title: Kritik mot Polismyndigheten i Västra Götaland, länskriminalpolisens utredningsrotel, och åklagare vid Åklagarmyndigheten, Göteborgs åklagarkammare, för långsam handläggning av kriminalärenden

text: Initiativen

text: Jag genomförde i april 2008 en inspektion vid Polismyndigheten i Västra Götaland och vid Åklagarmyndigheten, dåvarande 2:a åklagarkammaren i Göteborg.

text: Vid polismyndigheten granskades bl.a. kriminalärenden vid länskriminalpolisens utredningsrotel. Vid granskningen uppmärksammades 18 ärenden om grov brottslighet (grovt vållande till annans död, våldtäkt, barnpornografibrott, trolöshet mot huvudman, grovt bedrägeri, brott mot

text: miljöbalken

text: , brott mot

text: strålskyddslagen

text: m.m.) i vilka inga synbara utredningsåtgärder hade vidtagits under minst nio månaders tid varför handläggningstiden kunde ifrågasättas (se punkten 5.1.2 i protokollet från inspektionen, protokollet finns tillgängligt på JO:s hemsida, dnr 2115-2008). – Jag beslutade att ta upp handläggningen av dessa 18 ärenden till utredning i ett särskilt ärende, dnr 2611-2008.

text: Vid åklagarkammaren uppmärksammades sex ärenden om grov brottslighet (våldtäkt och sexuellt utnyttjande m.m.) där handläggningen under långa tider syntes ha stått stilla (se punkten 4 i protokollet från inspektionen, protokollet finns tillgängligt på JO:s hemsida, dnr 2116-2008). – Jag beslutade att ta upp handläggningen av dessa sex ärenden till utredning i ett särskilt ärende, dnr 2614- 2008.

text: I detta beslut behandlas polis och åklagares handläggningstid av samtliga ovan nämnda kriminalärenden.

text: Utredningen

text: Upplysningar om arbetssituationen vid länskriminalpolisens utredningsrotel Vid inspektionen hos polisen inhämtades muntliga upplysningar från chefen för utredningsroteln, kommissarien AA och rotelns biträdande chef, kommissarien BB, varvid bl.a. följande framkom. Vid utredningsroteln, med undantag för miljögruppen, tjänstgör för närvarande 19 utredningsmän och en civilanställd. Fyra tjänster är utlysta och två utredare kommer

text: att sluta inom kort. Det är svårt att få sökande till lediga tjänster. Vid miljögruppen, som leds av inspektören CC, tjänstgör fyra utredningsmän och en civilanställd. Utredningsroteln kommer framdeles att delas in i ytterligare tre grupper: förmögenhets-, vålds- och relationsgrupperna. Gruppchefstjänster är också under tillsättning. Utbildningsnivån på utredarna är god med möjligheter till vidareutbildning. Flera utredare har t.ex. utbildning i barnförhör. Varje vecka träffas personalen vid roteln, varvid utredarna redogör för sina pågående ärenden. – Cirka 40 ärenden ligger för närvarande i balans. BB är ansvarig för balansärendena. Under senare år har antalet anmälningar om våldtäkt och grov barnmisshandel ökat. Detta, i kombination med att polisen nu vidtar fler utrednings-åtgärder i ärendena – t.ex. håller fler förhör – än vad som gjordes tidigare, har bidragit till att handläggningstiderna kommit att öka något. Under hösten 2007 tillsattes en särskild utredningsgrupp bestående av tio utredare. Gruppen hade till uppgift att under en tremånadersperiod avarbeta ett 60-tal våldtäktsärenden, som låg i balans, i vilka något frihetsberövande inte hade förekommit. Flertalet av dessa ärenden slutredovisades under hösten men 14 ärenden finns kvar. De har för myndighetsledningen påtalat svårigheten att hinna med att utreda våldtäktsärendena. – De har ett bra samarbete med åklagarna och har en löpande dialog med dem i ärendena.

text: Under inspektionen överlämnades också en utförlig redovisning, upprättad av inspektören CC, till JO om de ärenden som handläggs/handlagts vid miljöbrottsenheten.

text: Handläggningen av de 18 ärendena -JO:s ärende dnr 2611-2008 Som framgått handlade dessa ärenden, som hade kommit in under åren 2000 till 2005, om grov brottslighet som bl.a. grovt vållande till annans död, våldtäkt, barnpornografibrott, grovt bedrägeri och brott mot

text: miljöbalken

text: . Vid JO:s genomgång av ärendena kunde noteras att de hade legat obearbetade under lång tid.

text: Polismyndigheten anmodades därför att inkomma med upplysningar och yttrande över anledningen till varför handläggningen av ärendena hade dragit ut på tiden.

text: Polismyndigheten (nuvarande länspolismästaren DD) kom därefter in med ett remissvar till vilket det bl.a. hade fogats ett yttrande från dåvarande chefen för länskriminalpolisen, EE (numera biträdande länspolismästare). I remissvaret redovisades också skälen till att handläggningen i de aktuella kriminalärendena dragit ut på tiden, se bilaga 1.

text: EE anförde bl.a. följande.

text: Allmänt

text: Antalet inkomna ärenden till roteln har ökat under de senaste åren. Ökningen hänför sig främst till sexualbrott. Våldtäkter där gärningsmän och offer har en nära relation är de som ökat mest. Denna typ av ärenden kräver mycket omfattande utredningsåtgärder. Ett bekymmer under de senaste åren är dock att det varit svårigheter att rekrytera förhörsledare. Glädjande nog har roteln under våren kunnat rekrytera tre nya förhörsledare med barnutbildning samt ytterligare tre med annan utredningskompetens. Prioriteringen av ärenden görs dagligen av cheferna på roteln. Ärenden med frihetsberövade är de ärenden som har högst prioritet. Målsättningen är att lägga ut varje ärende på förhörsledare direkt. När det p.g.a. arbetsbelastning inte är möjligt är nästa steg att lägga ut ärenden där det finns fortsatt risk för liv och hälsa, barnärenden och ärenden med unga förövare.

text: Varje tisdag går rotelledningen igenom handläggarnas ärenden. Min uppfattning är att medarbetarna och cheferna på utredningsroteln utför ett effektivt, rättssäkert och kvalitativt framstående arbete under ofta mycket pressade förhållande.

text: Bedömning

text: Efter genomgång av de angivna skälen till handläggningstiden kan ett antal gemensamma allmänna och särskilda skäl återfinnas. De angivna skälen återges nedan samt vilka åtgärder som vidtagit av rotel och avdelningsledning för att åtgärda de delar som kan definieras som förbättringsområden. Vad gäller de längre handläggningstiderna för vissa ärenden rörande miljöbrott är anledningen en mycket omfattande förundersökning där tjänstemän från – – – varit misstänkta. Ärendet har handlagts av två befattningshavare från utredningsrotelns miljöbrottsenhet under minst två år. Förundersökningen är nu nedlagd och ärendet är avslutat genom att – – – ålagts en företagsbot. Miljöbrottsenheten som under de senaste åren effektiviserat och förbättrat sin handläggning har nu förutsättningar att handlägga miljöbrott med snabbare genomströmningstider. Slutsatsen från ett antal andra av de aktuella ärendena är att de blivit längre handläggningstider eftersom de aktuella förhörsledarna påbörjat utbildning eller blivit sjuka.

text: Åtgärder

text: För att komma tillrätta med denna sårbarhet kommer verksamheten vid roteln att förändras från den 1 september 2008. Roteln kommer då att indelas i fyra grupper, en för brott i nära relation, en för våldsbrott och en för förmögenhetsbrott. Gruppen för miljöbrott blir kvar i sin nuvarande form. I samband med detta har tre nya gruppchefer rekryterats till roteln. Den tänkta effekten av denna åtgärd är bl.a. att om någon skall studera, eller blir sjuk finns det en kunskap i gruppen om varandras ärenden och risken att utredningen tappar fart minskar. Eftersom förhörsledarna i stor utsträckning valt grupptillhörighet kommer de också att arbeta med ämnesområden som intresserar dem. Förutsättningarna för metodutveckling inom de olika ämnesområdena ökar också med denna ämnesindelning. Mot bakgrund av de nu redovisade förändringarna av verksamheten på roteln samt de nya gruppcheferna och förhörsledarna som tillförts har förutsättningarna väsentligen förbättrats för att ytterligare minska genomströmningstiderna samtidigt som den höga kvaliteten bibehålls.

text: Polismyndigheten redogjorde inledningsvis allmänt om utredningsverksamheten i myndigheten enligt följande.

