title: En konsument, som via ett företags webbplats hade bokat en tid för tandblekning, kom inte på den bokade tiden. Han begärde därefter att slippa betala för tjänsten. ARN kom fram till att distansavtalslagen var tillämplig och att konsumenten hade ångrat avtalet inom den förlängda ångerfristen. Eftersom företaget inte hade visat att fullständig information om ångerrätten hade lämnats hade företaget inte rätt till ersättning enligt distansavtalslagen. ARN bedömde emellertid att det förhållandet att konsumenten i efterhand ångrade avtalet inte utesluter ett skadeståndsansvar för den förlust företaget orsakats på grund av att företaget inte fick möjlighet att fullgöra sin prestation eller ta in någon annan kund på den bokade tiden. ARN bedömde att skadan skäligen kunde uppskattas till det pris som konsumenten skulle ha betalat för tjänsten.

text: AG begärde betalningsbefrielse från ett krav på 1 299 kr.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav AG följande. Den 11 oktober 2021 bokade han en tid för tandblekning den 5 november 2021 för 1 299 kr hos företaget via bolagets webbplats. Eftersom han inte nyttjade den bokade tiden vill han inte betala för tjänsten. Han kontaktade företaget den 2 december 2021 och uppgav att han inte ville betala fakturan. Han erbjöds en ny tid. Han tackade nej eftersom han inte längre vill ha tjänsten efter att ha sett bolagets arbetsplats. Hans uppfattning är att bolaget inte har bra kunskap för att utföra tjänsten.

text: Företaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav företaget följande. AG kom inte i tid till det bokade besöket. Eftersom bolaget har andra kunder med bokade tider kan det inte klämma in en ny kund för att utföra behandling. I det här fallet fick AG ett erbjudande om att få en ny tid, vilket han tackade nej till med hänvisning till att han bor utanför Stockholm. I vanliga fall får kunden inte något sådant erbjudande om tiden avbokas inom 24 timmars marginal eller om tiden missas. AG har inte genomgått någon behandling hos företaget och kan därför inte ha någon uppfattning om de behandlingar som erbjuds.

text: Har parterna ingått ett bindande avtal?

text: Av utredningen i ärendet framgår att AG bokade en tid för tandblekning den 5 november 2021 på företagets webbplats, att han inte kom på den bokade tiden och att han erbjöds en ny tid den 14 november 2021 som han inte ville ha.

text: Nämnden konstaterar att båda parter i samband med bokningen förpliktade sig att fullgöra sin del av avtalet, dvs. AG att betala och företaget att fullgöra tjänsten. Det är alltså inte fråga om någon oförbindande bokning utan parterna har ingått ett bindande avtal om en tandblekningstjänst.

text: Har AG rätt att ångra avtalet?

text: Eftersom avtalet mellan parterna har ingåtts via internet inom ramen för ett av bolaget organiserat system för att träffa avtal på distans är lagen om distansavtal och avtal utanför affärslokaler (

text: distansavtalslagen

text: ) tillämplig.

text: Enligt

text: distansavtalslagen

text: har konsumenten rätt att frånträda (ångra) ett avtal om utförande av en tjänst genom att lämna ett tydligt meddelande om detta till näringsidkaren inom 14 dagar från den dag då

text: avtalet ingicks (2 kap. 10 och 12 §§). Det krävs inte att konsumenten använder ordet ”ångra” eller hänvisar till

text: distansavtalslagen

text: . Det väsentliga är att det framgår att konsumenten inte vill stå fast vid avtalet. Att enbart utebli från en inbokad tid är inte tillräckligt för att konsumenten ska anses ha ångrat avtalet.

text: Av

text: distansavtalslagen

text: följer att näringsidkaren ska informera konsumenten om och under vilka förutsättningar det finns en ångerrätt, tidsfristen och övriga villkor för ångerrätten, hur ångerrätten utövas samt att det finns ett standardformulär för utövande av ångerrätten. Informationen ska ges klart och begripligt (

text: 2 kap. 2 § 10)

text: . Om konsumenten inte har fått sådan information upphör rätten att ångra avtalet senast ett år efter det att ångerfristen skulle ha löpt ut om informationen hade lämnats på föreskrivet sätt (

text: 2 kap. 12 §

text: Av utredningen i ärendet framgår att AG den 2 december 2021 förklarade för företaget att han inte ville betala fakturan för det bokade besöket. Det måste därmed för företaget ha stått klart att AG inte ville stå fast vid sin avtalsbundenhet. Han har alltså genom detta frånträtt avtalet.

text: Företaget har, trots förfrågan från nämnden, inte presenterat någon utredning om huruvida bolaget har lämnat information om ångerrätten till AG på det sätt som följer av

text: distansavtalslagen

text: . Nämnden utgår därför från att ångerfristen fortfarande löpte den 2 december 2021. AG har därmed frånträtt avtalet i rätt tid.

text: Har företaget rätt till ersättning av AG?

text: Om en avtalad tjänst utförs innan ångerfristen har löpt ut innebär regleringen i

text: distansavtalslagen

text: att konsumenten som regel har rätt att ångra avtalet i efterhand, dvs. även efter det att tjänsten fullgjorts. Konsumenten befrias då från sin skyldighet att betala det avtalade priset för tjänsten. Om priset redan har betalats ska näringsidkaren betala tillbaka det till konsumenten (

text: 2 kap. 14 §

text: I ett sådant fall ska konsumenten dock ersätta näringsidkaren med en proportionell andel av det avtalade priset för den tjänst som utförts, förutsatt att konsumenten uttryckligen har begärt att tjänsten skulle börja utföras under ångerfristen och näringsidkaren har gett konsumenten information om ångerrätten på det sätt som följer av lagen (2 kap. 15 § 3). Om tjänsten har utförts i sin helhet motsvarar näringsidkarens rätt till ersättning som regel det avtalade priset för tjänsten. Av allmänna principer följer att näringsidkaren har rätt att kvitta sin fordran mot konsumentens fordran på återbetalning av priset. Konsumenten har alltså i praktiken inte rätt att kräva något belopp från näringsidkaren. Om näringsidkaren inte har informerat konsumenten om ångerrätten på det sätt som framgår av lagen, blir konsekvensen i stället att konsumenten får tjänsten utan att behöva betala för den.

text: Även om konsumenten uteblir från den avtalade tiden för utförande av tjänsten och därefter ångrar avtalet innebär regleringen i

text: distansavtalslagen

text: att konsumenten befrias från sin skyldighet att betala det avtalade priset och att konsumenten, om priset har betalats, har rätt att få tillbaka beloppet. Eftersom tjänsten inte har utförts till någon del har näringsidkaren inte rätt till ersättning enligt bestämmelsen i

text: 2 kap. 15 § 3 distansavtalslagen

text: Av allmänna avtalsrättsliga principer följer att näringsidkaren kan ha rätt till ersättning av konsumenten för den förlust näringsidkaren orsakas på grund av att näringsidkaren inte fick möjlighet att fullgöra sin prestation eller ta in någon annan kund på den bokade tiden (se bl.a. nämndens avgörande i ärende 2016-13151). Enligt nämndens bedömning bör ett sådant krav även kunna riktas mot en konsument som har frånträtt avtalet. Syftet med regleringen i

text: distansavtalslagen

text: är visserligen att en konsument som utövar sin ångerrätt inte får drabbas av andra följer än de som framgår av lagen.

text: Detta kan dock inte anses utesluta ett ansvar om det finns någon annan tillkommande grund utöver att avtalet ångrats (jfr

text: skäl 48

text: i

text: direktiv 2011/83/EU

text: om konsumenträttigheter, se även Kuttenkeuler, Lagen om distansavtal och avtal utanför affärslokaler En kommentar [JUNO version 1E], kommentaren till 2 kap. 15 §).

text: Det är utrett att AG inte kom på det avtalade besöket hos företaget den 5 november 2021. Eftersom tjänsten inte till någon del hade utförts innan AG ångrade avtalet är bestämmelsen om näringsidkarens rätt till ersättning i

text: 2 kap. 15 § 3 distansavtalslagen

text: inte tillämplig.

text: Företaget har uppgett att det inte var möjligt att ta in någon annan kund på den bokade tiden. Enligt nämndens bedömning finns det inte anledning att ifrågasätta den uppgiften. Det är alltså utrett att företaget har orsakats en skada som skäligen kan uppskattas till det pris som AG skulle ha betalat, dvs. 1 299 kr. Det förhållandet att AG i efterhand ångrade avtalet utesluter inte ett skadeståndsansvar.

text: Nämndens slutsats blir därför att AG:s krav ska avslås.


publisher: Allmänna reklamationsnämnden

title: En flyttjänst (flytt av bohag) avser huvudsakligen en transporttjänst och omfattas därför av undantaget från ångerrätten för varutransporter i 2 kap. 11 § 12 lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler (distansavtalslagen). Även fråga om huruvida information på företagets webbplats utgjorde avtalsinnehåll och om avbeställningsrätt.

org: arn

text: AH begärde att få frånträda avtalet och att företaget ska avstå från att kräva betalt av honom.

type: stycke

text: I sin anmälan till nämnden uppgav AH följande. I juli 2022 gjorde han en ansökan via flytta.se och blev uppringd av företaget ett par dagar senare. Han fick ett erbjudande och besökte företagets hemsida. Han noterade där att företaget tillämpade certifikat ”Bohag 2010”. Den 11 juli beställde han via hemsidan en flyttjänst av företaget. Den 16 juli ville han avbeställda tjänsten kostnadsfritt men blev nekad. Enligt ”Bohag 2010” ska detta vara möjligt. Företaget har svarat att de inte följer ”Bohag 2010”. Han begär att få frånträda tjänsten kostnadsfritt enligt villkoren som gällde när avtalets ingicks.

text: Företaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav företaget följande. Den 12 juli fick AH orderbekräftelsen. Företaget hade då bokat bil och personal. Först den 16 juli återkom AH. Företaget följer inte ”Bohag 2010” utan tillåter endast ombokning. Det finns inte någon ångerrätt på det sätt som AH hävdar, vilket han informerats om. Företaget åkte med sin personal till AH på den dag som överenskommits i början av augusti och fick då beskedet att flytten inte skulle ske. Företaget vidhåller därför sitt krav på full betalning.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

type: rubrik

text: Konsumenten har inte rätt att ångra avtalet enligt

text: distansavtalslagen

text: Avtalet mellan parterna är ett s.k. distansavtal, vilket innebär att lagen (

text: distansavtalslagen

text: ) är tillämplig. Enligt den lagen har konsumenten vid avtal om utförande av en tjänst som huvudregel rätt att frånträda (ångra) avtalet inom 14 dagar från det att avtalet ingicks.

text: I vissa undantagsfall har konsumenten dock inte rätt att frånträda avtalet. Undantag gäller bl.a. avtal gällande varutransporter om näringsidkaren ska tillhandahålla tjänsten på en bestämd dag eller under en bestämd tidsperiod (

text: 2 kap. 11 § 12 distansavtalslagen

text: ). Undantaget är generellt utformat och omfattar alla olika typer av varor, till skillnad mot transport av personer som i stort sett är undantagna från lagens tillämpning (se

text: 2 kap. 1 a § tredje stycket distansavtalslagen

text: ). Det kan vara fråga om transport av varor med t.ex. lastbil, båt eller tåg. Uttrycket varutransport har även ansetts innefatta uthyrning av lastbilar på en bestämd dag (se EU-domstolens dom i

text: mål C-336/03

text: , easyCar). Även om det i avtal om utförande av flyttjänster kan ingå att näringsidkaren t.ex. ska packa in och upp varor, avser avtalen huvudsakligen transport av varor. De måste därför anses omfattade av undantaget från ångerrätten. Enligt nämndens bedömning har AH alltså inte rätt att frånträda avtalet med stöd av

text: distansavtalslagen

text: Konsumenten har rätt att avbeställa tjänsten enligt parternas avtal

text: Av utredningen framgår att företaget på sin webbplats vid tidpunkten för avtalets ingående informerade om att företaget följer branschöverenskommelsen Bohag 2010. Detta framhölls som ett

text: argument för varför man som konsument ska välja just företaget. AH har med hänsyn till detta haft anledning att utgå från att företaget fullt ut följer Bohag 2010. Av Bohag 2010 framgår att en konsument har rätt att avbeställa tjänsten utan kostnad fram till 15 dagar före flytten. Detta måste alltså anses ha avtalats mellan parterna. Den omständigheten att företaget efter det att avtalet ingåtts framförde att företaget inte i den delen följer branschöverenskommelsen motiverar ingen annan bedömning.

