överklagat återförvisades ärendet till nämnden för ny handläggning i september 2017. JO:s utredning avser nämndens handläggning efter återförvisningen. Nämnden kritiseras för att ha överskridit den i plan- och bygglagen föreskrivna tioveckorsfristen för att meddela beslut i lovärenden. JO framhåller dessutom att det var fråga om ett återförvisat ärende som ska hanteras med förtur samt redan utförda åtgärder som en granne begärt ingripande mot.

text: Anmälan

text: AA framförde klagomål mot Samhällsbyggnadsnämnden i Åre kommun med anledning av handläggningen av ett bygglovsärende. Han uppgav bl.a. följande:

text: Kommunen beslutade om bygglov för hans granne i maj 2013. Han överklagade beslutet, men bygglovet stod fast. När huset sedan uppfördes var det inte i överensstämmelse med bygglovet. Det visade sig att bygglovet hade ändrats i ett beslut den 26 augusti 2015 utan att det hade kommunicerats med honom. Han överklagade det beslutet till Länsstyrelsen i Jämtlands län som den 26 september 2017 upphävde beslutet och återförvisade ärendet till nämnden för ny handläggning. AA ifrågasatte hur nämnden därefter hade handlagt ärendet.

text: Utredning

text: JO tog del av ett dagboksblad i nämndens ärende med dnr BYGG.2012.290.

text: JO begärde därefter att nämnden skulle lämna upplysningar och yttra sig över handläggningen i ärendet efter att det återförvisades den 26 september 2017.

text: Samhällsbyggnadsnämnden i Åre kommun beslutade vid ett sammanträde den 26 februari 2019 att lämna följande svar:

text: Bakgrund

text: Ärende BYGG.2012.290, vilket utgör bakgrunden till detta ärende, gäller bygglov för nybyggnad av fritidshus och garage på fastigheten E 3:50 i Duved. Beslut om beviljat bygglov i ärendet fattades 2013-05-16. Beslutet överklagades, där länsstyrelsen avslog överklagandet i beslut 2014-04-01. Revideringar av huvudbyggnaden daterade 2015-08-26, godkändes genom beslut fattat samma dag av Åre kommun. Detta beslut överklagades 2017-05-07, till länsstyrelsen med grund i att grannfastighetens ägare inte kungjorts detta beslut och därmed inte haft möjlighet att överklaga detsamma. Länsstyrelsen konstaterade att det ursprungliga bygglovet, vunnit laga kraft. Vidare konstaterades att handläggningen av de revideringar/ändringar som godkänts genom ett tjänstemannabeslut 2015-08-26, inte skett på ett korrekt sätt. Ärendet återförvisades till samhällsbyggnadsnämnden för förnyad handläggning genom länsstyrelsens beslut 2017-09-26.

text: Ärendets handläggning

text: Efter återförvisandet uppmanades byggherren att lämna in en bygglovsansökan för de revideringar/ändringar som tidigare godkänts och nu genomförts. Ny ansökan registrerades 2018-01-29, med diarienummer BYGG.2018.54. Det är i detta ärende, BYGG.2018.54, som fortsatt handläggning sker. Ärendet bedöms som komplett vid datum för registrering. Samhällsbyggnadskontoret har haft ett antal grundfrågor att ta ställning till i handläggningen av ärende BYGG.2018.54: - Hur ska den nya ansökan förhålla sig till det lagakraftvunna bygglovet, givet med liten avvikelse, grundat i överskridande av maximalt tillåten byggnadsarea. - Ska ärendet prövas i sin helhet? - Ska endast ändringarna prövas? - Vilka revideringar/ändringar har de facto godkänts och sedermera utförts? - Är ändringarna planstridiga? - Medför höjningen av taknocken att ytterligare en våning tillskapas? - Står huset högre i terrängen i förhållande till det lagakraftvunna bygglovet? - Påverkas byggnadshöjden? På grund av ärendets komplexitet initierades under vår/sommar 2018 dialog med jurist, för att få hjälp med bedömning av ärendet och kvalitetssäkra ett kommande beslut. Ett antal avstämningar har under sommar och höst genomförts mellan handläggare och jurist i frågan. I samband med att beslut i ärendet skulle presenteras, påtalades att tillförordnad samhällsbyggnadschef tillika är styrelsemedlem i den samfällighetsförening där aktuell fastighet, E 3:50, ingår. Detta bedömdes omedelbart som ett jävsförhållande, vilket medförde att halt gjordes i handläggningen av ärendet. Samhällsbyggnadskontoret inväntade tillsättande av permanent samhällsbyggnadschef, vilket bedömdes göras kring årsskiftet 2018/2019. Tillsättande av samhällsbyggnadschef genomfördes ej, varför jävsfrågan kvarstod som ett faktum. Då beslut i ärendet, grundat i jävsfrågan, inte bedömdes kunna fattas inom Åre kommun, översändes ärendet för handläggning till Krokoms kommun. Strax efter detta uppmärksammades gällande samverkansavtal mellan Åre och Östersunds kommun, vilket behandlar situationer med risk för jävsförhållande inom respektive kommun. Grundat i detta avtal översändes ärendet, 2019-02-12, för handläggning till Östersunds kommun och återtogs hos Krokoms kommun.