text: Med anledning av att polismyndigheten vid ett flertal tillfällen erhållit kritik av JO för brister inom utredningsverksamheten beslutade länspolismästaren den 29 oktober 2007 om internkontroll för genomgång av balanserna. Den grupp som utsågs att genomföra internkontrollen lämnade den 13 maj 2008 en rapport ”Kontroll av balanser” som tidigare skickats till JO-ämbetet. I rapporten lämnas ett antal förslag till åtgärder och dessa har remitterats till myndighetens områden och avdelningar för eventuella synpunkter. I myndigheten har även projektet Synas och Verka bedrivits. Projektgruppen överlämnade den 29 februari 2008 sin slutrapport till länspolismästaren. Gruppen fick under projekttiden tilläggsuppdraget att även överväga utredningsverksamheten i myndigheten. Vissa delar av förslagen bedömdes vara angelägna att så fort som möjligt genomföra. I beredningen av dessa förslag har även ingått rapporten ”Kontroll av balanser”. Beredningen avser ett antal frågeställningar med särskild

text: betydelse för förbättringar av polismyndighetens utredningsverksamhet på kort sikt. Den var färdigställd den 30 juni 2008. Polismyndigheten har således tagit JO:s kritik på allvar när det gäller de alltför långa handläggningstiderna av kriminalärendena. Myndighetens ledning har såväl före som efter Chefs-JO:s inspektion inlett arbete med att förbättra utredningsverksamheten i myndigheten. Den tjänsteföreskrift som gällt sedan den 1 augusti 2002 (TjF 403) innehåller ett avsnitt om balanser. Där föreskrivs att balanserna ska gås igenom minst en gång varje kvartal och förrättningen ska protokolleras. Protokollen ska sändas till länspolismästarens sekretariat. Tyvärr har denna redovisning inte skett och några påminnelser har heller inte skickats från sekretariatet. Sedan internkontrollen genomfördes har en förbättring skett även när det gäller genomgången av balanserna. Numera finns ett antal staber till länspolismästarens förfogande. Avsikten är att någon av dessa ska ha till uppgift att följa upp de protokoll som upprättas och skickas till länspolismästaren. Polismyndigheten har goda förhoppningar om att de åtgärder som vidtagits men även de som ska vidtas kommer att leda till att handläggningstiderna kan kortas avsevärt. I övrigt kan konstateras att utredningsresultatet under årets första fyra månader är klart bättre än motsvarande period förra året. Myndigheten har redovisat över 1 000 ärenden fler till åklagaren varav Polisområde 1 (numera Polisområde Storgöteborg; JO:s anm.) står för merparten av ökningen eller ca 800 ärenden.

text: Polismyndigheten anförde därefter särskilt om länskriminalpolisens utredningsrotel följande.

text: Som framgår är det varierade skäl till att handläggningstiderna blivit långa. I några fall kan tidsutdräkten hänföras till åklagaren. Handläggarna vid utredningsroteln synes dock ha påmint åklagaren i dessa ärenden. Av ärendena har fem stycken rört miljöbrott. Förutom de skäl som anges ovan har en del av tidsutdräkten berott på att handläggarna fått ägna sig åt mer högprioriterade ärenden. Därtill kommer att ett av ärendena varit särskilt omfattande. När det gäller handläggningstiderna för sexualbrotten finns det anledning för myndigheten att vara självkritisk. Även om det varit ett bekymmer att rekrytera förhörsledare kan ifrågasättas om rätt prioriteringar gjorts på LKP. Myndigheten kan dock konstatera att en s.k. våldtäktssatsning gjordes under hösten 2007. LKP har också, för att komma tillrätta med den sårbarhet som finns, bestämt att verksamheten vid utredningsroteln ska förändras från den 1 september 2008. Förutom vad som anges i bilaga 1 (EE:s yttrande; JO:s anm.) har framkommit att vid behov ska omfördelning kunna ske mellan grupperna. Myndigheten utgår från att de förändringar som planeras jämte rekryteringen av nya förhörsledare är tillräckliga för att handläggningstiderna på utredningsroteln inte ska bli för långa.

text: Mot bakgrund av att polismyndigheten i remissvaret anförde att tidsutdräkten i vissa fall kunde hänföras till åklagaren anmodades Åklagarmyndigheten att inkomma med upplysningar och yttrande över anledningen till att dess handläggning av några ärenden hade dragit ut på tiden.

text: Åklagarmyndigheten (dåvarande vice riksåklagaren FF) kom in med ett remissvar till vilket hade fogats yttranden från överåklagaren GG, chefsåklagarna HH och JJ, vice chefsåklagarna KK och LL samt kammaråklagarna MM, NN, OO, PP, QQ och RR (samtliga till remissvaret bifogade yttranden här utelämnade). I bilaga 1 lämnas

text: en sammanfattning av åklagarnas upplysningar om handläggningen av berörda ärenden.

text: FF gjorde följande bedömning.

text: Det är naturligtvis angeläget att åklagare, särskilt när det gäller ärenden om grova brott, på ett aktivt sätt försöker driva förundersökningen framåt så att en reaktion på brottet kan komma i nära anslutning till att det begicks. Riksåklagaren har i Åklagarmyndighetens föreskrifter och allmänna råd (

text: ÅFS 2007:5

text: ) om bevakning och uppföljning vid Åklagarmyndigheten av pågående förundersökningar gett anvisningar för hur åklagare ska agera för att driva förundersökningar framåt med tillräcklig skyndsamhet. Anvisningarna ska bl.a. ge stöd åt åklagarna om hur bevakning och uppföljning av ärenden ska ske samt även bidra till en bättre kontroll över ärendena. Föreskrifterna trädde i kraft den 2 april 2007. Jag kan konstatera att åklagarna i flera av de aktuella ärendena inte har skickat påminnelser i den utsträckning som föreskrifterna ger uttryck för. I ett ärende har vidtagna åtgärder dokumenterats i akten men har inte diarieförts, i andra ärenden har vidtagna åtgärder varken diarieförts eller dokumenterats på annat sätt. Detta är i sig en brist. I vissa fall där åklagarna skickat påminnelser eller gjort andra påstötningar för att försöka påskynda ärendenas handläggning har ingen effekt uppnåtts eftersom det varit problem med att få utredare till ärendena då utredningspersonalen fått ägna sig åt andra ärenden av mer akut eller komplicerat slag. I några av ärendena har utredningen dragit ut på tiden p.g.a. att det tagit lång tid att låta undersöka i beslag tagna datorer. Jag vill med anledning av iakttagelserna erinra åklagarna om vikten av att de, för det fall påminnelser inte gett avsedd effekt, påtalar detta för kammarchefen så att chefen kan vidta lämpliga åtgärder. Jag vill i sammanhanget också betona att när det inte längre finns anledning att fullfölja en förundersökning ska den läggas ned. Särskilt i ärenden där det finns gods i beslag är det angeläget att beslut fattas så snart det är möjligt. Beslut om beslag ska fattas senast i samband med att förundersökningen läggs ned eller beslut fattas i åtalsfrågan. Att som i ett av fallen dröja med att fatta beslut huruvida förundersökningen skulle läggas ned i mer än ett år är inte tillfredsställande, särskilt med tanke på att egendom funnits i beslag. Som nämnts borde åklagaren ha fattat beslut angående beslagen allra senast när förundersökningen lades ned. Jag har noterat att handläggningstiden i några ärenden har dragit ut på tiden då det varit nödvändigt att begära internationell rättslig hjälp och att det därefter tagit lång tid för utländska myndigheter att vidta eller redovisa de åtgärder åklagaren har begärt. I ett av fallen har svar fortfarande inte erhållits trots att sådana framställningar har gjorts under år 2004. Vid dröjsmål med att få begärt bistånd bör åklagaren självfallet överväga i vilken utsträckning det finns anledning att genom påminnelser eller på andra sätt försöka påskynda handläggningen vid den utländska myndigheten. Sammanfattningsvis har flera av de handläggande åklagarna inte fullt ut varit så aktiva i sina ansträngningar att försöka driva förundersökningarna framåt som hade varit önskvärt. I flera av ärendena har åklagarna gett uttryck för att de p.g.a. den rådande arbetsbördan inte kunnat vara så aktiva i sitt förundersökningsledarskap som de har velat. I vissa ärenden har handläggningen avstannat p.g.a. resursbrist hos polisen. Som har nämnts i Åklagarmyndighetens yttrande till JO i ärende 2614-2008 (se följande avsnitt; JO:s anm.) är Åklagarmyndighetens ledning medveten om problemen när det gäller utredningsverksamheten hos polisen i Göteborg. Problemen har uppmärksammats såväl vid den löpande dialog som förs mellan företrädare för Åklagarmyndigheten och Rikspolisstyrelsen som vid kontakterna mellan Göteborgs åklagarkammare och polismyndigheten. Riksåklagaren har den 31 mars i år beslutat att de tre tidigare åklagarkamrarna i Göteborg skulle slås samman till en kammare från och med den 1 oktober 2008. Riksåklagaren har vidare den 23 oktober 2008

text: beslutat att en nationell åklagarkammare för bekämpning av miljö och arbetsmiljöbrott ska inrättas från den 1 januari 2009. Jag är övertygad om att detta ger goda förutsättningar att på olika sätt effektivisera och utveckla åklagarverksamheten.