text: AH har avbeställt tjänsten i rätt tid och företaget ska därför rekommenderas att avstå från att kräva betalt av honom.

type: avgorande


title: En konsument tvingades godkänna en transaktion genom hot som innebar eller för honom framstod som trängande fara. ARN har bedömt att konsumenten inte kan anses ha samtyckt till transaktionen, som därmed är obehörig i den mening som avses i 1 kap. 4 § betaltjänstlagen.

text: LB begärde återbetalning med 40 020 kr plus ränta från den 27 januari 2022.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav LB följande. Den 26 januari 2022 blev LB överfallen av två personer. Gärningsmännen tvingade honom, under pistolhot, att utföra en överföring från hans konto i banken om 40 000 kr via Western Union. Därutöver utgick en avgift om 20 kr. Han godkände själv överföringen med sitt BankID. Gärningsmännen har dömts för rånet och förpliktats att betala ett skadestånd med nu begärda 40 020 kr. Han informerade banken om händelsen dagen efter att den ägde rum, dvs. den 27 januari 2022.

text: Banken motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav banken följande. Betalningen om 40 020 kr till Western Union är godkänd och genomförd av LB själv. Det är därför inte fråga om en obehörig transaktion i den mening som avses i lagen om betaltjänster.

text: Samtyckeskravet i lagen om betaltjänster

text: I lagen (

text: ) om betaltjänster (betaltjänstlagen) finns regler om obehöriga transaktioner. Om en obehörig transaktion har ägt rum, ska banken enligt huvudregeln återställa kontot till den ställning som det skulle ha haft om transaktionen inte hade genomförts och därmed stå för den förlust som den obehöriga transaktionen har medfört för kontohavaren (se

text: 5 a kap. 1 §

text: Ett villkor för att reglerna ska tillämpas är alltså att transaktionen kan anses vara obehörig. Detta förutsätter att transaktionen har genomförts utan kontohavarens samtycke (se 1 kap. 4 §). Regleringen ger emellertid inte något direkt svar på frågan om vilka förutsättningar som ska vara uppfyllda för att ett samtycke ska anses föreligga.

text: Nämnden har tidigare behandlat frågor som rör förutsättningarna för att en transaktion ska anses vara obehörig (se nämndens beslut den 12 maj 2020 i ärendena 2019-08258, 2019-11253 och 2019-14354). Nämnden har då kommit fram till att en förutsättning för att en transaktion ska anses vara obehörig är att den har utförts av någon annan. Nämnden har uttalat att en transaktion inte ska anses vara obehörig i fall där kontohavaren själv har godkänt den (dvs. rent faktiskt har utfört exempelvis en signering) och förklarat att detta gäller oavsett om kontohavaren har lurats att utföra godkännandet eller har en felaktig uppfattning om vad transaktionen innebär eller vad en eventuell motprestation ska innehålla, eller vad hen över huvud taget gör när hen använder sitt betalningsinstrument.

text: I sina beslut, som alla gällde bedrägerier, har nämnden alltså fäst avgörande vikt vid vem som rent faktiskt har hanterat betalningsinstrumentet. Samtidigt måste beaktas att ett samtycke är en slags viljeförklaring och att det finns fall där det som kontohavaren ger till känna, t.ex. genom att använda ett betalningsinstrument, inte rimligen kan tillräknas hans eller hennes handlande. Det finns således

text: situationer där ett samtycke inte kan anses föreligga, även om kontohavaren rent faktiskt har godkänt transaktionen. Så får anses vara fallet när godkännandet över huvud taget inte kan anses ge uttryck för ett samtycke som kan hänföras till kontohavaren.

text: I fall där kontohavaren har tvingats lämna ett godkännande genom våld eller hot om våld kan godkännandet knappast anses utgöra ett samtycke i den mening som avses i 1 kap. 4 § betaltjänstlagen. I regel ter det sig nämligen inte naturligt att alls tillmäta ett godkännande i sådana fall någon samtyckesbetydelse som kan hänföras till kontohavaren; det kan inte gärna sägas att kontohavaren själv har utfört godkännandet (jfr 28 § lagen, 1915:218, om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område och

text: 8 kap. 5 § brottsbalken

text: Bedömningen i detta fall

text: Det står klart att LB lämnade ett godkännande till transaktionen med sitt BankID. Det står vidare klart att han tvingades göra detta genom hot som innebar eller för honom framstod som trängande fara. LB kan således inte anses ha samtyckt till transaktionen, som alltså är obehörig i den mening som avses 1 kap. 4 § betaltjänstlagen.

text: Enligt huvudregeln ska banken återställa kontot till den ställning som det skulle ha haft om den obehöriga transaktionen inte hade ägt rum (se 5 a kap. 1 § betaltjänstlagen). För att ett undantag från detta ska komma i fråga krävs att transaktionen har kunnat genomföras till följd av att kontohavaren inte har skyddat sin personliga behörighetsfunktion (se 5 a kap. 2 § betaltjänstlagen). LB:s agerande kan inte anses innebära att han har underlåtit att skydda sin personliga behörighetsfunktion. Han är således inte skyldig att svara för någon del av förlusten. Banken ska således rekommenderas att ersätta honom för hela förlusten.

text: Banken har varit skyldig att återställa konto senast i slutet av den bankdag som inträffade efter det att banken fick kännedom om transaktionen (se 5 a kap. 1 §). För dröjsmålet har LB rätt till ränta (se nämndens beslut denna dag i ärende 2023-04491). Det framgår att LB informerade banken om transaktionerna den 27 januari 2022. Banken, som inte har gjort gällande att någon tid krävdes för att undersöka om transaktionen var behörig, var alltså skyldig att återställa kontot senast den 28 januari 2022. Dröjsmålsränta ska därför utgå från den dagen.


title: En nöjespark har till följd av ett kraftigt oväder stängt samtliga attraktioner under fem och en halv timme på grund av säkerhetsskäl. Nämnden har kommit fram till att en så lång nedstängning inte är något som en besökare har haft anledning att räkna med. Besökaren har därför inte fått den avtalade prestationen. Det faktum att företaget inte har orsakat och inte heller kunnat förutse ovädret påverkar varken felbedömningen eller företagets ansvar i förhållande till konsumenten för den avtalade prestationen. Företagets avtalsvillkor innebär inte heller att det har friskrivit sig från ansvar för en total nedstängning. Konsumenten har därför rätt till ett prisavdrag som motsvarar felet, dvs. den tid som attraktionerna var stängda.

text: AE begärde återbetalning av 2 380 kr eller i andra hand 2 000 kr. I annat fall begärde hon att få ett tillgodohavande om 2 380 kr.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav AE följande. Den 2 augusti 2022 beställde hon fyra biljetter ”Allti-Ett” på företagets hemsida. I biljetterna ingick entré och stora åkpasset. På hemsidan stod det ”Med Allt-i-Ett ingår fria åk i alla attraktioner från öppning till stängning”. Hennes sällskap besökte nöjesparken den 4 augusti 2022. De anlände kl. 11.30, men eftersom köerna var så långa hann de endast åka två attraktioner. När klockan var 15.00 stängde alla attraktionerna eftersom det hade börjat regna och åska kraftigt. Attraktionerna öppnade igen först kl. 22.00. Den timme som attraktionerna då var öppna satt hennes sällskap större delen av tiden fast i attraktionen Helix på grund av tekniskt strul. Totalt hann sällskapet endast åka fem attraktioner. Hon klagade till företaget den 5 augusti 2022. Företaget erbjöd dem kompensation i form av ett åkpass för kvällen. Det var inte en tillräcklig kompensation eftersom attraktionerna den aktuella dagen slutade att fungera kl. 15.00.

text: Hon begärde att få tillbaka hela det belopp som hon hade betalat eftersom hon inte kunde använda åkbanden som utlovat. I andra hand begärde hon att få tillbaka 2 000 kr, vilket avsåg kostnaden för åkbanden.

text: Företaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav företaget följande. Företaget ger inga utfästelser vare sig på antal åk man kan förvänta sig att göra när man besöker nöjesparken eller vad som kan anses vara en rimlig kötid. Det går inte att lämna sådana garantier eller ge sådana utfästelser eftersom det till stor del ligger utanför företagets kontroll. Ett besök i nöjesparken beror till stor del på den individuella gästens preferenser och beteende, och om man besöker parken under högsäsong. Att företaget inte ger några garantier eller utfästelser framgår av företagets köpvillkor som är tillgängliga på företagets hemsida och som är gällande för samtliga köp gjorda hos företaget.

text: AE och hennes tre vänner besökte nöjesparken under högsäsong. De kom strax före kl. 12.00. Vid kl. 16.00 fick nöjesparken stänga ner åkattraktioner av säkerhetsskäl, då ett ruskigt och ovanligt dramatiskt regn- och åskoväder drog in över Göteborg. Alla attraktioner kom igång igen kl. 21.30 när ovädret hade passerat. Det är olycklig att det kom ett oväntat hårt oväder som tvingade företaget att av säkerhetsskäl stänga åkattraktioner i 5,5 timmar. Det hör till ovanligheterna att attraktioner behöver stängas ner på grund av oväder. Det här ovädret var av ett annat slag och det kunde företaget inte förutse och det kan inte läggas företaget till last.

text: Eftersom företaget inte ger några garantier eller utfästelser vad gäller vare sig åkattraktioner och dess drift eller kötider så ansåg företaget att nämnden skulle avslå AE:s krav. Om AE skulle få begärd

text: kompensation skulle det försätta henne och hennes tre vänner i en bättre situation än om det oväntade ovädret inte hade tvingat företaget att stänga åkattraktionerna. AE saknade därför grund för att begära en sådan kompensation och den var inte förenlig med allmänna skadeståndsrättsliga principer.

text: AE har, trots att företaget inte har några lagliga eller kontraktuella skyldigheter att erbjuda kompensation, erbjudits kompensation i form av fyra Stora Åkpass som är giltiga under ett kvällsbesök (från kl. 16.00 till stängning) valfri öppetdag under år 2022 eller år 2023. Den erbjudna kompensationen motsvarar driftstoppet.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Företaget och AE har ingått ett avtal

text: AE har för sig och tre andra personer köpt biljetter till företagets nöjespark, som innefattade entré och stora åkpasset.

text: Köpet avser närmast en tjänst. I grunden finns ett avtal mellan nöjesparken och besökaren. Avtalet innebär att besökaren ska få tillträde till nöjesparken och att arrangören ska tillhandahålla de avtalade attraktionerna.

text: Det finns ingen lagstiftning som är direkt tillämplig för den aktuella typen av tjänst. Vägledning kan dock sökas i

text: konsumenttjänstlagen

text: . I denna lag finns bestämmelser om att en tjänst ska utföras på ett visst sätt, när den ska utföras och vad som gäller om tjänsten är felaktig eller inte har fullgjorts.