text: AA gavs tillfälle att kommentera remissvaret och ifrågasatte på nytt handläggningen.

text: Den 22 april 2020 begärde JO in samtliga handlingar i ärendet med dnr BYGG.2018.54. JO tog också del av dagboksblad i tillsynsärenden som hade initierats av AA om den aktuella fastigheten (nämndens dnr BYGG.2016.509 om olovlig byggnation och BYGG.2020.276 om olovligt boende).

text: Rättslig reglering m.m.

text: Enligt

text: 9 kap. 27 § plan- och bygglagen (2010:900)

text: , PBL, i den lydelse som gällde före den 1 januari 2019 och som är tillämplig i ärendet, ska byggnadsnämnden handlägga ärenden om lov och förhandsbesked skyndsamt och meddela sitt beslut inom tio veckor från det att den fullständiga ansökningen kom in till nämnden. Om det är nödvändigt på grund av utredningen i ärendet, får tiden förlängas en gång med högst tio veckor utöver de ursprungliga tio veckorna. Sökanden ska informeras om förlängningen och skälen för den innan den ursprungliga tidsfristen gått ut.

text: När ett ärende om lov har återförvisats till nämnden från en överinstans ska nämnden på nytt handlägga ärendet och ta ställning till ansökan. Nämnden ska då tillämpa de tidsfrister som gäller enligt

text: 9 kap. 27 §

text: PBL (se

text: JO 2016/17 s. 354

text: , jfr nuvarande

text: 9 kap. 27 b §

text: PBL). Om ansökan är fullständig när ärendet kommer tillbaka till nämnden ska nämnden alltså normalt meddela sitt beslut senast tio veckor senare. Om ansökan är ofullständig får nämnden enligt

text: 9 kap. 22 §

text: PBL förelägga sökanden att avhjälpa bristerna inom en viss tid. Ett återförvisat ärende bör dessutom alltid handläggas med förtur (se även JO:s beslut den 16 juni 2016, dnr

text: När en ansökan är fullständig och tidsfristen i

text: 9 kap. 27 §

text: PBL börjat löpa kan nämnden inte frångå fristen, inte ens om sökanden samtycker till det (se

text: JO 2015/16 s. 561

text: Enligt

text: 11 kap. 5 §

text: PBL ska byggnadsnämnden pröva förutsättningarna för och behovet av att ingripa eller besluta om en påföljd så snart det finns anledning att anta att någon inte har följt en bestämmelse i lagen, en föreskrift, domar eller andra beslut som har meddelats med stöd av lagen eller EU-förordningar som rör frågor inom lagens tillämpningsområde.

text: Bedömning

text: Det framgår av utredningen att nämnden efter återförvisningen uppmanade byggherren att lämna in en ny bygglovsansökan om de ändringar som godkänts i skrivelsen den 26 augusti 2015 och därefter genomförts. En ansökan om bygglov registrerades den 29 januari 2018. Nämnden bedömde att ärendet var komplett vid samma tidpunkt. Såvitt framkommit förlängde nämnden inte handläggningstiden. Nämnden skulle därmed ha meddelat sitt beslut i lovärendet senast den 8 april 2018.

text: Nämnden uppgav i sitt svar till JO i februari 2019 att det återförvisade ärendet var komplicerat och att det sent i handläggningen hade uppdagats att samhällsbyggnadschefen var jävig. Enligt nämnden hade handläggningen därför avstannat, först i avvaktan på en ny samhällsbyggnadschef och därefter på grund av att ärendet felaktigt hade lämnats för handläggning till Krokoms kommun istället för till Östersunds kommun.