text: Handläggningen av ärendena om våldtäkt m.m. – JO:s ärende dnr 2614- 2008 Som framgått handlade dessa sex ärenden, som hade kommit in under åren 2006 och 2007, om bl.a. våldtäkt och sexuellt utnyttjande. Vid JO:s genomgång av ärendena kunde noteras att de hade legat obearbetade under tämligen lång tid.

text: Åklagarmyndigheten anmodades därför att inkomma med upplysningar och yttrande över anledningen till att förundersökningarna inte var avslutade och vilken eller vilka åtgärder som åklagare vidtagit för att påskynda handläggningen.

text: Åklagarmyndigheten (FF) kom in med ett yttrande till vilket fogats upplysningar från chefsåklagaren SS samt kammaråklagarna TT, UU, VV och WW (samtliga till remissvaret bifogade yttranden här utelämnade frånsett SS:s allmänna reflektioner). En sammanfattning av åklagarnas upplysningar om handläggningen av berörda ärenden lämnas i bilaga 2.

text: SS gjorde följande allmänna reflektioner.

text: Ett återkommande fenomen i ett antal av dessa ärenden tycks vara att ärendena helt avstannar hos polisen då en utredare får ägna sig åt annat eller att ärendet går tillbaka i balans hos den balansansvarige på utredningsroteln. Hos kammaren har ett inte helt ringa antal åklagare lämnat kammaren under 2006 fram till idag. Detta har dels med kammarens budget att göra. Enbart för att kammaren förlorar en åklagare läggs inte ärendet i balans utan lottas om till annan åklagare som ansvarar i ärendet. Hade motsvarande system funnits hos polisen hade effekten – stopp i hanteringen helt eller tidvis partiellt – måhända inte inträffat. Riksåklagarens föreskrifter beträffande rotelvård –

text: ÅFS 2007:5

text: – som trädde i kraft våren 2007 har troligen medfört att skötseln av ärenden blivit bättre inom hela åklagarmyndigheten, så även på 2:a kammaren (nuvarande Göteborgs åklagarkammare; JO:s anm.). Det hindrar inte att enskilda åklagare emellanåt närmast ger upp i tröstlösheten att ständigt påminna utan synbar effekt – snabbare utredningsinsatser. Ovanstående ärenden ligger samtliga hos LKP Utredningsrotel i Göteborg. Rent generellt uppfattas personalen där av åklagarna som mycket kompetent och engagerad. Uppenbart för oss är även att utredningsresurserna där är och har varit alldeles för små i förhållande till mängden ärenden och svårighetsgraden. Det tragiska är möjligen att det nu synes vara den delen av polisen som ligger i ”skottgluggen” när vi åklagare uppfattar att de största utredningsproblemen inte ligger hos LKP utan ute i de enskilda närpolisområden, som stundtals inte haft fungerande verksamheter då man saknat helt utredningspersonal eller bara haft någon/några enstaka som arbetat med utredningsverksamheten. Från kammarledningens sida har bristerna i utredningsverksamheten tagits upp med såväl chefer inom polisen som med ledningen för Åklagarmyndigheten - RÅ och Vice RÅ. I några av ovanstående ärenden har åklagarna talat om sådana kontakter utan dokumentation av olika kontakter. Det är självklart viktigt med dokumentation av åtgärder, samtal m.m. Emellertid stämmer denna förhållningsregel och sådana intentioner ofta inte med förutsättningarna för en åklagares vardag. Mobiltelefonkontakter med utredare och andra kommer ofta när åklagarna inte är på tjänsterummet såsom t.ex. på väg till eller i en paus i rätten eller till polisen i annat ärende då det inte finns möjligheter att just föra sådana dokumentationsanteckningar. Att sådana noteringar då inte förs är självfallet inte bra men förklarligt.

text: FF gjorde följande bedömning.

text: Det är naturligtvis angeläget att åklagare, särskilt när det gäller ärenden om grova våldsbrott, på ett aktivt sätt försöker driva förundersökningen framåt så att en reaktion på brottet kan komma i nära anslutning till att det begicks. Självfallet är det också angeläget att lagstadgade frister iakttas. Vid en genomgång av ärendena har jag kunnat konstatera att respektive handläggande åklagare i samtliga fall har bedrivit ett aktivt förundersökningsledarskap genom att lämna direktiv samt därefter skicka påminnelser till polisen. Riksåklagaren har i Åklagarmyndighetens föreskrifter och allmänna råd (

text: ÅFS 2007:5

text: ) om bevakning och uppföljning vid Åklagarmyndigheten av pågående förundersökningar gett anvisningar för hur åklagare ska agera för att driva förundersökningar framåt med tillräcklig skyndsamhet. Anvisningarna ska bl.a. ge stöd åt åklagarna om hur bevakning och uppföljning av ärenden ska ske samt även bidra till en bättre kontroll över ärendena. Jag kan konstatera att ärendena i stort sett har handlagts på föreskrivet sätt, i vart fall sedan den 2 april 2007 då föreskrifterna trädde i kraft. Det hade dock varit önskvärt att åklagarna varit något mer aktiva i sina ansträngningar att påskynda polisens handläggning. Jag kan även konstatera att i vissa fall har åklagarna lämnat direktiv eller påmint polisen muntligen, men denna åtgärd har inte diarieförts eller dokumenterat på annat sätt, vilket i sig är en brist. Det finns olika anledningar till att handläggningstiden har blivit lång i de aktuella ärendena. I några ärenden har förundersökningen avstannat i avvaktan på resultat från undersökning av Staten kriminaltekniska laboratorium och av Rättsmedicinalverket. Förundersökningar har också avstannat på grund av en målsägandens hälsotillstånd samt en annan målsägandes längre vistelse utomlands. Åklagarna har i de flesta ärenden skickat påminnelser till polisen utan att någon effekt har uppnåtts. Kammarchefen och de handläggande åklagarna har i sina redogörelser för respektive ärende återkommit till problemet med att få utredare till ärendena. Det synes vara så att arbetet med utredningarna hos polisen mer eller mindre avstannar då utredaren får ägna sig åt andra ärenden av mer akut slag. Det kan noteras att det förekommit att ärenden till och med lagts tillbaka i balans hos den balansansvarige vid utredningsroteln. Utredningsresurserna vid länskriminalpolisens utredningsrotel i Göteborg, där samtliga nu aktuella ärenden utreds, tycks ha varit otillräckliga i förhållande till mängden ärenden. Av kammarchefens yttrande framgår att frågan har tagits upp med chefer inom polisen. Även Åklagarmyndighetens ledning har fått information om problemen när det gäller utredningsverksamheten i Göteborg. Dessa problem har uppmärksammats vid den löpande dialog som förs mellan företrädare för riksåklagaren och Rikspolisstyrelsen. Sammanfattningsvis har de handläggande åklagarna visserligen inte fullt ut varit så aktiva i sina ansträngningar att driva förundersökningarna framåt som hade varit önskvärt. Den främsta orsaken till att handläggningen dragit ut på tiden synes dock stå att finna i polisens svårigheter att verkställa de utredningsåtgärder som åklagare har gett direktiv om.

text: Mot bakgrund av att Åklagarmyndigheten i remissvaret bl.a. anförde att den främsta anledningen till att handläggningen av ärendena dragit ut på tiden syntes stå att finna i polisens svårigheter att verkställa de utredningsåtgärder som åklagare gett direktiv om, anmodades polismyndigheten att lämna upplysningar och yttrande över att handläggningen av ärendena hade dragit ut på tiden.

text: Polismyndigheten (nuvarande länspolismästaren DD) kom därefter in med ett remissvar till vilket det hade fogats ett yttrande från biträdande chefen för

text: länskriminalpolisen, XX. I remissvaret redovisades också skälen till att handläggningen i de aktuella ärendena dragit ut på tiden, se bilaga 2.

text: XX upplyste följande.