text: Allmänt om kraven på en arrangörs prestation

text: Tjänster som tillhandahålls av nöjesparker och liknande tillhandahålls under speciella förhållanden. Som nämnden uttalat i ärenden som rör exempelvis idrottsevenemang och kulturella evenemang kan åskådarens subjektiva upplevelse av arrangemanget inte tillmätas avgörande betydelse för vad som utgör en avtalsenlig fullgörelse av arrangörens förpliktelse.

text: För att ett fel ska föreligga måste det i stället krävas att det i objektiv bemärkelse föreligger en avvikelse från vad konsumenten har haft anledning att förvänta sig. Om näringsidkaren inte fullgör tjänsten eller fullgör den på ett sätt som avviker från konsumentens befogade förväntningar, och konsumenten således inte får den avtalade prestationen, har konsumenten som huvudregel rätt att göra avdrag på priset (se

text: 21 § konsumenttjänstlagen

text: ). Som utgångspunkt ska avdraget svara mot felets betydelse för konsumenten (se rättsfallet ”Suterränghuset på Ekerö”

text: NJA 2021 s. 353

text: , jfr rättsfallet

text: NJA 2008 s. 642

text: Prestationen avviker från avtalet

text: AE har gjort gällande flera fel i den avtalade tjänsten.

text: Att det under högsäsong är långa köer till olika attraktioner eller att ett regnoväder hindrar besökare från att åka vissa attraktioner under en viss kortare tid är något som en besökare på en nöjespark utomhus får räkna med. Sådana omständigheter kan i normalfallet alltså inte anses utgöra fel i köprättslig mening.

text: Det förhållandet att AE och hennes sällskap på grund av köer endast hann åka två attraktioner kan enligt nämndens bedömning inte anses innebära att företagets prestation avvek från vad de med fog kunde förvänta sig.

text: Det förhållandet att samtliga attraktioner var helt avstängda i fem och en halv timme är emellertid inte något som besökare normalt sett kan anses ha anledning att räkna med. Nedstängningen innebär att konsumenten inte har fått den avtalade prestationen.

text: För felbedömningen spelar det inte någon roll om företaget kunde förutse det oväder som ledde till nedstängningen eller inte. Det saknar också betydelse att företaget inte orsakat den omständighet som låg bakom nedstängningen.

text: Fråga är om företaget kan anses ha begränsat sitt ansvar genom de villkor som gäller för köpet.

text: Företaget har framhållit att det enligt villkoren inte lämnar några garantier avseende attraktioners drift, eftersom detta i stor utsträckning ligger utom företagets kontroll (punkten 6.9 i villkoren). Nämnden konstaterar att detta är en allmänt hållen reglering som närmast får anses innebära att företaget inte lämnar några närmare utfästelser om driften av attraktionerna. Villkoret kan inte anses innebära att företaget friskriver sig från ansvar för avvikelser från vad som i övrigt följer av avtalet. Den tillhandhållna prestationen får därför anses vara felaktig i det angivna avseendet trots det som sägs i det villkor som företaget har pekat på.

text: Slutsatsen är att företagets prestation avvek från vad AE hade anledning att förvänta sig och att företaget ansvarar för denna avvikelse.

text: AE har rätt till prisavdrag

text: Det avtalade priset uppgick till 2 380 kr, vilket alltså motsvarar värdet av tjänsten i avtalsenligt skick. AE har begärt att hela beloppet ska återbetalas. Nämnden konstaterar att detta förutsätter att tiden såväl före som efter nedstängningen var helt utan värde för AE och hennes vänner. AE har inte bevisat att så är fallet. Vad som i stället har framkommit är att nedstängningen pågick under lite mer än halva tiden av sällskapets besök. Hänsyn bör även tas till att värdet av ett besök som avbryts i förtid är lägre än värdet av ett besök som kunnat slutföras. Prisavdragets storlek bör bestämmas med utgångspunkt från detta och får skäligen anses uppgå till 1 500 kr. Företaget ska alltså rekommenderas att återbetala detta belopp till AE.


title: En konsument hade ingått avtal om leasing av en bil. Konsumenten menade att parterna avtalat om en fast leasingavgift, varför företaget inte hade rätt att höja avgiften under avtalstiden. Företaget hävdade å sin sida att parterna avtalat om en rörlig leasingavgift som kunde ändras bland annat om räntan för upplåning ändrades. ARN kom fram till att det tydligt framgick av parternas avtal att de hade avtalat om en rörlig avgift. Enligt ARN var varken den avtalade avgiftsmodellen eller justeringen av avgiften oskälig mot konsumenten. Företaget hade därför rätt att höja leasingavgiften på sätt som skett.

text: PM begärde att få betala en fast månadsavgift om 5 559 kr och återbetalning av det belopp som han hade betalat utöver detta.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav PM följande. I juni 2021 ingick han ett avtal med en bilhandlare om leasing av en Volkswagen ID4. Han var tydlig med att han ville att månadsavgiften skulle inkludera allt (försäkring, vinterdäck, miltal och eventuella administrativa kostnader). De kom överens om att avgiften skulle uppgå till 5 559 kr.

text: I januari 2022 hämtade han bilen och skrev då på ett avtal som enligt hans uppfattning innebar en bekräftelse av att han hade hämtat bilen och skulle börja betala den tidigare överenskomna avgiften. De fakturor som han därefter fick omfattade olika belopp och överensstämde inte med den överenskomna avgiften. Han frågade vad detta berodde på och fick veta att det var räntan, något som han upplysts om. I avtalet från juni 2021 nämns inte något om räntan.

text: Under tiden januari – september 2022 betalade han 1 513 kr mer än om månadsavgiften hade uppgått till 5 559 kr.

text: Bilhandlaren motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav bilhandlaren följande. Företaget är inte part i det leasingavtal som PM ingick med leasegivaren.

text: PM fick en offert där det tydligt framgick att avgiften skulle regleras efter den basränta som låg till grund för finansieringen. Han gjorde beställningen med utgångspunkt från dessa villkor. Också av leasingavtalet, som tecknades vid leveransen, framgick att det fanns en rörlig ränta (se avsnitt 7 i de allmänna villkoren för privatleasing).

text: Även leasegivaren motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav leasegivaren följande. Parterna ingick ett leasingavtal den 7 januari 2022. I samband med detta tog PM del av de allmänna villkoren utan att invända mot dessa.

text: Parterna har inte avtalat om en fast leasingavgift. Det framgår av leasingavtalet att räntan är rörlig. En rörlig leasingavgift är dessutom sedvanlig på marknaden. Inte heller med bilhandlaren har PM avtalat om en fast avgift.

text: Det avtal som PM ingick med bilhandlaren i juni 2021 reglerar beställningen av bilen och eventuella tillval. I avtalet anges en uppskattad beräkning av leasingavgiften grundad på den bil han valde och de tillval han gjorde. I avtalet angavs den uppskattade leasingavgiften till 5 284 kr per månad. Beräkningarna är inte på något sätt bindande för leasegivaren.

text: Inför tecknandet av avtalet med bilhandlaren fick PM ett affärsförslag. Även i detta angavs en beräkning av kostnaderna för privatleasing av leasegivaren. I affärsförslagen beräknades leasingavgiften till 5 398 kr per månad. Av affärsförslaget framgick att ”leasing-avgiften i affärsförslaget är rörlig och följer justering av VWFS basränta”. Det framgick att förslaget inte var bindande för leasegivaren innan ett leasingavtal hade ingåtts.

text: Leasingen av bilen, dvs. dess finansiering, regleras i stället i leasingavtalet. I avtalet anges att avgiften vid avtalets ingående uppgick till 5 225 kr per månad, vilket är ett lägre belopp än de belopp som uppskattades i affärsförslagen och i avtalet med bilhandlaren.

text: Det framgår av leasingavtalet att räntan är rörlig och att basdag för ränta är den 1 juli 2021. Hur leasingavgiften beräknas framgår av avsnitt 7 i de allmänna villkoren. Där anges att i leasingavgiften ingår ränta som kan vara fast eller rörlig (se punkten 7.1). Det anges även att, för avtal som löper med rörlig ränta, räntan följer förändringar i leasegivarens upplåningskostnad, VWFS basränta (se punken 7.2). Under avtalstiden kan räntan därför både sänkas och höjas.

text: Den leasingavgift som leasegivaren har fakturerat har vissa månader varit lägre än vad som uppskattades i beställningsavtalet och vissa månader har den varit högre.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Kravet mot bilhandlaren

text: Det har mellan PM och bilhandlaren inte träffats något avtal om leasing som kan ligga till grund för hans krav. Kravet mot bilhandlaren ska därför avslås.

text: Kravet mot leasegivaren

text: Frågan är om PM och leasegivaren har avtalat om en leasingavgift som är fast eller om leasegivaren har haft rätt att ändra avgiften på det sätt som skett.

text: Vid tolkningen av avtalet mellan parterna ska beaktas att villkoret rör PM:s huvudsakliga motprestation och att det gäller förhållanden som är av central betydelse för att han ska kunna bedöma de ekonomiska konsekvenserna av avtalet. Utgångspunkten måste i sådana fall vara att det ställs höga krav på klarhet och begriplighet (se bl.a. EU-domstolens domar i mål C- 26/13, Kásler och Káslerné Rábai,

text: mål C-621/17

text: , Kiss och CIB Bank, och

text: mål C-125/18

text: , Gómez del Moral Guasch).

text: I leasingavtalet, som har formen av ett kontraktsformulär, redovisas parterna och den bil som är aktuell. Under rubriken ”Leasingvillkor” finns uppgifter om leasingavgiften. Där står det ”Leasingavgift, f.n. kr” och i anslutning till detta anges beloppet 5 225. Under samma rubrik anges även ”Rörlig / Fast ränta” och i anslutning till detta står det ”Rörlig”. Det framgår också att basdagen för ränta är den 1 juli 2021.

text: Bestämmelser om beräkning av leasingavgiften finns i punkten 7 i leasegivarens allmänna villkor.

text: 7. Beräkning av leasingavgift

text: 7.1 Leasegivarens anskaffningskostnad, inklusive skatter, avgifter och kostnader för Fordonet samt Fordonets restvärde utgör faktorer som beräkningen av leasingavgiften baseras på. Leasingavgiften kan komma att reduceras med anledning av utbetald klimatbonus. I

text: leasingavgiften ingår även ränta som kan vara rörlig eller fast. Räntan beräknas på faktiskt antal dagar under aktuellt kalenderår med en Räntedagsbas 365/360.

text: 7.2 För avtal som löper med rörlig ränta följer räntan förändringar i Leasegivarens upplåningskostnad, VWFS basränta. Basräntan fastställs en gång per månad och publiceras på internetsidan www.vwfs.se. Räntan kan därför både höjas och sänkas under avtalstiden, men vid fastställande av rörlig ränta tas inte hänsyn till negativ ränta. För avtal med fast ränta gäller angiven fast ränta utan hänsyn till förändringar i ränteläget.

text: I kontraktsformuläret finns en hänvisning till de allmänna villkoren. Hänvisningen är tydlig både när det gäller sin formulering och placering i kontraktet. Enligt nämndens bedömning har de allmänna villkoren, och villkoret om ändring av leasingavgiften, genom hänvisningen införlivats med det enskilda avtalet (jfr rättsfallet

text: NJA 2011 s. 600

text: ). Detta gäller oavsett om PM muntligen informerades om villkoret i samband med att avtalet träffades.