text: När det gäller den fortsatta handläggningen av ärendet framgår följande av handlingarna i nämndens ärende. Den 26 mars 2019 förelåg en tjänsteskrivelse från Östersunds kommun till Kommunstyrelsen i Åre kommun med förslag på avslag av lovansökan. Vid ett sammanträde den 15 maj 2019 beslutade kommunstyrelsen att återremittera ärendet för att se över om ärendet kunde bedömas annorlunda utifrån hur tillämpningen av lagen hade förändrats. Den 18 juni 2019 återtog byggherren sin bygglovsansökan och den 28 juni 2019 avslutades ärendet.

text: Inför JO:s beslut begärdes muntliga upplysningar in från samhällsbyggnadsnämnden. Det framgick att nämnden planerade att inom kort ta upp frågan om den fortsatta handläggningen av tillsynsärendena om fastigheten.

text: De omständigheter som nämnden har anfört ursäktar inte att den lagstadgade tioveckorsfristen överskreds. Nämnden ska kritiseras för att den inte avslutat lovärendet inom rätt tid. Jag vill särskilt framhålla att det tog drygt ett år och tre månader efter att den lagstadgade tidsfristen löpt ut innan ärendet avslutades, att det var ett återförvisat ärende och att prövningen gällde åtgärder som redan var utförda och som en granne begärt ingripande mot. Jag vill i detta sammanhang också understryka att nämnden har ett ansvar för att beslutade rutiner, t.ex. om hantering av jävssituationer, är väl kända inom myndigheten.

text: Jag förutsätter att nämnden nu snarast tar ställning till vilka åtgärder som AA:s begäran om tillsyn ska föranleda.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Thomas Norling

title: Initiativärende. Kritik mot Arbetsmiljöverket för att myndigheten utformat en annonskampanj i strid mot regeringsformens krav på saklighet och opartiskhet.

sammanfattning: Under hösten och vintern 2017 tog Arbetsmiljöverket fram en annonskampanj där enskilda arbetsgivare beskrev hur de arbetade för att förebygga psykisk ohälsa på arbetsplatsen. Annonserna fanns tillgängliga på Arbetsmiljöverkets hemsida och publicerades även i olika medier, bl.a. i form av helsidesannonser i Dagens Nyheter. Med anledning av annonskampanjens utformning beslutade stf JO Lilian Wiklund den 21 december 2017 att i ett särskilt ärende utreda Arbetsmiljöverkets kampanj. I beslutet konstateras att myndigheters information till allmänheten omfattas av regeringsformens krav på saklighet och opartiskhet (objektivitetsprincipen). Detta innebär att en informationskampanj från en myndighet inte får vinklas till myndighetens eller någon annans fördel. JO betonar vikten av att objektivitetsprincipen iakttas och tas på allvar. Det är nödvändigt eftersom principen har stor betydelse från rättssäkerhetssynpunkt och för att allmänheten ska ha förtroende för myndigheterna och deras verksamheter. JO framhåller att annonskampanjen, objektivt sett, inte kan uppfattas på annat sätt än att Arbetsmiljöverket gör reklam för de arbetsgivare som nämns i annonserna. Detta riskerar att leda till att allmänheten ifrågasätter myndighetens opartiskhet gentemot de arbetsgivare som deltagit i annonskampanjen, vilket i sig är ägnat att rubba den allmänna tilltron till myndigheten som helhet. I beslutet konstateras att annonskampanjen utformats i strid mot regeringsformens krav på saklighet och opartiskhet, och JO kritiserar Arbetsmiljöverket för detta.

text: Initiativet

text: Under hösten och vintern 2017 hade Arbetsmiljöverket tagit fram en annonskampanj där enskilda arbetsgivare beskrev hur de arbetade för att förebygga psykisk ohälsa på arbetsplatsen. Annonserna fanns tillgängliga på Arbetsmiljöverkets hemsida och publicerades även i olika medier, bl.a. i form av helsidesannonser i Dagens Nyheter den 29 november och den 6 december 2017.

text: Med anledning av hur Arbetsmiljöverkets annonskampanj utformats, beslutade stf JO Lilian Wiklund den 21 december 2017 att utreda myndighetens kampanj i ett särskilt ärende.