text: Antalet inkommande anmälningar om våldtäkt har ökat markant under senare år. Detta torde ha sin grund såväl i ändrad lagstiftning som i en ökad benägenhet att anmäla denna typ av brott. Utredningsförfarandet vid våldtäkter skiljer sig från utredningar av merparten av andra brott. Mest markant är därvid att det krävs mer omfattande utredning innan förundersökningsledaren kan ta ställning i ärendet. Brottets karaktär innebär dessutom ofta att det är svårbevisat då de inte finns vittnen till själva händelsen att höra. Detta innebär naturligtvis att ärendena blir tidskrävande. Straffskalan för våldtäkt innebär en presumtion för frihetsberövande när misstänkt gärningsman identifierats. I de fall gärningsmannen häktas avslutas ärendena snabbt. Det är i de fall när utredningen av olika skäl bedrivs med gärningsmannen på fri fot som tidsåtgången blir längre. En orsak till denna längre tidsåtgång är den konkurrens med andra ärenden som uppstår. En våldtäktsutredning där såväl målsägande som misstänkt är över 18 år och där det inte särskilt kan konstateras att målsäganden är utsatt eller far illa på annat sätt har ingen hög prioritering vid en rotel som LKP:s utredningsrotel. Samtliga brott som handläggs är till sin karaktär grova och en stor del handlar om sexuella övergrepp av olika slag och våld av det grövre slaget. Eftersom utredningsresurserna inte är obegränsade leder situationen relativt snart till ett behov av prioriteringar. I de lägena kommer vissa våldtäkter att prioriteras lågt. Detta är inte bra men oundvikligt. Även om besluten i de enskilda ärendena tas av rotelledningen är förhållandet, och har varit, föremål för diskussion med ledningen för LKP vid ett flertal tillfällen. Ledningen för LKP och rotelledningen har därvid varit överens. Inom LKP och utredningsroteln har det pågått ett arbete med att snabba upp hanteringen av ärenden i allmänhet och våldtäkter i synnerhet. Detta arbete har redan gett resultat såväl avseende tidsåtgång som antal ärenden som redovisas med förundersökningsprotokoll, dvs. för åtal, till åklagaren. Rotelns omorganisation med indelning i grupper och därmed följande specialisering förväntas ge ytterligare positiva effekter. En övergripande kvalitetssäkring under 2009 kan också förväntas påverka arbetet positivt. Frågorna är föremål för löpande tillsyn inom LKP.

text: DD anförde bl.a. följande.

text: Under år 2007 avsåg 55 procent av rotelns ärenden sexualbrott. Det är anmälningar gällande våldtäkt där gärningsman och offer har en nära relation som ökat. Prioriteringar av ärenden görs dagligen av cheferna på roteln. Ärenden där den misstänkte är frihetsberövad har högst prioritet. På roteln finns i princip inget ärende som inte borde ha tilldelats en handläggare direkt. Då detta inte har varit möjligt har nästa steg i prioriteringen varit att fördela ärenden där det finns fortsatt risk för liv och hälsa. I den gruppen finns alla ärenden med en målsägande som är under 15 år men också de med unga förövare. Därefter bedöms alla ärenden i konkurrens. En betydelsefull faktor är då hur utsatt målsäganden är. De ärenden som har lägst prioritet är förmögenhetsbrotten. En gång i veckan gör rotelchefen en genomgång av förhörsledarnas ärenden. Varje kvartal görs en genomgång av samtliga ärenden och resultatet redovisas till en stabsenhet hos länspolismästaren. Roteln är numera indelad i fyra grupper; en grupp för brott i nära relation, en grupp för våldsbrott, en grupp för förmögenhetsbrott och en för miljöbrott. Under våren 2008 har rekryterats sex nya förhörsledare, varav tre med särskild kompetens att höra barn.

text: Vidare har ändrade rutiner beträffande ärenden som kommer från LKP:s spaningsrotel inneburit att sådana ärenden inkommer prioriterade och med fler utredningsåtgärder vidtagna än tidigare. En förbättring beträffande ärenden rörande våldtäkter har noterats mellan tredje kvartalet 2007 och samma tid 2008. Antalet redovisade förundersökningsprotokoll har ökat från 17,8 procent till 31,3 procent. Även antalet frihetsberövade har ökat; från 104 till 133. Det finns inte skäl för myndigheten att nu inta en annan inställning till handläggningstiderna för sexualbrott än den som redovisades i yttrandet av den 1 juli 2008 (se yttrandet i dnr 2611-08 som återges ovan; JO:s anm.). Myndigheten kan dock konstatera att den bedömning som då gjordes var riktig, dvs. att de förändringar som planerades på LKP skulle medföra förbättringar av verksamheten på utredningsroteln. Myndigheten utgår från att det fortsatta förbättringsarbetet som beskrivs i bilagan (sammanfattningsvis refererad i avsnittet ovan; JO:s anm.) kommer att ytterligare korta handläggningstiderna på utredningsroteln. Polismyndighetens ledning följer upp resultaten på utredningsroteln genom de rapporter som numera lämnas kvartalsvis. Mot bakgrund av den positiva trend som ovan noterats finns inte skäl att vidta några åtgärder från myndighetsledningens sida.

text: Rättslig reglering

text: Av

text: 23 kap. 4 § andra stycket rättegångsbalken

text: (RB) framgår att en förundersökning ska bedrivas så skyndsamt som omständigheterna medger. Finns det inte längre skäl att fullfölja förundersökningen ska den läggas ned.

text: En förundersökning där målsäganden vid tiden för anmälan inte har fyllt 18 år ska enligt

text: 2 a § förundersökningskungörelsen (1947:948)

text: , FuK, bedrivas särskilt skyndsamt, om brottet riktats mot målsägandens liv, hälsa, frihet eller frid och det för brottet är föreskrivet fängelse i mer än sex månader. Förundersökningen ska vara avslutad och beslut fattat i åtalsfrågan så snart det kan ske och inom tre månader efter den tidpunkt då det finns någon som är skäligen misstänkt för brottet. Tidsfristen får överskridas endast om det är motiverat med hänsyn till utredningens beskaffenhet eller andra särskilda omständigheter. – Denna bestämmelse innefattar således dels ett övergripande krav på att en förundersökning ska bedrivas med särskild skyndsamhet, dels en frist för handläggningen vilka ska iakttas sedan någon är skäligen misstänkt för brottet.

text: Av 1 a § andra stycket FuK framgår att undersökningsledaren har ansvar för förundersökningen i dess helhet. Förundersökningsledaren ska se till att utredningen bedrivs effektivt och att den enskildes rättssäkerhetsintressen tas till vara. Undersökningsledaren ska också ge dem som biträder honom eller henne behövliga direktiv för arbetet. – Åklagarmyndigheten har utfärdat särskilda föreskrifter och allmänna råd om bevakning och uppföljning vid Åklagarmyndigheten av pågående förundersökningar,

text: ÅFS 2007:5

text: Bedömning

text: Under senare år har JO i ett stort antal ärenden kritiserat polisen för långa handläggningstider i den brottsutredande verksamheten. Kritik har i många fall också riktas mot åklagare i deras egenskap av förundersökningsledare. Till följd härav har JO i olika sammanhang haft anledning att fästa statsmakternas uppmärksamhet på de brister i bl.a. polisens arbete som iakttagits i samband med

text: inspektioner och klagomålsärenden (se t.ex. JO 2002/03 s. 98 och 2004/05 s. 16). Jag fick senast för ett drygt år sedan återigen anledning att särskilt påtala detta förhållande för statsmakterna (se JO 2008/09 s. 160 om oacceptabelt långa handläggningstider hos åklagare och polis).

text: Även om kritiken för långsam handläggning i vissa fall har gällt förundersökningar om allvarligare brott har den framförallt berört hanteringen av s.k. vardagsbrott och då särskilt bedrägeriärenden. Det kan t.ex. här nämnas att jag i ett tidigare beslut har kritiserat Polismyndighetens i Västra Götaland handläggning av bedrägeriärenden vid närpolisområde Göteborg City (se beslut den 17 oktober 2008 i dnr 2610-2008 som finns tillgängligt på JO:s hemsida). Före inspektionen i Göteborg hade jag dock fått anledning att i två klagomålsärenden även kritisera den nu aktuella utredningsroteln för långsam handläggning av förundersökningar om våldtäkt mot barn (se beslut den 1 november 2006 i dnr 4646-2006 och beslut den 14 december 2007 i dnr 5467-2006).