text: Bestämmelsen om förändringar av hyran i de allmänna villkoren kan inte anses oklar. Det framgår att leasegivaren har rätt att ändra leasingavgiften bland annat vid förändringar av bolagets upplåningskostnader, däribland dess räntekostnader. Den utredning som leasegivaren har presenterat i ärendet ger stöd för att så har varit fallet under avtalstiden.

text: En förutsättning för att leasegivaren ska har rätt att höja avgiften vid en ränteuppgång är att detta är en följd av lån som leasegivaren har tagit på marknadsmässiga villkor (jfr rättsfallet

text: NJA 2005 s. 142

text: ). Enligt vad som har framkommit baseras den aktuella räntan bl.a. på STIBOR90 (Stockholm Interbank Offered Rate, 90 dagar) som hör till en grupp av allmänt accepterade referensräntor. De justeringar av avgiften som har gjorts får därmed anses vara godtagbara.

text: Enligt nämndens bedömning kan varken den avtalade avgiftsmodellen eller justeringen i detta fall anses vara oskälig mot PM.

text: Med hänsyn till det som har redovisats kommer nämnden till slutsatsen att leasegivaren har haft rätt att höja avgiften på det sätt som har skett. PM:s krav mot leasegivaren ska därför avslås.


title: Avtalstolkning. En konsument hade ingått ett avtal om service av sin bil under ett år till en fast månadsavgift. Avtalad körsträcka var 1 500 mil. ARN kom fram till att avtalsvillkoret om avgiftshöjning var oklart formulerat när det gällde avstämning av körsträckan under avtalsperioden; det framgick inte tydligt att körsträckan skulle vara jämnt fördelad över året. ARN kom också fram till att serviceinnehållet inte hade ändrats. Eftersom en höjning av månadsavgiften förutsatte att båda dessa förutsättningar var uppfyllda fick företaget inte höja avgiften.

text: JK begärde att avtalat pris om 379 kr per månad ska gälla och att han ska slippa betala överskjutande belopp.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav JK följande. Den 10 januari 2022 tecknade han ett serviceavtal med företaget. Avtalet tecknades för ett år och en körsträcka om 1 500 mil, med en månadskostnad om 379 kr. Han lämnade in bilen för den årliga servicen den 10 augusti 2022 och fick tillbaka bilen samma dag utan några kommentarer om tilläggsservice eller reparationer. Fem dagar senare fick han ett brev med information om att månadskostnaden skulle justeras upp med 718 kr på grund av övermil. Han informerades även om att han skulle behöva betala 5 749 kr till företaget retroaktivt.

text: Företaget grundade beslutet på att bilen enligt en ny beräkning skulle ha en årlig körsträcka om 1 823 mil, i stället för avtalade 1 500 mil. Orsaken var att bilen hade körts i snitt 171 mil per månad under de första sju månaderna. Vid servicetillfället hade dock bilen inte körts mer än 1 197 mil. Familjen använder bilen främst under sommarmånaderna och körsträckan under avtalstiden kommer inte att överstiga 1 500 mil. Avtalat pris om 379 kr per månad ska därför gälla.

text: Han hade inte beställt några extra moment till servicen (alltså moment som inte omfattas av serviceavtalet) eller för den delen informerats om att några sådana extra moment skulle komma att utföras.

text: Företaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav företaget följande. I avtalat pris om 379 kr per månad ingår en så kallad underhållsservice. Beräknat miltal vid servicetillfället var 13 663 mil. Vid servicebesöket hade bilen emellertid körts 13 986 mil.

text: Bilen har en motor med motorkod D4204T6. Intervallen för byte av kamaxelrem och hjälpaggregatrem är för denna motor 15 000 mil eller 10 år. Eftersom bilen hade körts 13 986 mil vid servicebesöket byttes remmarna ut. Dessa byten ingår inte i serviceavtalet. För att inte milintervallet ska överstigas byts remmarna ut innan motorn nått 15 000 mil. Om intervallen hade senarelagts är risken att kamaxelremmen och/eller hjälpaggregatremmen hade brustit, med motorhaveri som följd. Kostnaden för dessa byten uppgick till 9 440 kr inklusive moms. JK betalade dock 8 616 kr inklusive moms.

text: Av villkorspunkt 4 Över-/Undermilsjustering framgår att en justering sker om den verkliga mätarställningen överstiger beräknad mätarställning med mer än 300 mil och att serviceinnehållet ändras. Båda kraven för justering är uppfyllda.

text: Bakgrund

text: Parterna är överens om att de i januari 2022 ingick ett serviceavtal som skulle gälla under ett år till en

text: fast kostnad om 379 kr per månad, beräknad på en årlig körsträcka om 1 500 mil. Vid avtalets ingående hade JK:s bil en mätarställning om 12 798 mil. Vid verkstadsbesök den 10 augusti 2022 byttes kamaxelrem och hjälpaggregatrem. Bilen hade då en mätarställning om 13 986 mil.

text: Frågan i ärendet är om företaget med anledning av det inträffade hade rätt att höja månadskostnaden. Företaget har hänvisat till de allmänna villkor för företagets serviceavtal som fogats till parternas serviceavtal och anfört att rätten att höja priset framgår av punkt 4 i de allmänna villkoren. Av punkt 4 a) framgår att företaget har rätt att när som helst kontrollera om den verkliga körsträckan på årsbasis stämmer överens med den avtalade årliga körsträckan. I punkt 4 c) anges följande.

text: Nytt pris: Handlaren har rätt att justera månadsavgiften för avtalsperiodens återstående månader om fordonets verkliga mätarställning överstiger beräknad mätarställning med mer än 300 mil och att serviceinnehållet ändras. Beräknad mätarställning är den mätarställning som borde ha uppnåtts vid avstämningstillfället om den avtalade årliga körsträckan hade följts. Det nya priset är det pris som skulle ha gällt om korrekt årlig körsträcka hade angivits när avtalet tecknades alternativt förnyades.

text: Nämnden konstaterar att det enligt punkt 4 c) krävs att två förutsättningar är uppfyllda för att priset ska få höjas. Dels ska fordonets verkliga mätarställning överstiga beräknad mätarställning med mer än 300 mil, dels ska serviceinnehållet ändras. Båda förutsättningarna måste vara uppfyllda för att priset ska få höjas.

text: Första förutsättningen – Verklig mätarställning överstiger beräknad mätarställning

text: Nämnden konstaterar att de allmänna villkoren, inklusive punkt 4, inte har varit föremål för individuell förhandling mellan parterna. Om innebörden av ett avtalsvillkor som inte har varit föremål för individuell förhandling är oklar, ska vid en tvist mellan en näringsidkare och en konsument villkoret tolkas till konsumentens förmån (se 10 § avtalsvillkorslagen).

text: Företaget menar att det aktuella villkoret ska tolkas på så sätt att ett fordons mätarställning vid exempelvis ett verkstadsbesök inte då med mer än 300 mil ska överstiga en mätarställning baserat på en jämn fördelning över året av den avtalade årliga körsträckan. Nämnden konstaterar dock att de allmänna villkoren i punkt 4 c), lästa för sig eller i förening med övriga villkorspunkter, inte på ett tydligt sätt anger att den årliga körsträckan om 1 500 mil ska vara jämnt fördelad över året. Det finns alltså en oklarhet i villkoren i det avseendet. Den oklarheten gör att villkoren i punkt 4 ska tolkas till JK:s förmån. Nämnden anser därför att villkoren i punkt 4 ska tolkas så att JK inte vid kontroll under avtalsperioden eller vid avtalsperiodens slut får överskrida 1 500 mil med mer än 300 mil.

text: Eftersom mätarställningen vid avstämningstillfället den 10 augusti 2022 var 13 986 mil samt att avtalad årlig körsträcka om 1 500 mil inte hade uppnåtts, och därmed inte heller överskridits med 300 mil, är den första förutsättningen i punkt 4 c) i de allmänna villkoren inte uppfylld. Redan av den anledningen saknade företaget stöd i villkoren för en höjning av månadsavgiften.

text: Andra förutsättningen – Serviceinnehållet ska ändras

text: För att månadsavgiften ska få höjas krävs också att serviceinnehållet ändras. Av de allmänna villkoren, punkt 5.1, framgår att avtalet omfattar att handlaren, utan ytterligare kostnad för kunden, ska tillhandahålla och utföra Original Service, inklusive bland annat ”milbundna intervalltillägg såsom byten av tändstift, luftfilter och kamrem”.

text: Företaget har ansett att det vid servicetillfället den 10 augusti 2022 behövde bytas kamaxelrem och hjälpaggregatrem, eftersom det i serviceprogrammet ingick att dessa byten skulle ske vid 15 000 mil och – som nämnden har uppfattat företagets argument – det vid servicetillfället var mindre än 1 500 mil kvar till 15 000 mil.

text: Vid avtalsperiodens början hade bilen körts 12 798 mil. Enligt avtalet hade JK rätt att inom avtalsperioden köra bilen till en mätarställning om 14 298 mil. Det var i så fall kvar mindre än 1 500 mil till 15 000 mil. Utifrån företagets argumentation om att de aktuella remmarna behövde bytas vid miltalet 13 986 mil hade samma remmar även behövt bytas inom avtalsperioden och den åtgärden

text: hade då legat inom serviceinnehållet i punkt 5.1 i de allmänna villkoren. Bytet av remmarna har alltså inte varit något som tillkommit utöver vad som ingick i den service som JK hade rätt att erhålla utan kostnad enligt punkt 5.1. Och även om JK vid servicetillfället hade – utifrån företagets metod att beräkna körsträcka utifrån en jämn fördelning över året – vid servicetillfället den 10 augusti 2022 hållit sig inom ramen för vad han enligt företagets sätt att se det fick ha kört bilen, nämligen 13 673 mil, skulle det ha varit mindre än 1 500 mil kvar till 15 000 mil och handlaren skulle då ha bytt remmarna enligt företagets uppfattning. Sammantaget innebär det att rembytet under alla omständigheter skulle ha skett inom ramen för serviceavtalet (punkt 5.1). Det har alltså inte varit fråga om något ändrat serviceinnehåll. Den andra förutsättningen i punkt 4 c) i de allmänna villkoren är således inte heller uppfylld. Även tagen för sig innebär avsaknaden av den förutsättningen att företaget inte har haft rätt att höja månadsavgiften.

text: Fråga om tilläggsarbete

text: JK har i ärendet uppgett att han inte beställt bytet av remmarna och att han inte heller informerats av handlaren om att dessa byten skulle ske. Företaget har i ärendet inte invänt mot det. Näringsidkaren ska då behov av tilläggsarbete uppkommer underrätta konsumenten om det och begära dennes anvisningar (se

text: 8 § konsumenttjänstlagen

text: ). I ärendet har företaget inte ens påstått att det har skett. Inte heller har det i ärendet framkommit att JK i efterhand skulle ha godkänt utförandet av de aktuella rembytena och förutsättningarna är därför inte heller sådana att företaget har rätt till ersättning för rembytena utifrån reglerna om tilläggsarbete (jfr

text: 38 § konsumenttjänstlagen

text: Sammanfattning

text: Nämnden anser att det inte fanns förutsättningar för företaget att ändra avtalat pris om 379 kr per månad och att företaget inte heller har haft rätt att begära ersättning för rembytena av JK. Företaget ska därför rekommenderas att acceptera att månadsavgiften om 379 kr inte fick höjas och att avstå från att kräva JK på någon betalning utöver denna månadsavgift.


title: En konsument tecknade ett avtal om fast pris på el för 8 öre per kWh med ett års bindningstid. Dagen därpå meddelade företaget att avtalet inte var giltigt eftersom det angivna priset var felaktigt; korrekt pris var 671 öre. Nämnden kom fram till att konsumenten borde ha insett att det låga priset var felaktigt och att företaget därför inte var bundet av avtalet.