text: Utredning

text: Arbetsmiljöverket uppmanades att yttra sig och lämna en redogörelse för syftet med kampanjen och för myndighetens arbete med att ta fram de aktuella annonserna. Arbetsmiljöverket skulle även yttra sig särskilt över hur annonskampanjen förhöll sig till

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: , RF.

text: Arbetsmiljöverket uppgav i sitt svar till JO i huvudsak följande.

text: Syftet med kampanjen är att fullgöra myndighetens uppdrag

text: Extern kommunikation som kärnverksamhet

text: Enligt

text: 2 § 5 förordningen (2007:913)

text: med instruktion för Arbetsmiljöverket ska myndigheten "ta fram och tillhandahålla behovsanpassad, lättillgänglig och kvalificerad information inom sitt ansvarsområde, där små och medelstora företags behov särskilt ska beaktas". Information är således en av våra kärnverksamheter. I informationsuppdraget ligger kommunikation. Målet är att vår kommunikation ska leda till ökad kunskap, påverka attityder och leda till förändrat beteende. Den ska också stimulera våra målgrupper att ta sitt ansvar och att aktivt delta i arbetsmiljöarbetet. Målgruppernas behov och situation är utgångspunkten när vi utvecklar tjänster och kommunikation. Beskrivande, verkliga, exempel på hur man kan arbeta med våra föreskrifter är en sak vi funnit att målgrupperna efterfrågar. Den externa kommunikationens främsta roll är just att motivera människor att söka kunskap om förebyggande arbetsmiljöarbete. Annonserna som detta ärende gäller illustrerar ett framåtsyftande och förebyggande arbete.

text: Regeringens arbetsmiljöstrategi

text: Enligt regeringens arbetsmiljöstrategi för det moderna arbetslivet 2016 - 2020 (Skr. 2015/16:80) är psykosocial arbetsmiljö ett av tre prioriterade områden. Där anges bland annat följande. "Det är en framgångsfaktor att arbetsmarknadens parter och staten, utifrån sina respektive roller, bidrar med kunskap och praktiska exempel på hur arbetsplatser med god psykosocial arbetsmiljö kan skapas. Detta blev en av de viktiga slutsatserna från det kunskapsseminarium om psykosociala arbetsmiljöfrågor som Arbetsmarknadsdepartementet anordnade den 18 maj 2015." Särskilt regeringsuppdrag om kommunikation mot psykisk ohälsa I samband med att Arbetsmiljöverkets föreskrifter (

text: AFS 2015:4

text: ) om organisatorisk och social arbetsmiljö trädde i kraft 2016 togs en film fram, Utmaningen - en film om den sjuka jobbstressen, som berör den organisatoriska och sociala arbetsmiljön. Arbetsmiljöverket fick under 2017 ytterligare medel från regeringen till informationsinsatser mot arbetsrelaterad psykisk ohälsa. Medlen användes till att nylansera filmen Utmaningen, skapa en ny trailer till filmen och ta fram, och sprida, ytterligare två annonser med beskrivande exempel (ett fanns sedan tidigare). Filmen och kampanjen syftade till att skapa dialog på arbetsplatser om problematiken och om hur man kan förebygga psykisk ohälsa på arbetsplatsen, samt till att inspirera och motivera såväl arbetsgivare som arbetstagare och skyddsombud att söka mer kunskap i ämnet. Utgångspunkten för kampanjen var därtill att sprida information om problem, lösningar och rättigheter för att öka arbetsgivarnas motivation att uppfylla sina skyldigheter. Syftet med

text: kampanjen var även att visa på hur verkliga aktörer har arbetat med föreskrifterna om organisatorisk och social arbetsmiljö genom beskrivande exempel. Genom kampanjen har vi avsett att uppfylla vårt kommunikationsmål.

text: Annonserna - en del i en större informationskampanj

text: De aktuella annonserna var del i en större informationskampanj. Kampanjen bestod i övrigt i information på Arbetsmiljöverkets hemsida (www.av.se) samt kampanjer på LinkedIn, Facebook, nätverksannonsering, utomhusannonsering med mera. De i detta ärende aktuella annonserna riktade sig främst till personal- och HR-avdelningar. Vi valde att använda helsidesannonser i rikstäckande dagstidningar för att öka synligheten och därigenom få maximal effekt av de medel som användes. Urvalet av beskrivande exempel gjordes bland arbetsgivare som tagit kontakt med Arbetsmiljöverket och bett om tillstånd för att få använda filmen Utmaningen i sina egna interna arbetsmiljöutbildningar. Urvalet baserades på att vi ville ha olika branscher representerade, geografisk spridning samt offentlig och privat sektor likväl som att exemplen visar på probleminsikt. Vi valde tre, sinsemellan olika, organisationer för att beskriva hur man kan göra. Exemplen illustrerades genom representanter som jobbar med arbetsmiljöfrågor för Värmlands Landsting, Skanska och medicinteknikföretaget Baxter. Aktörerna i de beskrivande exemplen lyfte vikten av ett förebyggande arbetsmiljöarbete på ett positivt sätt.