text: Jag fick i dessa ärenden viss indikation på att länskriminalpolisens utredningsrotel var hårt arbetsbelastad men, trots det, var de iakttagelser som jag gjorde vid inspektionerna i Göteborg i denna del något förvånande. Som framgått noterade jag sammanlagt 24 ärenden om grov brottslighet i vilka handläggningstiden kunde ifrågasättas och i flertalet av ärendena hade inga åtgärder vidtagits under mycket lång tid. Särskilt bekymmersamt anser jag att det förhållandet var att utredningsroteln hade stora svårigheter med att hinna med att utreda våldtäktsärenden och att flera sådana ärenden hade legat obearbetade under längre perioder.

text: Som förklaring till de utdragna handläggningstiderna har från polismyndighetens sida i huvudsak hänvisats till stor arbetsbelastning, resursbrist och till att andra ärenden har prioriterats. I några fall har polisen anfört att den utdragna handläggningstiden till viss del kunde hänföras till åklagarna. Från Åklagarmyndighetens sida har anförts att det i några fall funnits förklaringar till tidsutdräkten, t.ex. då det varit nödvändigt att begära internationell rättshjälp eller då man avvaktat teknisk utredning. I andra fall har hänvisats till åklagarnas egna ansträngda arbetssituation eller till att åklagarna inte varit tillräckligt aktiva i sitt förundersökningsledarskap men i de flesta fall har hänvisats till polisens otillräckliga resurser.

text: Jag finner inte anledning att här närmare gå in på omständigheterna i varje enskilt fall och bedöma om det, trots allt, varit godtagbart att just det ärendet legat obearbetat under vissa kortare tidsperioder. Inte heller anser jag att det finns skäl att fördela ansvaret för den utdragna handläggningen i varje ärende mellan polis och åklagare. Jag nöjer mig i stället med att konstatera att handläggningen av de aktuella kriminalärendena, enligt min uppfattning, inte uppfyller det skyndsamhetskrav som lagts fast i

text: 23 kap. 4 §

text: RB och – i något fall – inte heller det särskilda skyndsamhetskrav som föreskrivs i 2 a § FuK (våldtäktsärenden, målsäganden under 18 år) samt att den långsamma handläggningen i de allra flesta fall kan tillskrivas polisen även om det givetvis finns exempel på att handläggningen hos åklagarna också avstannat och på att åklagarna inte varit så aktiva och drivande

text: som erfordras (se t.ex. 1 a § FuK och

text: ÅFS 2007:5

text: ). Jag vill här också peka på att dröjsmål under förundersökningen kan bidra till brott mot de krav som ställs i artikel 6:1 i den Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Danelius, Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, 3:e uppl. s. 267).

text: När det gäller åklagarna vill jag särskilt framhålla att SSs uttalande att ”enskilda åklagare närmast ger upp i tröstlösheten att ständigt påminna utan synbar effekt – snabbare utredningsinsatser” inger betänkligheter. Jag kan i och för sig förstå att en åklagare känner viss frustration och uppgivenhet över att ge direktiv och påminnelser, som det kan förefalla uteslutande i syfte av att freda sig själv mot eventuell kritik från t.ex. JO. Detta är dock inte något godtagbart skäl för att underlåta att aktivt försöka driva förundersökningen framåt. Inte heller är det acceptabelt att, som uppmärksammades vid inspektionen, ge polisen direktiv av innebörd att förundersökningen läggs ned eller överflyttas till polisen om inte begärda åtgärder utförs inom viss tid (se punkten 6 i protokollet fört vid inspektionen av åklagarkammaren och ärende 5 i bilaga 2). Ett sådant förfarande är naturligtvis inte rättsenligt. I stället bör berörda åklagare föra upp saken på ledningsnivå för diskussion myndigheterna emellan, vilket också synes ha skett i detta fall. Åklagarmyndigheten har t.o.m. anfört att problemen i Göteborg uppmärksammats vid den löpande dialog som förs mellan företrädare för riksåklagaren och Rikspolisstyrelsen. – Det är självfallet också angeläget att åklagarna arbetar med att snabba upp sin egen ärendehantering. Enligt Åklagarmyndigheten ger den redovisade omorganisationen av kamrarna i Göteborg goda förutsättningar för att på olika sätt effektivisera och utveckla åklagarverksamheten där.

text: När det gäller iakttagelserna vid utredningsroteln – svårigheterna med att inom rimlig tid utreda ärenden om grov brottslighet – är dessa oroväckande. Jag är i och för sig medveten om att polisens arbetssituation är ansträngd och att man därför måste prioritera vissa ärenden framför andra. Vid länskriminalpolisen ska dock kvalificerad kriminalpolisverksamhet bedrivas. Det innebär att där handläggs utredningar som t.ex. kräver erfarna utredare med särskild kompetens och att de brott som ska utredas där är allvarliga som t.ex. mord, dråp, människorov, våldtäkt, grovt sexuellt utnyttjade, grov mordbrand, vissa miljöbrott, grovt narkotikabrott och organiserad brottslighet. Samtliga dessa brottstyper står högt på prioriteringslistan och det är därför mycket angeläget att en sådan enhet tilldelas erforderliga resurser och att arbetet där är väl organiserat och löper utan alltför stora uppehåll i handläggningen av ärendena. Det är därför illavarslande att även en sådan enhet brottas med några av de problem som vanligtvis uppkommer vid en rotel som hanterar t.ex. vardagsbrott och att exempelvis vissa våldtäktsärenden hamnar i skymundan och – i vart fall tidigare – inte gavs någon hög prioritet.

text: Som framgått har polismyndigheten de senaste åren gjort en omfattande översyn av brottsutredningsverksamheten (t.ex. i rapporten ”Kontroll av balanser”) och även inom länskriminalpolisen har det pågått ett arbete med att snabba upp hanteringen av ärenden i allmän och våldtäktsärenden i synnerhet, bl.a. har roteln om-

text: organiserats och personal har rekryterats. Jag utgår från att polismyndighetens nu pågående analys- och förändringsarbete leder till att utredningsverksamheten förbättras och att handläggningstiderna hos polisen kan kortas betydligt så att verksamheten framdeles kan bedrivas på ett mer effektivt och rättssäkert sätt.

text: Det kan sammanfattningsvis konstateras att såväl polismyndigheten som Åklagarmyndigheten förtjänar kritik i enlighet med vad jag har anfört ovan.

text: Till uppföljning av detta ärende önskar jag att polismyndigheten senast den 30 november 2009inkommer med en redogörelse om balansläget och arbetssituationen vid utredningsroteln per den 31 oktober 2009.

text: Ärendet avslutas. – – –

text: Bilaga 1

text: Polis och – i förekommande fall – åklagares förklaringar till den utdragna handläggningstiden beträffande ärendena i dnr 2611-2008

text: 1. K160200-00/401A-3918-00 (trolöshet mot huvudman)

text: Polisen: Utredningen bedrevs intensivt fram till årsskiftet 2005-2006. Därefter togs flera kontakter med åklagaren för att ärendets fortsatta handläggning skulle diskuteras men inga beslut togs om handläggningen. Sommaren 2007 avled den inspektör som handlagt ärendet på utredningsroteln. Utredningschefen kontaktade då åklagaren som uppgav att han hade för avsikt att lägga ned utredningen men att han skulle gå igenom några handlingar först. Åklagaren hämtade de handlingar han behövde men han har ännu inte fattat något beslut i ärendet.

text: Åklagaren: Mot bakgrund av ärendets omfattning och mycket starka koppling till internationell samverkan med utländska rättsvårdande myndigheter hade utredningen enligt åklagaren bedrivits på ett så effektivt och för den enskilde rättssäkert sätt som varit möjligt.

text: 2. K88337-01/401A-933-07 (grov våldtäkt)

text: Polisen: Förundersökningen återupptogs den 27 april 2007. På grund av arbetsbelastningen kunde ärendet inte omedelbart tilldelas någon handläggare. LKP påbörjade under hösten 2007 en satsning när det gäller våldtäktsärendena. I den satsningen ingick detta ärende. En person har varit anhållen och delgiven misstanke om brott. Ärendet finns nu hos åklagare som funderar på ärendets fortsatta handläggning. Eftersom den misstänkte har en tvillingbror är detta beslut inte så enkelt. Utredningschefen hade kontakt med åklagaren under vecka 21 (2008; JO:s anm.) för att fråga om handläggningen.

text: Åklagaren: Det var svårt att avgöra om åtal skulle väckas även för det fall att den misstänktes tvillingbror och övriga bröder skulle kunna uteslutas som gärningsmän. Av bl.a. det skälet fattade åklagaren beslut i ärendet först efter sommaren 2008, och inte under våren 2008 då arbetssituationen var ansträngd.