text: DB begärde fullgörande av ett avtal.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav DB följande. Den 1 september 2022 tecknade han ett avtal om ett fast pris på el för 8 öre per kWh med ett års bindningstid. Dagen efter fick han besked från företaget om att ett systemfel lett till att ett för lågt pris visats och att det därför inte fanns något avtal mellan honom och företaget.

text: Företaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav företaget följande. Från midnatt fram till tidig morgon den 1 september 2022 inträffade ett systemfel hos elbolaget vilket resulterade i att felaktiga priser på fasta avtal visades på bolagets hemsida, Mina sidor samt i mobilappen. Det pris som visades var 8 öre per kWh vid ett års bindningstid. Korrekt pris den aktuella dagen skulle ha varit 671 öre. Priserna under dagarna närmast före och efter den aktuella dagen varierade mellan 610 och 830 öre per kWh.

text: När felet upptäcktes den 1 september 2022 stoppade företaget alla fasta erbjudanden i sina kampanjer och via sina samarbetspartner, skickade ut information via e-post och brev till alla kunder som tecknat fasta avtal under morgonen samt stoppade och återkallade alla avtal och fullmakter gällande dessa fasta avtal. Företaget har nu infört åtgärder av teknisk karaktär för att förhindra att något liknade kan inträffa i framtiden.

text: Företaget anser att parterna inte har träffat något giltigt avtal. Det felaktigt angivna priset borde ha framstått som sensationellt lågt för anmälaren givet det allmänna prisläget för elavtal. Anmälaren har därför insett eller i vart fall bort inse att ett misstag förelåg såvitt avsåg priset.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Nämnden konstaterar inledningsvis att parterna har ingått ett avtal om elleverans till ett fast pris om 8 öre per kWh under ett års tid. Företaget har gjort gällande att priset är felaktigt angivet och att bolaget därför inte är bundet av avtalet.

text: Som utgångspunkt är parterna bundna av ett avtal och de villkor som avtalet innehåller.

text: När en säljare har uppgett att den vill sälja en vara för ett visst pris, men priset är felaktigt angivet, så är säljaren dock inte bunden av priset, om köparen har förstått eller borde ha förstått att priset var felaktigt (se

text: 32 § avtalslagen

text: ). Om köparen inte borde ha förstått det så är säljaren alltså bundet av priset, trots att det var felaktigt.

text: Det framgår av företagets underlag att priset den aktuella dagen skulle ha varit 671 öre. Det framgår också att priset låg kring denna nivå under dagarna närmast före och efter. Det saknas därmed skäl att ifrågasätta företagets uppgift att den lämnade prisuppgiften om 8 öre var felaktig och att bolaget inte hade för avsikt att ingå ett avtal till det priset.

text: Eftersom det föreligger en skillnad mellan den lämnade prisuppgiften och bolagets avsikt så är det fråga om ett så kallat förklaringsmisstag. Om företaget ska vara bundet av den lämnade prisuppgiften eller inte beror på om DB har insett eller borde ha insett misstaget, dvs. om han varit i ond tro.

text: För att ond tro ska anses föreligga krävs endast insikt om att motparten avsett något annat än det som anges i förklaringen, i det här fallet prisuppgiften. Det krävs alltså inte att det föreligger klarhet om exakt vad motparten i stället ville (Ramberg, Allmän avtalsrätt, 8 upplagan, s. 119). Bedömningen av vad en part borde ha insett sker i huvudsak objektivt. En part får anses ha bort inse det som en normalt omdömesgill och erfaren person hade insett.

text: Det är inte ovanligt att företag marknadsför varor och tjänster till mycket låga priser för att locka kunder. Enligt principen om fri prissättning får ett företag som utgångspunkt själv bestämma till vilket pris det vill sälja en vara eller tjänst. Ett företag kan till och med göra det affärsmässiga övervägandet att sälja vissa varor och tjänster med förlust.

text: Det får antas att en konsument som väljer att binda elpriset under viss tid har gjort vissa överväganden. Det torde normalt sett handla om att konsumenten vill få bort risken för att priset blir högre i framtiden och undvika att påverkas av prisvariationer; man vet vad elpriset kommer vara under hela bindningstiden.

text: Vid de överväganden som görs inför ett beslut om val av prismodell för ett elavtal kan det antas att priset i normalfallet har stor betydelse. Det gäller inte minst under detta år då priserna på elmarknaden varit högre och mer svängiga än någonsin. Tillgången till och priset på el har också varit frågor som fått stort utrymme i samhällsdebatten. De höga elpriserna får inte minst mot denna bakgrund antas ha varit väl kända för hela befolkningen.

text: Företagets faktiska elpriser översteg under den dag och period som är aktuell i ärendet 600 öre per kWh. Ett pris om 8 öre per kWh motsvarar alltså ungefär 1 procent av det korrekta priset. Mot bakgrund av det som tidigare anförts om vad som vid tidpunkten var allmänt känt om elpriset så borde DB ha förstått att den lämnade prisuppgiften om 8 öre per kWh med ett års bindningstid var ett misstag från företagets sida. Det gäller även med beaktande av att det under året har förekommit stora variationer i dagspriset för el. Företaget är därmed inte bundet av prisuppgiften. Avtalet är ogiltigt. DB:s krav ska därför avslås.


title: En konsument köpte en bil efter att ha sett en annons på webbplatsen Blocket. I annonsen fanns uppgifter om bilen och kontaktuppgifter till företaget i form av e-postadress och telefonnummer. All kommunikation mellan konsumenten och företaget i samband med köpet skedde på distans och köpeavtalet undertecknades digitalt. Nämnden bedömde därför att företaget hade ett organiserat system för att träffa avtal på distans och att avtalet mellan parterna var ett distansavtal i den mening som avses i lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler (distansavtalslagen).

text: KEP begärde att få häva köpet av en bil.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav KEP följande. Den 24 september 2022 köpte han en bil för 300 000 kr per telefon av företaget. Avtalet ingicks på distans efter det att han sett en annons via Blocket och avtalet signerades med bank-id. I samband med köpet informerade företaget om att bilen var i mycket bra skick och han fick bara information om att det fanns en repa på vänster sida vid stötfångaren och att detta skulle kräva omlackering.

text: Bilen levererades dagen därpå, den 25 september 2022. Samma dag upptäckte han att bilen hade flera allvarliga skador och märken efter en olycka. Bland annat saknades krockkuddar samt en dekorlist. Vänster framruta gick inte att hissa varken upp eller ner. Det läckte olja från motorn och det saknades skruvar på bilen. Såväl bilens tak som kaross var krokig. Fälgarna på bilens högersida var repade. Han ställde av bilen den 29 september 2022. De bilder han sett i annonsen på Blocket motsvarade inte bilens skick.

text: Mot bakgrund av bilens skick och att den var trafikfarlig begärde han den 25 september 2022 av företaget att få frånträda köpet. Företaget har svarat honom att det går med på att ta tillbaka bilen, men att det avser att behålla de 60 000 kr som han har betalat till företaget.

text: Den 26 september 2022 kontaktade han banken om att annullera lånet och invände mot att betala kreditbeloppet.

text: Företaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav företaget följande. Den 24 september 2022 kontaktades företaget av KEP som var intresserad av att köpa bilen. Under samtalet upplyste företaget om att bilen var från 2007 och att den hade vissa skador men att den var fullservad, nyservad och nybesiktigad. Bilen hade varit med om en olycka. De kom därför överens om att sänka priset från 329 000 kr till 300 000 kr. KEP krävde leverans av bilen till honom, vilket företaget gick med på även om företaget inte säljer bilar på distans eller har hemleverans.

text: När KEP meddelade att han ville häva köpet skedde detta först via kreditgivaren och efter att han hade kontaktat nämnden. Företaget kan gå med på att KEP får lämna tillbaka bilen men företaget måste då fakturera för transporten av bilen eftersom den utfördes på begäran av KEP.

text: Banken motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav banken följande. Banken hänvisar till vad företaget skrivit och tillägger i fråga om ångerrätten följande. I avbetalningskontraktet finns information om konsumentens ångerrätt. Företaget har inte mottagit något ångermeddelande.

text: Är avtalet mellan KEP och företaget ett distansavtal?

text: Begreppet distansavtal definieras i lagen (

text: ) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler som ett avtal som ingås inom ramen för ett av näringsidkaren organiserat system för att träffa avtal på distans, om kommunikationen uteslutande sker på distans (

text: 1 kap. 2 §

text: ). Att kommunikationen uteslutande ska ske på distans innebär att det endast får användas ett eller flera medel för distanskommunikation. Det kan t.ex. vara ett avtal som ingås via internet eller telefon.

text: Kraven på de åtgärder som näringsidkaren ska vidta för att det ska vara fråga om ett organiserat system för att träffa avtal på distans är förhållandevis lågt ställda. Det krävs inte att distansförsäljningen är särskilt omfattande, att den är speciellt välorganiserad eller att marknadsföringen har någon särskild omfattning eller intensitet (se

text: prop. 1999/2000:89 s. 25

text: f. och

text: prop. 2004/05:13 s. 121

text: f.). Det krävs inte att näringsidkaren själv har ett organiserat försäljningssystem. Det är tillräckligt att detta anordnats av någon annan och att näringsidkaren använder sig av detta, t.ex. en webbplattform (se

text: skäl 20

text: i

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/83/EU av den 25 oktober 2011

text: Ett exempel på ett organiserat system för distansförsäljning är att en näringsidkare erbjuder en vara i en annons som innehåller en bild på varan, uppgift om dess pris och en uppgift om ett ordertelefonnummer, varefter konsumenten beställer varan genom att ringa in en order (se

text: prop. 2004/05:13 s. 122

text: f.). Från detta exempel måste skiljas situationer där näringsidkare i samband med marknadsföring – t.ex. på en webbplats eller i en annons – endast ger information om näringsidkarens verksamhet och näringsidkarens varor tillsammans med kontaktuppgifter till näringsidkaren. Enbart detta innebär inte att näringsidkaren har ett organiserat system för att träffa avtal på distans (se

text: skäl 20

text: i

text: KEP har uppgett att han ringde till företaget för att köpa bilen sedan han hade sett en annons om bilen på Blocket. Han undertecknade sedan avtalet digitalt, dvs. på distans. Företaget har inte invänt mot KEP:s uppgifter om hur avtalet ingicks. Nämnden lägger därför uppgifterna till grund för sin bedömning.

text: Nämnden konstaterar i enlighet med detta att kommunikationen uteslutande har skett på distans.

text: Av utredningen framgår att det i företagets annons på Blocket fanns information om bilens pris. I annonsen fanns även bilder på bilen och kontaktuppgifter till företaget i form av e-postadress och telefonnummer. Företaget tog emot KEP:s telefonsamtal och anordnade en digital signering av parternas avtal. Enligt nämndens bedömning har företaget genom dessa åtgärder haft ett organiserat system för att träffa avtal på distans. Avtalet mellan parterna är därför ett distansavtal i den mening som avses i

text: distansavtalslagen

text: Har KEP rätt att ångra avtalen och vad blir verkan av att han utövar sin ångerrätt?

text: Enligt

text: distansavtalslagen

text: har konsumenten rätt att ångra ett avtal genom att lämna ett meddelande om detta till företaget inom 14 dagar från det att varan levererades (

text: 2 kap.

text: och

text: 12 §§

text: ). När

text: konsumenten ångrar avtalet ska konsumenten lämna tillbaka varan och näringsidkaren betala tillbaka vad konsumenten betalat för varan (2 kap. 13 och 14 §§).