text: Annonskampanjen och regleringen i

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: Mot bakgrund av vårt uppdrag och det fokus frågorna om organisatorisk och social arbetsmiljö har i samhället i dag bedömde vi att det var sakligt motiverat och relevant att använda beskrivande, verkliga, exempel i annonserna. Exemplen representerar olika slags verksamheter, såväl offentlig som privat, och har dessutom geografisk spridning. I annonserna berättar HR-personal hos de tre organisationerna om hur de arbetar med organisatorisk och social, arbetsmiljö utifrån Arbetsmiljöverkets föreskrifter och hur de har tagit hjälp av filmen Utmaningen. Annonserna handlade alltså om arbetsmiljöarbete mot psykisk ohälsa och budskapet illustrerades med verkliga, professionella aktörer på arbetsmiljöområdet. Syftet med detta var att öka trovärdigheten och tydligheten om hur föreskrifterna om organisatorisk och social arbetsmiljö kan implementeras hos olika verksamheter, samt hur dessa använder sig av Arbetsmiljöverkets film som ett verktyg i detta arbete. Våra målgrupper efterfrågar återkommande verkliga exempel på hur man kan arbeta med våra föreskrifter. Genom kommunikationsinsatser har vi möjlighet att lyfta fram exempel på hur man kan göra. Det är sedan upp till varje arbetsgivare att bedöma vilka sätt som passar dem och hur de kan uppfylla våra krav. Arbetsmiljöverket har flera kärnverksamheter och extern kommunikation är en av dem. Kommunikationsverksamheten innefattar inte beslutsfattande gentemot enskilda. Inspektionsverksamheten är en annan kärnverksamhet och där utförs en stor del av verkets myndighetsutövning. Dessa två delar arbetar separat. Det faktum att vi använt vissa exempel i vår annonskampanj betyder inte att de verksamheterna kommer lindrigare undan i vår tillsyn. Organisationernas logotype används inte i annonserna och deras produkter eller tjänster marknadsförs inte. I annonserna anges inte om organisationen genom sitt arbete har lyckats väl eller om de uppfyller alla Arbetsmiljöverkets krav. Inte på något ställe anges att vi anser att de gör rätt eller att vi rekommenderar deras arbetssätt. Inte heller påstår de intervjuade personerna att de uppfyller alla krav i föreskrifterna för organisatorisk och social arbetsmiljö. Tvärtom uppvisar samtliga intervjuade i de tre beskrivande exemplen probleminsikt kring att detta är ett arbete som måste göras kontinuerligt i hela

text: organisationen. Vi har inte lyft fram dessa arbetsgivares produkter eller tjänster. Vi har velat spegla såväl offentlig sektor som privata företag och viktiga samhällsaktörer. Genom den aktuella kampanjen ger vi inte förhandsbesked i arbetsmiljöarbetet. Vi visar några organisationer som har använt filmen Utmaningen i sitt arbete med organisatorisk och social arbetsmiljö och låter organisationerna berätta kortfattat om sitt arbete. Genom hela kampanjen har vi använt exempel från verkligheten. I filmen Utmaningen berättar verkliga människor som drabbats av psykosocial ohälsa om hur de blev sjuka av sitt jobb. Det ger autenticitet och verklighetsanknytning. Olika forskare uttalar sig också om olika perspektiv av riskerna med den organisatoriska och sociala ohälsan. Även vid konferenser, till exempel den återkommande så kallade Arbetsmiljöriksdagen, förekommer det att olika verksamheter i samhället ges möjlighet att berätta om hur de hanterar arbetsmiljöfrågor, för att sprida information och ge beskrivande exempel. Också i de sammanhangen bedömer vi att detta är ett lämpligt sätt att utföra vårt uppdrag på området kommunikation och vi bedömer att vi i vår myndighetsutövning mot samma verksamheter fortfarande kan anses opartiska.