text: 3. K134022-02/AM-24958-07 (övergrepp i rättssak, våldtäkt)

text: Polisen: Ärendet lades ned år 2003. Den person som då var misstänkt hördes aldrig i ärendet. Efter DNA-träff på den person som varit misstänkt återupptogs ärendet den 14 maj 2007. I detta ärende finns samma skäl som angivits ovan och i den s.k. våldtäktssatsningen ingick detta ärende. Efter visst spaningsarbete gick det att lokalisera var målsäganden befann sig. Målsäganden uteblev vid första förhöret. Den 12 november 2007 hölls förhör med henne. Ytterligare åtgärder vidtogs för att kontrollera vissa uppgifter. Målsäganden ville att man skulle avvakta med utredningsåtgärder eftersom hon var fullt upptagen med att söka bostad. Den 31 mars 2008 kom direktiv från åklagaren om att den misstänkte skulle höras. Ärendet har nu en ny handläggare på utredningsroteln.

text: Åklagaren: Efter direktiv med påminnelse den 31 mars 2008 gavs en ny påminnelse till polisen i början av juni 2008. Sedan förhör med den misstänkte inkommit i början av augusti 2008 lades förundersökningen ned den 11 augusti 2008.

text: 4. K190902-03/409A-98-03 (grovt vållande till annans död och grovt narkotikabrott) Polisen: Ärendet rör ett misstänkt mord (senare omrubricerat till grovt vållande till annans död; JO:s anm.) i Colombia år 2003. Utredningsroteln fick ärendet år 2004. Ett par olika utredare har varit engagerade i ärendet som dock inte riktigt ”fått fart”. Anledningen är att ärendet är svårutrett men även att andra ärenden med frihetsberövade fått prioriteras. Även på åklagarsidan har man bytt ett antal gånger, varför deras engagemang också varit lågt.

text: Åklagaren: En orsak till handläggningstiden var att visst utredningsmaterial hämtats in från ett annat land. Utredaren har till åklagaren uppgett att han haft svårt att skapa utrymme för ärendet. Handläggande åklagare har dock tagit på sig att ärendet inte har drivits som det borde medan chefsåklagaren uppgett att åklagaren sökt komma framåt i förundersökningen på ett tillfredsställande sätt.

text: 5. K16411-04/401A-2563-06 (brott motstrålskyddslagen)

text: Polisen: Ärendet handlades inledningsvis i Skövde. Först den 21 september 2005 överfördes utredningen till LKP. En handläggare erhöll ärendet den 27 september 2005 och handlade det fram till den 11 mars 2008 då åklagaren beslutade att lägga ned ärendet. Ärendet hade anknytning till ett ärende från år 2002 som också lades ned. Efter överprövning återupptogs förundersökningen i de båda ärendena. K83244-02 lades ned igen. Det aktuella ärendet har varit hos åklagaren vid ett flertal tillfällen för nya direktiv. Under dessa perioder har förundersökningen inte kunnat bedrivas aktivt. Handläggaren har då blivit sysselsatt med andra utredningar och på så sätt har tempo tappats i ärendet.

text: Åklagaren: Ärendet kom att bli stort och komplicerat och därför tog det lång tid att ge direktiv. Att ge direktiv förutsatte att åklagaren fick arbeta ostört med ärendet. Polisen har tidvis fått vänta på åklagarens direktiv, vilket inte var en önskvärd situation och vilket han beklagar. Samtidigt uppger han att miljöåklagarna har haft

text: en stor arbetsbörda och att han under vintern/våren 2007 hade en hög frånvaro p.g.a. sjukdom.

text: 6. K177930-04/401A-2748-06 (brott mot

text: miljöbalken

text: Polisen: Handläggaren har arbetat parallellt, i princip på heltid, med K99351-04 (se nedan). Den 10 november 2004 begärdes direktiv från åklagaren. Sådana kom den 20 juni 2005. Det har varit svårt att få tag på handläggaren på länsstyrelsen och genomföra ett förhör med vederbörande. Först den 1 april 2008 kunde ett förhör hållas. En promemoria översändes därefter till åklagaren som den 10 april 2008 beslutade att lägga ned förundersökningen.

text: Åklagaren: Uppenbarligen har polisen väntat på direktiv under en längre period. Detta är naturligtvis otillfredsställande och oacceptabelt. Han beklagar detta. Arbetsbördan för miljöåklagarna var mycket stor vid tillfället.

text: 7. K28958-05/401A-568-05 (barnpornografibrott)

text: Polisen: Ärendet utreddes klart och skulle i princip protokolleras när den misstänkte avled. Ärendet överlämnades till åklagaren den 1 mars 2007 men åklagaren hade svårigheter med beslagshanteringen, varför ärendet fastnade där. Efter påstötningar från utredningsroteln är utredningen nu nedlagd.

text: Åklagaren: En dator och datortillbehör togs i beslag i februari 2005. Efter flera påminnelser inkom handlingar från polisen i mars 2007, av vilka det torde ha framgått att den misstänkte avlidit. På grund av arbete med andra prioriterade ärenden och delvis på grund av förbiseende från åklagarens sida blev ärendet liggande hos åklagaren fram till april 2008 då förundersökningen lades ned och beslagen hävdes.

text: 8. K104403-05/402A-2799-05 (grovt bedrägeri)

text: Polisen: Utredningen har varit nedlagd men återupptogs under våren 2007 efter överprövning. På grund av ett administrationsfel hos åklagaren uppstod viss försening men utredningen pågår nu.

text: Åklagaren: Sedan överåklagare beslutat att återuppta förundersökningen och efter inhämtande av vissa förtydliganden från Utvecklingscentrum gav åklagaren direktiv till polisen i september 2007. Skriftliga direktiv och påminnelser har därefter getts i mitten samt i slutet av november 2007, i december 2007, i januari 2008 samt i juni samma år. Åklagaren har dessutom haft upprepade muntliga kontakter med utredaren rörande utredningsläget. Orsaken till dröjsmålet står främst att finna i ärendets komplicerade art samt att utsedd utredningsman varit engagerad i andra tunga utredningar.

text: 9. K129808-05/402A-3503-05 (barnpornografibrott)

text: Polisen: Ärendet slutredovisades med protokoll i augusti 2006. Åklagaren begärde därefter en komplettering, som inte gick att genomföra. Åklagaren beslutade sig då för att åtala på grundval av den utredning som förelåg. I maj 2008 redovisades ärendet på nytt till åklagaren.

text: Åklagaren: Efter att åklagaren i augusti 2006 väckt åtal för innehav och produktion av barnpornografi, gjorde den misstänkte vissa invändningar, vilka åklagaren fick kännedom om under våren 2007. Han gav därför direktiv om kompletterande förhör i juni 2007. Åklagaren påminde skriftligen om förhören i november 2007. Han kontaktade vidare bl.a. BB i frågan. Den 14 maj 2008 beslutade åklagaren vid förnyad genomgång av materialet att inskränka åtalet till endast innehav av barnpornografi samt att återkalla direktiven om kompletterande förhör med den misstänkte. Den 18 september 2008 biföll tingsrätten det kvarstående åtalet om innehav av barnpornografi.

text: 10. K99351-04 (arbetsmiljöbrott)

text: Polisen: Uppskattningsvis ca 130 förhör hade hållits runt om i landet. Utredningsmaterialet var mycket komplext och omfattande. De personer som skulle höras inkom inte med önskemål om försvarare, vilket fördröjde handläggningen. De aktuella regelverken var ovana för utredarna vid Länskriminalpolisens miljöbrottsenhet, som normalt inte handlade arbetsmiljöbrott.

text: 11. K171818-03 (otillåten miljöpåverkan)

text: Polisen: Ärendet tilldelades samma handläggare som i ärendet ovan. På grund av arbetsbelastningen i det ärendet hade han inte tid att arbeta även med detta ärende. Först den 11 februari 2008 överlämnades ärendet till annan handläggare som nu bedriver ett aktivt utredningsarbete.

text: 12. K77186-04 (barnpornografibrott)

text: Polisen: En undersökning av en dator gjordes i Göteborg och den 15 augusti 2005 skickades materialet till Rikskriminalpolisen för bedömning. Eftersom inget hände återupptogs ärendet i Göteborg och den 7 augusti 2007 kom protokoll från ITenheten. Den misstänkte ska kallas, höras och delges. Detta har dock inte gjorts eftersom andra ärenden fått prioriteras.

text: 13. K163609-04 (våldtäkt)

text: Polisen: Anmälan om brott och brottsutredningen har gjorts i Turkiet. Flera påstötningar har gjorts till åklagaren som vill ha ärendet öppet om det skulle komma någon begäran från Turkiet om åtgärder i Sverige.