text: Konsumenten ska som huvudregel själv stå för kostnaden att returnera varan till näringsidkaren. Detta gäller under förutsättning att näringsidkaren har gett konsumenten information om den skyldigheten (2 kap. 13 §).

text: Konsumenten kan vid utövad ångerrätt bli skyldig att ersätta näringsidkaren för förhöjda leveranskostnader på grund av konsumentens val av leveransmetod (2 kap. 15 § 1). Konsumenten kan även bli skyldig att ersätta näringsidkaren för varans värdeminskning under förutsättning att näringsidkaren har gett konsumenten fullständig information om ångerrätten (2 kap. 15 § 2).

text: Om konsumenten utövar sin ångerrätt och med anledning av avtalet har ingått ett anknytande avtal med näringsidkaren, eller med någon annan på grund av en överenskommelse mellan denne och näringsidkaren, ska det anknytande avtalet upphöra att gälla utan att konsumenten får åläggas någon påföljd för detta. Detta gäller också vid kreditköp enligt

text: konsumentkreditlagen (2010:1846)

text: 2 kap. 16 §

text: Av utredningen i ärendet framgår att KEP dagen efter leveransen begärde att få frånträda avtalet och han har alltså ångrat sig i rätt tid. Företaget har, trots uppmaning från nämndens sida, inte redovisat vilken information om ångerrätten som lämnats till KEP innan avtalet ingicks. Företaget har därför inte rätt till ersättning för varans eventuella värdeminskning. Eftersom företaget inte heller har bevisat att det informerat KEP om kostnaden för att returnera varan, ska företaget även stå för den kostnaden.

text: Företaget har uppgett att KEP, för det fall han får lämna tillbaka bilen, kommer att faktureras för transporten av bilen eftersom denna utfördes efter hans behov. Företaget har emellertid inte visat att leveranskostnaderna har blivit förhöjda på grund av KEP:s val av transportmedel och har därför inte rätt till ersättning för detta.

text: Av handlingarna framgår att KEP har valt att delbetala köpet genom ett avtal med banken. Nämnden gör bedömningen att KEP:s avtal med banken är ett sådant avtal som omfattas av bestämmelserna om anknytande avtal. Det innebär att banken ska se till att kreditavtalet avvecklas utan påföljd för KEP.

text: Sammanfattningsvis har KEP rätt att ångra avtalet med företaget. Till följd av detta ska det anknytande avtalet med banken upphöra att gälla utan påföljd för KEP. KEP:s krav ska alltså bifallas.

text: Vid denna bedömning finns det inte anledning för nämnden att pröva frågan om fel och hävning enligt

text: konsumentköplagen (2022:260)


title: En konsument köpte ett fordon via en auktionssida på internet. Lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler (distansavtalslagen) var därför tillämplig på avtalet. Konsumenten uppgav i ARN att han, en viss dag inom ångerfristen, hade meddelat företaget att han ville frånträda köpet. Eftersom företaget inte ifrågasatt denna uppgift ansågs konsumenten ha ångrat avtalet i rätt tid.

text: LL begärde att företaget ska betala 75 000 kr till honom och i andra hand att få häva köpet.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav LL följande. Den 13 juli 2022 köpte han en fyrhjuling av företaget för 77 500 kr. Köpet ingicks per distans genom en auktionssida som förmedlade köpet. Fyrhjulingen levererades till honom och han stod själv kostnaderna för transport. Efter köpet upptäckte han fel i form av att ratten/styrningen hade slutat fungera, att det var glapp i växellådan, att fordonet inte gick att stänga av, att det stannade av sig själv efter cirka en minut och att en baklykta var trasig. Han klagar inte på handbromsen eftersom det framgick av beskrivningen att den inte fungerade. Kostnaden för att åtgärda samtliga fel uppgår till 75 000 kr.

text: Han kontaktade företaget den 17 juli 2022 och begärde prisavdrag för att täcka reparationskostnaderna. Företaget motsatte sig att stå kostnaderna för att åtgärda felen. Företaget har via telefon gett honom instruktioner för att skruva åt ratten och erbjudit att skicka ett dieselfilter till honom. Han begärde den 28 september 2022 att få frånträda köpet. Han begär nu i första han att företaget ska stå kostnaderna om 75 000 kr för att åtgärda fordonet och i andra hand att få häva köpet.

text: Företaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav företaget följande. När auktionssidan var hos företaget för att fota fyrhjulingen fungerade den. Eftersom det är fråga om ett arbetsfordon som gått många timmar måste en köpare förvänta sig visst slitage. I enlighet med auktionssidans villkor är företaget inte skyldigt att stå för några kostnader.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Är varan felaktig enligt

text: konsumentköplagen

text: Eftersom avtalet mellan parterna har ingåtts efter den 1 maj 2022 är

text: konsumentköplagen (2022:260)

text: tillämplig i ärendet. Enligt den lagen ska varan stämma överens med vad som följer av köpeavtalet, s.k. subjektiva krav på varan (

text: 4 kap. 1 §

text: ). Varan ska dessutom ha de egenskaper och andra särdrag i fråga om bl.a. hållbarhet som är normalt förekommande för varor av samma slag och som konsumenten med fog kan förutsätta med hänsyn till varans art, s.k. objektiva krav på varan (

text: 4 kap. 2 §

text: ). Varan är felaktig om den avviker från 1 eller

text: 2 §

text: . Det är konsumenten som ska bevisa att det är fel på varan.

text: Nämnden har gått igenom handlingarna i ärendet och bedömer att LL inte har bevisat att fyrhjulingen är felaktig i köprättslig mening. Han har därför inte rätt att kräva någon påföljd på grund av fel enligt

text: konsumentköplagen

text: Har LL rätt att frånträda avtalet med stöd av

text: distansavtalslagen

text: LL har köpt fyrhjulingen via en auktionssida på internet och lagen (

text: distansavtalslagen

text: ) är därför tillämplig, i dess lydelse före den 1 september 2022.

text: Enligt

text: distansavtalslagen

text: har en konsument rätt att frånträda (ångra) ett avtal genom att meddela näringsidkaren om detta. Vid köp av en vara har konsumenten rätt att frånträda avtalet senast 14 dagar från den dag då konsumenten tog emot varan (

text: 2 kap.

text: och

text: 12 §§

text: ). Ångerfristen börjar dock inte löpa förrän konsumenten har fått information om ångerrätten enligt

text: 2 kap. 2 § första stycket 9

text: 2 kap. 12 § fjärde stycket

text: ). Det innebär att näringsidkaren ska ge information om och under vilka förutsättningar det finns en ångerrätt, tidsfristen och övriga villkor för ångerrätten, hur den utövas samt att det finns ett standardformulär för utövande av ångerrätten.

text: Nämnden har uppmanat företaget att redogöra för vilken information om ångerrätten som lämnats till LL. Företaget har inte följt uppmaningen och nämnden kan därför inte dra någon annan slutsats än att LL inte har fått föreskriven information. Med hänsyn till den uteblivna informationen om ångerrätten har ångerfristen ännu inte börjat löpa.

text: LL har anfört att han den 28 september 2022 meddelade företaget att han ville frånträda köpet, vilket företaget har inte ifrågasatt. LL har därmed ångrat avtalet i rätt tid.

text: Om konsumenten utövar sin ångerrätt, ska näringsidkaren betala tillbaka vad konsumenten har betalat (2 kap. 14 §). Eftersom företaget inte har bevisat att det lämnat korrekt information enligt

text: distansavtalslagen

text: har det inte rätt till ersättning för varans eventuella värdeminskning (

text: 2 kap. 15 § 2)

text: . Detta innebär att LL har rätt att få tillbaka vad han betalat till företaget, dvs. 77 500 kr. Innan dess ska han lämna eller skicka tillbaka fyrhjulingen till företaget. Företaget har inte visat att det lämnat information om konsumentens skyldighet att svara för returkostnaden (

text: 2 kap. 13 §

text: ). Företaget är därför skyldigt att stå för den kostnaden.


title: Frågan om en digital tjänst (tv-abonnemang) varit felaktig enligt konsumentköplagen när företaget inte längre tillhandahållit utbudet (sportkanaler) från en viss leverantör. Nämnden fann att tjänsten var felaktig och att konsumenten därför hade rätt till både prisavdrag och skadestånd.

text: FK begärde 1 347 kr.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav FK följande. Den 1 augusti 2022 tecknade han ett abonnemang på tv-paketet ”All sport från [företagsnamnet], C More och Viaplay” på företagets webbplats för 699 kr i månaden med tolv månaders bindningstid. I slutet av september fick han information från företaget om att det var i förhandlingar med Viaplay och att det fanns en risk att företaget inte längre skulle få sända Viaplays innehåll. Han meddelade därför företaget den 29 september att han ville avsluta avtalet. Den 1 oktober slutade företaget att leverera Viaplay och lade i stället till andra kanaler i paketet men de kan inte jämföras med den sport han kunde titta på genom Viaplay. Företaget tillhandahåller nu Viaplay igen men under tre månader behövde han ett separat abonnemang på Viaplay för 499 kr i månaden, vilket kostade honom totalt 1 347 kr. Det var inte möjligt för honom att pausa abonnemanget eftersom det var helt okänt för honom om Viaplay alls skulle återkomma i företagets utbud.

text: Företaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav företaget följande. I företagets allmänna villkor för tjänster till konsumenter anges att de tv-kanaler, kanalinnehåll och innehåll i interaktiva tjänster som ingår i tjänsten kan komma att ändras över tid (punkt 15.3.1). Företaget informerade FK om ändringen den 30 september 2022, vilket är i enlighet med

text: 9 kap. 19 § konsumentköplagen

text: . Företaget lade i stället till andra kanaler och sänkte månadsavgiften med 100 kr.

text: Genom prisavdraget och de nya kanalerna har företaget ersatt FK:s förlust. Detta innebär att tjänsten inte har försämrats i mer än obetydlig utsträckning. Förlusten av Viaplays utbud uppgår till uppskattningsvis knappt 30 procent det totala utbudet. Från och med den 13 december 2022 tillhandahåller företaget återigen Viaplay. FK hade möjlighet att pausa sitt kanalpaket kostnadsfritt under tre månader. Bindningstiden förlängs sedan med samma tid som pausen varit. Han har valt att inte nyttja detta.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: I

text: konsumentköplagen (2022:260)

text: finns bestämmelser om konsumentskydd vid avtal där en näringsidkare tillhandahåller en konsument digitala tjänster. Lagen reglerar när en sådan tjänst ska anses vara felaktig och anger vilka påföljder konsumenten i sådana fall kan göra gällande.

text: Den digitala tjänsten ska stämma överens med vad som följer av avtalet och motsvara vad som är normalt för tjänster av samma slag och som konsumenten med fog kan förutsätta. Om tjänsten avviker från dessa krav är den felaktig (9 kap. 4 § samt 4 kap. 1, 2 och 5 §§). Om tjänsten ska tillhandahållas kontinuerligt under en period svarar näringsidkaren för fel på tjänsten som uppstår eller visar sig under den avtalade perioden (9 kap. 7 § andra stycket).

text: Konsumenten har vid fel på tjänsten rätt att kräva avhjälpande, omleverans, prisavdrag eller att häva avtalet. Dessutom får konsumenten kräva skadestånd (9 kap. 10 §). Konsumenten har

text: rätt att kräva prisavdrag bland annat om avhjälpande eller omleverans inte kommer i fråga. Ett prisavdrag innebär att konsumenten har rätt att få tillbaka allt eller delar av det som konsumenten har betalat för tjänsten. Avdragets storlek ska svara mot felet, dvs. stå i proportion till minskningen av värdet av det som har tillhandahållits jämfört med det värde som tjänsten skulle ha haft om det inte hade funnits ett fel (se

text: prop. 1989/90:89 s. 126

text: I

text: konsumentköplagen

text: finns även bestämmelser om ändring av en digital tjänst (

text: 9 kap.