text: Hade vi kunnat göra på annat sätt?

text: En närliggande fråga är om vi kunnat göra annonskampanjen med beskrivande exempel som inte varit hämtade från verkligheten. Det hade givetvis varit möjligt. Vår bedömning är dock att kommunikationen då inte hade varit lika trovärdig och inte mött önskemål om "verkliga fall" och att den därmed inte hade uppfyllt de behov som våra målgrupper har och som kampanjen avsåg att fylla. Det har inte varit vår avsikt att gynna eller missgynna någon. Syftet har varit att tydliggöra vikten av arbete mot psykisk ohälsa på arbetsmarknaden.

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 1 kap. 9 §

text: RF ska domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Kravet på saklighet och opartiskhet brukar benämnas objektivitetsprincipen.

text: Bestämmelsen omfattar inte bara hur en sak rent faktiskt har handlagts och vilka verkliga skäl som ligger bakom ett beslut eller annat handlande från en myndighet, utan även hur myndighetens agerande har uppfattats är av betydelse. Man talar därför ibland om en objektiv och en subjektiv sida av grundlagsbestämmelsen. Med den subjektiva sidan menas hur myndigheten själv anser sig ha agerat, medan den objektiva sidan avser hur myndighetens agerande kan uppfattas utifrån. Det räcker att det förekommer rent objektiva invändningar mot en myndighets agerande för att det kan anses strida mot objektivitetsprincipen. Redan risken för att andra kan uppfatta att saklighet och opartiskhet inte iakttas är alltså tillräckligt för att handlandet kan anses strida mot grundlagens krav. (Se Bull och Sterzel,

text: Regeringsformen

text: , 3 u., s. 54. Se även

text: JO 2010/11 s. 278

text: och JO 2015/16 s. 456.)

text: JO har tidigare uttalat att den information som en myndighet tillhandahåller allmänheten, t.ex. på en hemsida eller i sociala medier, omfattas av

text: regeringsformens

text: krav på saklighet och opartiskhet (se t.ex. JO 2010/11 s. 616 och JO 2016/17 s. 367).

text: Bedömning

text: Arbetsmiljöverket har i sitt svar till JO bl.a. hänvisat till en informationsfilm som myndigheten tagit fram. Jag har riktat in min granskning på de aktuella annonser som Arbetsmiljöverket publicerat i olika medier och som jag noterar fortfarande ligger ute på myndighetens hemsida. Filmen i sig föranleder inget uttalande från min sida.

text: Arbetsmiljöverkets uppdrag regleras bl.a. av förordningen (

text: ) med instruktion för Arbetsmiljöverket. Av förordningen framgår bl.a. att myndigheten ska verka för goda förhållanden i arbetsmiljön och på arbetsmarknaden och främja samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare på arbetsmiljöområdet. Myndigheten ska också arbeta för att regelverket inom dess verksamhetsområde följs. Myndigheten har även till uppgift att ta fram och tillhandahålla information inom sitt ansvarsområde (se

text: 1 a

text: och

text: 2 §§

text: förordningen).

text: Arbetsmiljöverket har i sitt svar till JO uppgett att det övergripande syftet med annonskampanjen var att fullgöra myndighetens informations- och kommunikationsuppdrag och att den aktuella kampanjen syftade till att skapa dialog på arbetsplatser om hur man kan förebygga psykisk ohälsa på arbetsplatsen samt till att inspirera och motivera såväl arbetsgivare som arbetstagare att söka mer kunskap om psykisk ohälsa.

text: Jag har inga invändningar mot att Arbetsmiljöverket informerar allmänheten om sin verksamhet. Så som framgår ovan omfattas dock myndigheters information till allmänheten av

text: regeringsformens

text: krav på saklighet och opartiskhet. Jag vill understryka att detta bl.a. innebär att uppgifter som lämnas ska vara korrekta till innehåll och form, att de ska baseras på hållfast underlag och att det ska vara sakligt motiverat för myndigheten ifråga att sprida informationen. Kravet på opartiskhet innebär även att informationen ska vara allsidig och objektiv. Kravet på saklighet får bl.a. anses innebära att myndigheters åtgärder och beslut inte får utgå från ovidkommande hänsyn och vara godtyckliga utan ska vara rationella och logiskt motiverade. En myndighets informationskampanj får alltså inte vinklas till myndighetens eller någon annans fördel.