text: 14 och 15. K5260-05 och K58095-05 (grovt bedrägeri)

text: Polisen: Ärendet har legat i balans eftersom mer prioriterade ärenden fått företräde. Handläggare utsågs sommaren 2007 och en misstänkt hördes i oktober 2007. Åtgärder har vidtagits fram till våren/vintern 2008 då handläggaren påbörjade en 6 månader lång utbildning.

text: 16. K51280-05 (bedrägeri)

text: Polisen: Ärendet låg i balans innan handläggare tilldelades. Handläggaren arbetar 70 procent av heltid. Ett stort antal förhör har hållits i ärendet. Under delgivningsförfarandet har kompletterande förhör begärts av en försvarare. Ärendet slutredovisades i protokoll den 26 maj 2008.

text: 17. K51515-05 (brott mot

text: miljöbalken

text: Polisen: Handläggningen påbörjades den 8 april 2005 av dåvarande chefen vid utredningsroteln. Denne slutade den 10 juli 2006 och då lades ärendet i balans. Den 3 augusti 2007 tilldelades en ny handläggare ärendet. Under utredningens gång har det rått oklarhet om lagstiftningen varit tillämplig. Utredningen lades ner den 11 april 2008 på grund av att det saknades straffsanktion. Handläggaren har även arbetat med K99351-04 (se ovan).

text: 18. K75521-05 (bedrägeri)

text: Polisen: Sedan det framkommit att sambon till den misstänkte förekom i andra ärenden rörande bedrägeri återupptogs anmälan i detta ärende år 2007. Ärendet redovisades till åklagaren under våren 2008 tillsammans med ärendena rörande sambon till den misstänkte. Det har inte gått att styrka brott i detta ärende men åklagaren ville att domen beträffande övriga ärenden skulle vinna laga kraft innan aktuellt ärende lades ned. Den 21 april 2008 beslutade åklagaren att detta ärende skulle läggas ned. – – –

text: Bilaga 2

text: Polis och åklagares förklaringar till den utdragna handläggningstiden beträffande ärendena i dnr 2614-2008 m.m.

text: 1. K50239-06/402A-1418-06 (våldtäkt m.m.)

text: Polisen: Ärendet kom till utredningsroteln den 14 april 2006. Ärendet lottades på åklagare den 24 april 2006 och skulle behandlas med förtur. Ärendet kom därefter att blandas in i en akt till ett ickeprioriterat ärende. När påminnelse kom från åklagaren tilldelades en handläggare ärendet den 13 mars 2007. En misstänkt frihetsberövades den 5 juli 2007 men släpptes påföljande dag. Efter detta hanterades ärendet inte med lika hög prioritet som tidigare. Sedan ytterligare förhör hållits och andra åtgärder vidtagits lämnades ärendet till åklagaren för beslut i september 2008.

text: Åklagaren: Fördröjningen av ärendet berodde dels på att utredare saknades under tiden april 2006 till mars 2007 och september till december 2007, dels på att det var svårt att finna nödvändig stödbevisning. Ärendet syntes kontinuerligt ha drivits framåt, om än i en takt som inte var helt tillfredsställande. Det fanns inte skäl att lasta de åklagare som varit inkopplade i ärendet för tidsutdräkten, utan den långsamma handläggningen torde i allt väsentligt falla på polisen.

text: 2. K104103-06/402A-2630-06 (våldtäkt alt. sexuellt utnyttjande av underårig) Polisen: Eftersom målsägandens mor bor i Mora skickades ärendet dit på remiss och förhör hölls med henne den 4 juli 2006. Förhör hölls med fadern till målsäganden 10 oktober 2006. Därefter har det förelegat vissa svårigheter att via Socialtjänsten få nödvändig bakgrundsinformation för den fortsatta utredningen. Målsäganden hördes på Barnhuset den 20 november 2007. Efter ytterligare utredningsåtgärder fattades beslut den 6 maj 2008 om att misstänkt, som bor i

text: Skåne, skulle hämtas till förhör. Ärendet skickades till Polismyndigheten i Skåne den 21 maj 2008. Det har varit svårt att få tider som passat alla till de olika förhören och i Skåne har det gällt den misstänktes försvarare.

text: Åklagaren: Ärendet hade handlagts av åklagare på ett sätt som var godtagbart. Den långsamma handläggningen berodde i allt väsentligt på polisen.

text: I Åklagarmyndighetens remissyttrande framhölls bl.a. att målsäganden vid tiden för anmälan inte hade fyllt 18 år.

text: 3. K8838-06, K8663-06 och K21854-06/402A-5260-06 (våldtäkt m.m.) Polisen: Ärendena har handlagts i närpolisområdet Kungälv fram till den 12 november 2007. Många förhör har hållits och målsäganden har berättat om olika misstänkta och olika brott. Det är oklart varför ärendet gått över till utredningsroteln i så sent läge. Ärendena är alltjämt under utredning.

text: Åklagaren: Utredningen drevs framåt under tiden januari till oktober 2006. Från denna tid synes ärendet i praktiken ha legat stilla hos polisen. Någon underrättelse om att handläggningen upphörde i ärendet, trots meddelade direktiv och överenskommelse med utredare, tycks inte ha skett. Efter en påminnelse i juli 2007 tycks viss polisär aktivitet ha förekommit under hösten 2007. Utredaren lämnade ärendet i januari 2008 och ärendet låg därefter i balans hos polisen fram till juni 2008. Handläggande åklagare hade visserligen kunnat vara mer aktiv i påminnelser och drivandet av ärendet framåt, men i praktiken stod polisverksamheten stilla från oktober 2006 fram till juni 2008.

text: 4. K172956-06/402A-997-07 (våldtäkt)

text: Polisen: Ett första förhör hölls med målsäganden samma dag som anmälan gjordes, dvs. den 31 oktober 2006. Ärendet lottades på åklagare den 2 november 2006. Nytt förhör hölls med målsäganden den 7 februari 2007. Hon lämnade då uppgifter på personer som kunde ha information att lämna men personuppgifterna var inte fullständiga. Förhör har hållits med vittnena allteftersom de identifierats. Vissa förhör har varit svåra att få till stånd. Utredningen har dock hela tiden drivits framåt. Det var först den 26 mars 2008 som direktiv kom om att en misstänkt skulle delges misstanke. Utredningen lades ner den 25 augusti 2008.

text: Åklagaren: Påminnelser och direktiv har ägt rum med korta intervaller. I allt väsentligt berodde den långsamma handläggningen på bristande utredningsresurser hos polisen.

text: 5. K49293-07/402A-1714-07 (våldtäkt)

text: Polisen: Det påstådda brottet ägde rum den 15 december 2006. Anmälan gjordes först den 29 mars 2007. Proverna som tagits på Sahlgrenska sjukhuset hade då hunnit destrueras, vilket är i enlighet med sjukhusets rutiner. Det tog dock lång tid för polisen att få reda på vad som hänt med proverna. Ett rättsintyg inhämtades

text: men styrkte inte målsägandens uppgifter. Ett antal vittnen, däribland en socialsekreterare, hördes i utredningen. Utredningen lades ner den 9 juni 2008. Åklagaren: Eftersom ”nitiska” kanslister ”slaktat” akten efter JO:s remiss var det svårt att dra några egentliga slutsatser över den långsamma handläggningstiden.

text: Enligt Åklagarmyndighetens remissyttrande framgick av diariet att direktiv getts vid ett flertal tillfällen från april 2007 fram till den 27 maj 2008.

text: Av handlingar som kopierades i samband med JO:s inspektion noterades bl.a. följande direktiv till polisen. Ärendet börjar bli gammalt. Har några spår kunnat säkras på målsäganden? Har de förhör som YY föranstaltade om blivit genomförda? Hör jag inget ifrån innan april månads utgång så lägger jag ned förundersökningen.

text: 6. K55563-07/402A-1820-07 (våldtäkt)

text: Polisen: Identiteten på den misstänkte var inte helt fastställd vid anmälningsupptagningen den 9 april 2007. Kläder och s.k. Rape-kit skickades till Statens kriminaltekniska laboratorium (SKL) för analys och det tog hela sommaren 2007 innan SKL redovisade sitt resultat. Målsäganden har varit på resa i Indien under utredningstiden. Den misstänkte och målsägandens pojkvän har topsats. Utredningen lades ner den 13 juni 2008.