text: och

text: 20 §§

text: ). I förarbetena framhålls att dessa inte tar sikte på ändringar i en tjänsts utbud (se

text: prop. 2021/22:85 s. 295

text: Nämndens bedömning

text: Det står klart att företaget under tiden den 1 oktober 2022 till den 12 december 2022 inte tillhandahöll FK de sportsändningar som ingick i Viaplays utbud. Frågan är om företaget därmed har tillhandahållit en digital tjänst som var felaktig enligt

text: konsumentköplagen

text: Av utredningen i ärendet framgår att den streamingtjänst som FK beställde hette ”All Sport från [företagsnamnet], C More och Viaplay med Netflix”. Detta framgår av den orderbekräftelse som han fick. Orderbekräftelsen innehåller därutöver inte någon precisering av det som företaget skulle tillhandahålla. Den hänvisar till företagets allmänna villkor för tjänster till konsumenter, men där framgår i fråga om tjänstens beskaffenhet att parterna förutsätts specificera denna i ett avtal (se punkten 1.1 i de allmänna villkoren).

text: Tjänsten namn, dvs. ”All Sport från [företagsnamnet], C More och Viaplay med Netflix”, är en bestämning av det som företaget hade åtagit sig att leverera enligt parternas avtal. Det innebär alltså att företaget skulle visa den sport som ingick i Viaplays utbud.

text: I punkten 15.3.1 i företagets allmänna villkor anges att de tv-kanaler, kanalinnehåll och innehåll i interaktiva tjänster som ingår i tjänsten kan komma att ändras över tid då de tillgängliggörs och kontrolleras av respektive ansvarigt programbolag. Det framgår att företaget inte svarar för sådant innehåll i utbudet och anges att punkt 14.2 således inte är tillämplig i sådana fall. Av punkten 14.2 framgår att om företaget ändrat villkor eller i övrigt ändrat tjänsten och ändringen är till nackdel för kunden, får kunden under vissa förutsättningar säga upp avtalet.

text: Nämnden konstaterar att villkorets uppbyggnad och ordalydelse tar sikte på förändringar av innehållet i en interaktiv tjänst som omfattas av avtalet. Enligt nämndens bedömning framgår det däremot inte med tillräcklig tydlighet att tjänsten kan ändras på så sätt att innehåll som tillgängliggörs av ett annat programbolag helt skulle kunna bortfalla. Avtalet innebär alltså inte att företaget har rätt att ändra tjänsten på det sätt som har skett.

text: Det är klarlagt att företaget under tiden den 1 oktober till den 12 december 2022 underlät att visa den sport som ingick i Viaplays utbud. Under den perioden var tjänsten därför felaktig.

text: Av utredningen i ärendet framgår att avhjälpande av felet inte kom i fråga vid den tidpunkt då FK framställde sitt krav. Han har därför rätt att få ett prisavdrag som svarar mot felet. Nämnden uppskattar att värdet av tjänsten har minskat med en tredjedel på grund av felet. FK har därmed rätt att få tillbaka ett motsvarande belopp av det avtalade priset avseende den tid under vilket tjänsten var felaktig. Vid bedömningen ska beaktas att priset för tjänsten var 699 kr per månad och att FK redan har fått en viss rabatt av företaget. Nämnden uppskattar prisavdraget, i tillägg till den rabatt företaget har gett FK, till 500 kr.

text: Enligt nämndens bedömning beror felet inte på ett hinder utanför företagets kontroll. FK har därmed rätt att få ersättning för den ekonomiska skada som felet orsakat honom och som inte täcks av prisavdraget. Han har förklarat att han tecknade ett separat avtal på Viaplay och att detta kostade honom 499 kr i månaden under perioden oktober till december 2022. Kostnaden är orsakad av felet och storleken framstår som rimlig med hänsyn till felets betydelse. Företaget ska alltså, förutom prisavdraget, betala skadestånd till FK med 847 kr. Sammanlagt ska företaget rekommenderas att ersätta FK med det begärda beloppet om 1 347 kr.


title: Frågan om en digital tjänst (tv-abonnemang) varit felaktig enligt konsumentköplagen när företaget inte längre tillhandahållit utbudet (sportkanaler) från en viss leverantör. Nämnden fann att tjänsten var felaktig och att konsumenten därför hade rätt att häva avtalet mellan honom och företaget.

text: DJ begärde avtalet skulle hävas.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav DJ följande. Den 30 juli 2022 tecknade han ett abonnemang på tv-paketet ”All sport från [företagsnamnet], C More och Viaplay” på företagets webbplats för 599 kr i månaden med tolv månaders bindningstid. I slutet av september fick han information från företaget om att det var i förhandlingar med Viaplay och att det fanns en risk att företaget inte längre skulle få sända Viaplays innehåll. Han meddelade därför företaget den 25 september att han ville avsluta avtalet. Den 1 oktober slutade företaget att leverera Viaplay och lade i stället till andra kanaler i paketet men de kan inte jämföras med Premier League som han kunde titta på genom Viaplay. Det var just därför han tecknade abonnemanget och han vill nu häva avtalet. Kostnaden för Viaplay utgör mer än hälften av abonnemangets pris och utgör därmed en väsentlig förlust för honom.

text: Företaget motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav företaget följande. I företagets allmänna villkor för tjänster till konsumenter anges att de tv-kanaler, kanalinnehåll och innehåll i interaktiva tjänster som ingår i tjänsten kan komma att ändras över tid (punkt 15.3.1). Företaget informerade DJ om ändringen den 30 september 2022, vilket är i enlighet med

text: 9 kap. 19 § konsumentköplagen

text: Företaget lade i stället till andra kanaler och sänkte månadsavgiften med 100 kr. Genom detta har företaget ersatt DJ:s förlust. Tjänsten har inte försämrats i mer än obetydlig utsträckning. Förlusten av Viaplays utbud uppgår till uppskattningsvis knappt 30 procent av det totala utbudet. Från och med den 13 december 2022 tillhandahåller företaget återigen Viaplay.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: I

text: konsumentköplagen (2022:260)

text: finns bestämmelser om konsumentskydd vid avtal där en näringsidkare tillhandahåller en konsument digitala tjänster. Lagen reglerar när en sådan tjänst ska anses vara felaktig och anger vilka påföljder konsumenten kan göra gällande.

text: Tjänsten ska stämma överens med vad som följer av avtalet. Dessutom krävs bl.a. att tjänsten motsvarar vad som är normalt för tjänster av samma slag och som konsumenten med fog kan förutsätta. Om tjänsten avviker från dessa krav är den felaktig (9 kap. 4 § samt 4 kap. 1, 2 och 5 §§). Om tjänsten ska tillhandahållas kontinuerligt under en period svarar näringsidkaren för fel på tjänsten som uppstår eller visar sig under den avtalade perioden (9 kap. 7 § andra stycket).

text: Konsumenten har vid fel på den digitala tjänsten rätt att kräva avhjälpande, omleverans, prisavdrag eller att häva avtalet. Dessutom får konsumenten kräva skadestånd (9 kap. 10 §). Konsumenten har rätt att häva avtalet bland annat om avhjälpande eller omleverans inte kommer i fråga. Tillhandahåller näringsidkaren tjänsten mot betalning får konsumenten inte häva avtalet om näringsidkaren visar att felet är ringa (9 kap. 12 §).

text: Om avtalet hävs ska näringsidkaren betala tillbaka det som konsumenten har betalat. Om den digitala tjänsten, som i detta fall, tillhandahålls kontinuerligt under en period ska näringsidkaren betala tillbaka dels den andel av betalningen som svarar mot den tid under avtalsperioden under vilken det digitala innehållet eller den digitala tjänsten inte var i felfritt skick, dels det som har betalats i förskott för tid efter det att avtalet har hävts (9 kap. 15 §).

text: I

text: konsumentköplagen

text: 9 kap.

text: och

text: 20 §§

text: ). I förarbetena framhålls att dessa dock inte tar sikte på ändringar i en tjänsts utbud (

text: prop. 2021/22:85 s. 295

text: Nämndens bedömning

text: Det står klart att företaget under tiden den 1 oktober 2022 till den 12 december 2022 inte tillhandahöll DJ de sportsändningar som ingick i Viaplays utbud. Frågan är om företaget därmed har tillhandahållit en digital tjänst som var felaktig.

text: Av utredningen i ärendet framgår att den streamingtjänst som DJ beställde hette ”All Sport från [företagsnamnet], C More och Viaplay”. Detta framgår av den orderbekräftelse som han fick. Orderbekräftelsen innehåller därutöver inte någon precisering av det som företaget skulle tillhandahålla. Den hänvisar till företagets allmänna villkor för tjänster till konsumenter, men där framgår i fråga om tjänstens beskaffenhet att parterna förutsätts specificera denna i ett avtal (se punkten 1.1 i de allmänna villkoren).

text: Tjänsten namn, dvs. ”All Sport från [företagsnamnet], C More och Viaplay”, är en bestämning av det som företaget hade åtagit sig att leverera enligt parternas avtal. Det innebär alltså att företaget skulle visa den sport som ingick i Viaplays utbud.

text: I punkten 15.3.1 i företagets allmänna villkor anges att de tv-kanaler, kanalinnehåll och innehåll i interaktiva tjänster som ingår i tjänsten kan komma att ändras över tid då de tillgängliggörs och kontrolleras av respektive ansvarigt programbolag. Det framgår att företaget inte svarar för sådant innehåll i utbudet och att punkten 14.2 således inte är tillämplig i sådana fall. Av punkten 14.2 framgår att om företaget ändrat villkor eller i övrigt ändrat tjänsten och ändringen är till nackdel för kunden, får kunden under vissa förutsättningar säga upp avtalet.

text: Av utredningen i ärendet framgår att avhjälpande av felet inte kom i fråga vid den tidpunkt då DJ framställde sitt krav. Felet kan inte betraktas som ringa. DJ har därför haft rätt att häva avtalet. Det innebär att han ska få tillbaka det som han har betalat för tiden under vilken tjänsten vara felaktig och det som han kan ha betalat i förskott för tiden efter det att han hävde avtalet.

text: Företaget ska alltså rekommenderas att till DJ betala tillbaka dels det som han har betalat för tiden den 1 oktober 2022 – den 12 december 2022, dels det som han har betalat för tiden därefter, samt befria honom från eventuella betalningskrav för tiden därefter.


title: En konsument hade ingått ett avtal om leasing av en bil. Konsumenten menade att parterna avtalat om en fast leasingavgift varför det var fel av företaget att höja avgiften. Företaget hävdade å sin sida att parterna avtalat om en rörlig avgift som kunde komma att höjas på grund av det rådande ränteläget. ARN kom fram till att det av parternas avtal klart och tydligt framgick att de avtalat om en rörlig avgift. Enligt ARN var varken den avtalade avgiftsmodellen eller justeringen i avgiften oskälig mot konsumenten varför företaget haft rätt att höja avgiften på sätt som skett.

text: MK begärde att få betala en fast månadsavgift om 5 632 kr före avdrag för miljöbonus. Han begärde även återbetalning av 964 kr. I andra hand begärde han att få betala en fast månadsavgift om 5 632 kr före avdrag för miljöbonus. I tredje hand begärde han att bilhandlaren skulle ersätta honom med 15 080 kr.