text: Arbetsmiljöverkets annonser är utformade som intervjuer där medarbetare hos de namngivna arbetsgivarna i positiva ordalag lyfter fram den egna arbetsgivarens arbetsmiljöarbete. Avsändare för samtliga annonser är dock Arbetsmiljöverket, och verkets logotyp syns i samtliga annonser. I en av annonserna syns även arbetsgivarens logotyp i bakgrunden.

text: Enligt min uppfattning är annonskampanjen utformad på ett sådant sätt att det för en utomstående kan framstå som att Arbetsmiljöverket i någon mening sanktionerar de tre namngivna arbetsgivarnas arbetsmiljöarbete. Det kan därför inte uteslutas att den uppfattas som ren marknadsföring av dessa arbetsgivare och deras förmåga att erbjuda sina anställda en god arbetsmiljö. Med ett sådant synsätt har det alltså funnits en risk för Arbetsmiljöverket att någon som tar del

text: av annonskampanjen utan vidare drar slutsatsen att de tre aktuella arbetsgivarna lyckats särskilt bra i sitt arbetsmiljöarbete och att de därför framhålls som föredömen av myndigheten. Sammantaget ligger det då nära till hands att uppfatta annonskampanjen som ett sätt för Arbetsmiljöverket att göra reklam för dessa arbetsgivare. Det faktum att de utvalda arbetsgivarnas logotyper inte använts direkt i kampanjen ändrar inte detta. Centralt här är att redan risken för att en utomstående uppfattar att objektivitetsprincipen inte iakttas räcker för att ett visst agerande från myndighetens sida ska kunna anses strida mot den.

text: Utöver att Arbetsmiljöverket avsett att uppfylla sitt kommunikationsmål genom kampanjen, har myndigheten i sitt remissvar framfört att de namngivna arbetsgivarna inte kan räkna med att komma lindrigare undan vid framtida tillsynsinsatser bara för att de deltagit i kampanjen. Den sammanvägda bedömning som görs i remissvaret synes vidare vara att tillsynsverksamheten bedrivs på ett opartiskt sätt. Jag har viss förståelse för hur man på myndigheten uppfattar den egna verksamheten, men det viktiga när annonskampanjen nu ska bedömas är hur den kan uppfattas av allmänheten.

text: Syftet med annonskampanjen kan inte bedömas på annat sätt än lovvärt och att det ligger inom Arbetsmiljöverkets uppdrag. Oaktat det anser jag att annonserna utformats på ett mindre lyckat sätt. Helt klart ingår det inte i Arbetsmiljöverkets uppgifter att lyfta fram och marknadsföra enskilda arbetsgivare, oavsett om de är offentliga eller allmänna, därför att de enligt myndighetens uppfattning bedriver ett viktigt arbetsmiljöarbete. Jag kan inte heller se att målgruppernas önskemål om verkliga exempel eller myndighetens vilja att öka den egna trovärdigheten och vara tydlig med hur föreskrifter om organisatorisk och social arbetsmiljö kan genomföras överhuvudtaget kan vara skäl att utforma annonserna på det sätt som skett. Tvärtom vill jag betona vikten av att objektivitetsprincipen iakttas och tas på allvar. Det är nödvändigt eftersom principen har stor betydelse från rättssäkerhetssynpunkt och för att allmänheten ska ha förtroende för myndigheterna och deras verksamheter. Detta gäller inte minst tillsynsmyndigheterna. Det är helt avgörande att de agerar på ett sätt som gör att deras oberoende som kontrollorgan inte sätts i fråga (

text: JO 2011/12 s. 535

text: Sammanfattningsvis kan annonskampanjen, objektivt sett, inte uppfattas på annat sätt än att Arbetsmiljöverket gör reklam för de arbetsgivare som nämns i annonserna. Annonserna riskerar därför att leda till att allmänheten ifrågasätter myndighetens opartiskhet gentemot de arbetsgivare som deltagit i annonskampanjen, vilket i sig är ägnat att rubba den allmänna tilltron till myndigheten som helhet. Jag kan inte bedöma annonskampanjen på annat sätt än att den har utformats i strid mot

text: regeringsformens

text: krav på saklighet och opartiskhet. Arbetsmiljöverket förtjänar kritik för detta.

text: Ärendet avslutas.