text: I sin anmälan till nämnden uppgav MK följande. I mars 2022 leasade han en Citroën C5 Aircross. Han uppfattade att avtalet innebar att han skulle betala en fast månadsavgift om 5 632 kr. Efter avdrag för miljöbonus skulle avgiften uppgå till 4 798 kr. På frågan om avgiften kunde komma att ändras svarade säljaren att det enda som kunde påverka avgiften var om miljöbonusen ändrades på grund av politiska beslut. Han ingick avtalet i tron att så var fallet. Trots detta besked höjdes avgiften först den 13 maj 2022 med 89 kr, därefter den 12 juli 2022 med ytterligare 125 kr och sedan den 1 oktober 2022 med 307 kr till.

text: Av de allmänna villkoren (punkten 8) framgår visserligen att avgiften kan ändras under vissa förutsättningar, men leasingbolagets återförsäljare bör ha ett ansvar att förmedla rätt information till kund. Den ursprungliga avgiften bör därför gälla under hela avtalstiden, dvs. under tiden den 10 mars 2022 – den 9 mars 2025.

text: Bilhandlaren motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav bilhandlaren följande. MK ingick leasingavtalet med leasegivaren. Av det avtal som han undertecknade framgår att räntan är rörlig. Mellan MK och bilhandlaren har något avtal inte ingåtts.

text: Även leasegivaren motsatte sig kravet.

text: I sitt svar till nämnden uppgav leasegivaren följande. Av leasingavtalet framgår att avgiften som huvudregel är rörlig (se punkten 8). Enligt villkoren är avgiften fast endast under förutsättning att detta särskilt har överenskommits. Mellan MK och leasegivaren har det inte träffats någon särskild överenskommelse som innebär att avgiften är fast. I stället anger avtalet att han ska betala en rörlig avgift. Detta framgår av att leasingavgiften anges som ett visst månadsbelopp ”för närvarande”.

text: Av villkoren framgår vidare att leasegivaren har rätt att ändra leasingavgiften om ”räntan på den penningmarknad där Leasegivaren refinansierar sin verksamhet ändras, om Leasegivarens upplåningskostnader ändras eller om Leasegivarens kostnadsbild ändras som en följd av lagstiftning, kreditpolitisk åtgärd eller annan anledning som Leasegivaren inte skäligen kunde förutse när avtalet ingicks”. I det aktuella fallet har avgiften justerats som en följd av ändringar av det allmänna ränteläget, vilket påverkar leasegivarens finansieringskostnader. De aktuella avgiftshöjningarna har således stöd i avtalets allmänna villkor.

text: Den avtalade avgiftsmodellen är inte oskälig mot MK. Avtalet ställer inte upp villkor som är mindre förmånliga för honom än vad som följer av

text: 17 § konsumentkreditlagen

text: (som i och för sig inte är direkt tillämplig här). Den rörliga avgiftsmodellen speglar även en för finansieringsformen nödvändig riskfördelning, som innebär att leasetagaren påverkas av ändringar i marknadsräntor på motsvarande sätt som denne hade påverkats om den hade finansierat ett eget köp genom lån.

text: Leasegivaren vitsordar inte att MK av bilhandlaren fick veta att det enda som kunde påverka avgiften var om miljöbonusen ändrades. Genom de handlingar som MK bekräftat att han har tagit del av och godkänt, har han under alla förhållanden fått tillräcklig information om avgiften.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Kravet mot bilhandlaren

text: Det har mellan MK och bilhandlaren inte träffats något avtal om leasing som kan ligga till grund för hans krav. Kravet mot bilhandlaren ska därför avslås.

text: Kravet mot leasegivaren

text: Frågan är om MK och leasegivaren har avtalat om en leasingavgift som är fast eller om leasegivaren har haft rätt att ändra avgiften på det sätt som skett.

text: Vid tolkningen av avtalet mellan parterna ska beaktas att villkoret rör MK:s huvudsakliga motprestation och att det gäller förhållanden som är av central betydelse för att han ska kunna bedöma de ekonomiska konsekvenserna av avtalet. Utgångspunkten måste i sådana fall vara att det ställs höga krav på klarhet och begriplighet (se bl.a. EU-domstolens domar i mål C- 26/13, Kásler och Káslerné Rábai,

text: mål C-621/17

text: , Kiss och CIB Bank, och

text: mål C-125/18

text: , Gómez del Moral Guasch).

text: I leasingavtalet, som har formen av ett kontraktsformulär, redovisas parterna och den bil som är aktuell. Under rubriken ”Avgifter m.m.” finns uppgifter om leasingavgiften. Där står det ”Leasingavgift inkl moms f n:” och i anslutning till detta anges ”5 632 kr / månad”. Under rubriken ”Särskilda villkor” anges: ”Leasegivaren äger rätt att ändra klimatrabattens storlek eller besluta att klimatrabatt inte ska utgå om förutsättningarna för Leasegivarens beräkning av den preliminära klimatrabatten ändras på ett sätt som Leasegivaren inte skäligen kunnat förutse när kreditansökan gjordes”.

text: Av kontraktsformuläret framgår det alltså inte att leasingavgiften kan komma att ändras. En bestämmelse om det finns dock i leasegivarens allmänna villkor. I punkten 8 anges:

text: Leasingavgiften, vilken bl a baseras på fordonets pris, är beräknad vid ränteläget den första dagen i den kalendermånad avtalet är utskrivet. Om räntan på den penningmarknad där Leasegivaren refinansierar sin verksamhet ändras, om Leasegivarens upplåningskostnader ändras eller om Leasegivarens kostnadsbild ändras som en följd av lagstiftning, kreditpolitisk åtgärd eller annan anledning som Leasegivaren inte skäligen kunde förutse när avtalet ingicks äger Leasegivaren rätt att ändra leasingavgiften. En sådan anledning är bl a om Leasegivarens kostnader för kapitaltäckning skulle komma att ändras. Om räntan på den penningmarknad där Leasegivaren refinansierar sin verksamhet är/blir negativ äger Leasegivaren rätt att bibehålla leasingavgiften. För det fall det särskilt överenskommits att leasingavgiften skall vara fast, äger Leasegivaren rätt att ändra leasingavgiften om kostnaden för Leasegivarens refinansiering har

text: förändrats med mer än 0,5%-enheter under tiden mellan avtalets utskriftsdatum och första leasingdag, eller om det motiveras av ändrad lagstiftning, myndighetsbeslut eller kreditpolitisk åtgärd. Leasegivaren äger rätt att uttaga, vid var tid av denne tillämpade aviseringsavgifter och övriga administrativa avgifter.

text: I kontraktsformuläret finns en hänvisning till de allmänna villkoren. Hänvisningen är tydlig både när det gäller sin formulering och placering i kontraktet. Enligt nämndens bedömning har de allmänna villkoren, och villkoret om ändring av leasingavgiften, genom hänvisningen införlivats med det enskilda avtalet (jfr rättsfallet

text: NJA 2011 s. 600

text: ). Detta gäller oavsett om MK muntligen informerades särskilt om villkoret i samband med att avtalet träffades.

text: MK har invänt att säljaren uppgav för honom att det enda som kunde påverka avgiften var om miljöbonusen ändrades på grund av politiska beslut. Han har till stöd för påståendet gett in ett e-postmeddelande. I meddelandet, som är ställt till säljaren, nämner MK att avgiften har höjts trots att säljaren hade sagt att det enda som kunde komma att påverka avgiften var om miljöbonusen kom att ändras. I sitt svar på meddelandet invände säljaren visserligen inte mot påståendet, men han kan därmed inte anses ha bekräftat att han lämnade den uppgift som MK påstår. Genom meddelandet är det således inte bevisat att säljaren lämnade någon uppgift som avvek från punkten 8 i de allmänna villkoren.

text: Bestämmelsen om förändringar av hyran i de allmänna villkoren kan inte anses oklar. Det framgår att leasegivaren har rätt att ändra leasingavgiften bland annat om räntan på den penningmarknad där bolaget refinansierar sin verksamhet ändras eller om leasegivarens upplåningskostnader ändras. Den utredning som leasegivaren har presenterat i ärendet ger stöd för att så har varit fallet under avtalstiden.

text: En förutsättning för att leasegivaren ska har rätt att höja avgiften vid en ränteuppgång är att detta är en följd av lån som bolaget har tagit på marknadsmässiga villkor (jfr rättsfallet

text: NJA 2005 s. 142

text: ). Av leasegivarens uppgifter i ärendet framgår att företaget refinansierar sin verksamhet genom intern upplåning inom koncernen. Leasegivaren har dock presenterat uppgifter om utvecklingen av Stibor 90 (Stockholm Interbank Offered Rate, 90 dagar). Leasegivaren har förklarat att aktuella räntejusteringar inte har skett i en högre utsträckning än utvecklingen av Stibor 90, som måste betraktas som en allmänt accepterad referensränta. De justeringar av avgiften som har gjorts får därmed anses vara godtagbara.

text: Nämnden bedömer att varken avtalsvillkoret i sig eller justeringen i detta fall kan anses vara oskäligt mot MK.

text: Med hänsyn till det som har redovisats kommer nämnden till slutsatsen att leasegivaren har haft rätt att höja avgiften på det sätt som har skett. MK:s krav mot leasegivaren ska därför avslås.

text: Skiljaktig mening

text: Tre av nämndens ledamöter reserverade sig mot beslutet och anförde följande.

text: Vid tolkningen av avtalet mellan parterna ska beaktas att villkoret rör MK:s huvudsakliga motprestation och att det gäller förhållanden som är av central betydelse för att han ska kunna bedöma de ekonomiska konsekvenserna av avtalet. Utgångspunkten är därför att det ställs höga krav på klarhet och begriplighet.

text: I kontraktsformuläret finns en hänvisning till de allmänna villkoren. Enligt vår bedömning uppfyller hänvisningen kraven på tydlighet och placering för att ha införlivats med det enskilda avtalet (jfr

text: NJA 2011 s. 600

text: ). I de allmänna villkoren framgår att leasingavgiften kan komma att ändras, bl.a. beroende på leasegivarens upplåningskostnader.

text: Vid tolkningen av avtalet ska även innehållet i det enskilda avtalsformuläret beaktas. Där antyds att leasingavgiften kan komma att ändras genom bokstäverna ”f n”. Därutöver finns inget som gett MK intrycket att det rör sig om en avgift som kan variera beroende på leasegivarens upplåningskostnader. Formuläret är missvisande på så sätt att konsumenten får intryck att ”f n” endast syftar på förbehållet om klimatbonusen. Utifrån uppgifterna i avtalsformuläret kan konsumenten således inte rimligen räkna med att den beloppsspecificerade leasingavgiften kan komma att ändras på grund av leasegivarens upplåningskostnader.

text: Härutöver ska beaktas leasegivaren inte gjort gällande att den person som förhandlade om leasingavtalet med MK har fått utbildning eller instruktioner att tydliggöra för kunden att huvudprestationen, leasingavgiften, kan bli högre beroende på leasegivarens upplåningskostnader.

text: Sammantaget bedömer vi att avtalet inte tillräckligt begripligt klargör att leasingavgiften kan komma att ändras beroende på ändringar i leasegivarens upplåningskostnader. MK har därför fog för sin tolkning, att leasingavgiften uppgick till 5 632 kr och inte kunde ändras med anledning av leasegivarens upplåningskostnader. Det ska noteras att detta belopp inte inkluderar servicekostnader, försäkringskostnader och andra liknande avgifter samt att vi inte har tagit ställning till vad parterna har avtalat i fråga om sådana kostnader.

text: Leasegivaren ska alltså rekommenderas att inte kräva mer än 5 632 kr i månaden i leasingavgift och att återbetala det som MK därutöver har betalat.