text: Åklagaren: Ärendet hade ledat still hos såväl åklagare som polis, dels i avvaktan på teknisk- och rättsmedicinsk undersökning, dels eftersom målsäganden befann sig i Indien. I övrigt framstod ärendet som kontinuerligt handlagt, om än en högre takt skulle ha kunnat vara önskvärd.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Lilian Wiklund

publisher: Justitieombudsmannen

title: Anmälan mot socialförvaltningen i Hultsfreds kommun om handläggningen av ett ärende om försörjningsstöd; fråga om informationsinhämtning från internet

org: jo

sammanfattning: I ett ärende om försörjningsstöd tog handläggaren del av viss information om biståndssökanden från internet. Enligt JO finns det inga formella hinder mot att socialtjänsten inom ramen för en utredning om försörjningsstöd hämtar in offentliga, dvs. allmänt tillgängliga, uppgifter om biståndssökanden från internet. JO ser heller inga formella hinder mot att detta sker utan sökandens samtycke. Även om det inte krävs något samtycke bör dock socialtjänsten informera om att man kan komma att hämta in eller kontrollera uppgifter på t.ex. internet. De grundläggande principer som gäller för socialtjänstens verksamhet ska iakttas även vid informationsinhämtning från internet. Utgångspunkten är alltså att utredningen ska bedrivas i samråd med den enskilde. Vidare ska utredningen genomföras med respekt för den enskildes självbestämmanderätt och integritet. Socialtjänsten bör mot denna bakgrund inte, enligt JO, ägna sig åt ett mer eller mindre allmänt och rutinmässigt sökande efter information om en enskild biståndssökande. Först om det av någon anledning bedöms nödvändigt att exempelvis kontrollera en uppgift som den enskilde har lämnat bör en sökning på internet komma i fråga. Sökningen bör alltså ha ett bestämt syfte. Den information som tillförs ärendet ska, som all annan information som hämtas in, vara relevant för handläggningen av ärendet. Den ska dokumenteras och kommuniceras med sökanden innan ett beslut i ärendet fattas. JO uttalar vidare att det inte kan komma i fråga att socialtjänsten hämtar eller försöker hämta in sådan information från internet som inte är offentlig, dvs. som inte är tillgänglig för var och en. Handläggare och andra tjänstemän bör givetvis inte heller använda privata Facebookkonton eller liknande för informationsinhämtning i tjänsten. De närmare omständigheterna kring uppgiftsinhämtningen i det granskade ärendet är oklara. JO har dock inte utrett saken vidare utan främst inriktat sig på den principiella frågan om socialnämndens rätt att hämta information från internet. JO riktar därför inte någon kritik mot myndigheten för att uppgifterna i fråga tillfördes ärendet.

text: Anmälan

type: rubrik

text: AA framförde i en anmälan till JO klagomål mot en socialsekreterare vid socialförvaltningen i Hultsfreds kommun. Hon anförde följande. Socialsekreteraren letade, via sin privata Facebooksida och genom gemensamma kontakter med AA:s

type: stycke

text: barn, information om AA och hennes familj för att kunna använda mot dem som ”hot och förtal samt utpressning” i deras ärende om försörjningsstöd.

text: Utredning

text: JO begärde inledningsvis in journalanteckningar om AA för tiden den

text: 1 februari–5 maj 2013 från socialförvaltningen. Utöver de begärda handlingarna gav förvaltningen in bl.a. kopior av bilder. Det framgick att vissa av bilderna kom från AA:s och hennes makes Facebooksidor.

text: Av journalanteckningarna framgick bl.a. att AA och hennes make den 18 april

text: 2013 besökte förvaltningen och ansökte om försörjningsstöd för maj månad 2013. I samband med detta antecknades bl.a. följande i journalen.

text: Det har kommit till kännedom att paret har hundvalpar som är leveransklara framåt sommaren och Ut frågar om paret säljer valpar och skyldigheten att redovisa alla inkomster. Det har även framkommit att det finns hästar på gården och Ut frågar om de äger hästar. Ut visar utskrifter av bilder från sociala medier. BB och AA blir upprörda och tycker att Ut snokar […]

text: JO begärde därefter att Socialnämnden i Hultsfreds kommun skulle yttra sig över det som AA hade anfört i sin anmälan. Socialnämnden uppgav följande:

text: Socialnämndens bedömning är att inget felaktigt har gjorts i handläggningen av ärendet. Enligt allmänna förvaltningsrättsliga principer får en myndighet använda all tillgänglig information och ansvarar för att en beredning av ett ärende blir så fullödigt så att ett beslut kan fattas. Då information genom Facebook och bloggar är öppen och offentlig har inte kontakt med någon annan myndighet eller privatperson tagits. Inget sekretessbrott kan därmed anses ha gjorts. När det gäller försörjningsstöd så är det inte kravlöst och det innebär att var och en i första hand är skyldig att tillgodose sitt behov och att det ekonomiska biståndet ska vara en tillfällig lösning. Grundliga utredningar och kontroller görs för att felaktiga utbetalningar inte ska ske och för att säkerställa en rättssäker handläggning. Socialnämnden utför kontroller hos de myndigheter som är adekvata för sökandens situation och inlämnade ansökan. Ytterligare utredningar utöver det som det inte finns behov av görs inte. I detta fall har handläggande socialsekreterare via Facebook fått kännedom om hund- och hästhållning och innan den informationen har använts i handläggning av ärendet frågat sökanden om förhållandet. Handläggande socialsekreterare har fått information om förhållandet med hundar och hästar och värderat informationen och gjort bedömningen att informationen inte ska användas som beslutsunderlag i detta fall.

text: Till nämndens yttrande fogades en tjänsteskrivelse från CC, socialsekreterare vid förvaltningen. Hon uppgav följande:

text: I anmälan till JO har sökanden inte angett vid vilken tidpunkt det påstådda skulle ha ägt rum men utifrån beskrivningen av händelse antas att sökanden syftar på det möte som ägde rum på socialförvaltningen 2013-04-18 med socialsekreterare CC. Sökanden kommer på inbokat möte på socialkontoret för att göra återansökan om försörjningsstöd för maj månad 2013. Det har framkommit information genom sociala medier att paret har hundvalpar samt på sociala medier lagt upp fotografier på ett stall med hästar. Utredande socialsekreterare visar dessa uppgifter för sökanden då de ska ges möjlighet att förklara informationen så inga feltolkningar ska ske. Vid tillfället informerar även utredande socialsekreterare om att är det så att en försäljning av hundvalpar sker ska detta redovisas som inkomst vid ansökan om försörjningsstöd. Sökanden väljer då själv, utan någon som helst förfrågan eller påtryckning från

text: socialsekreterare, att ringa en bekant som bekräftar att hon fått en hundvalp gratis. Beträffande hästar så informerar utredande socialsekreterare att i det fall sökanden äger hästarna så är inte ekonomiskt bistånd avsett att användas för hästhållning utan till familjens uppehälle för att de ska uppnå skälig levnadsnivå. Socialsekreterare förklarar att innehav av hästar kan komma att betraktats som en realiserbar tillgång som vid en försäljning skulle kunna inbringa inkomst som kan användas till uppehället och att saken kan komma att utredas för att visa hur saken föreligger. Någon vidare utredning kring hästhållning eller en eventuell försäljning av hundvalpar har dock inte gjorts utan utredande socialsekreterare har godtagit den information som paret lämnade vid mötet 2013-04-18. Ett möte och vad som sägs på ett möte kan alltid tolkas på olika sätt och upplevelsen kan vara annorlunda mellan de berörda men att det under mötet den 18 april 2013 skulle ha förekommit hot, förtal och utpressning tillbakavisas bestämt. Vid det aktuella mötet visade utredande socialsekreterare den information som framkommit genom öppna sociala medier för att sökanden skulle få insyn i vilken information som framkommit samt för att förklara information så att inga feltolkningar eller felbedömningar skulle komma att göras. Då information genom Facebook och bloggar är öppen och offentlig har inte kontakt med någon annan myndighet eller privatperson tagits.

text: AA och hennes make BB kommenterade remissvaret och anförde bl.a. följande. Ingen i deras familj har ”öppna” Facebooksidor. CC måste ha tagit reda på informationen genom att hon hade gemensamma bekanta med dem på Facebook.

text: JO begärde att socialnämnden skulle komma in med ett kompletterande yttrande om det som AA och BB hade framfört.

text: Nämnden yttrade sig enligt följande:

text: Vi hänvisar till tidigare yttranden i ärendet och kan bara än en gång framföra att inget sekretessbrott har gjorts då ingen kontakt har tagits med andra myndigheter eller privatpersoner har tagits. Den aktuella informationen har socialsekreteraren fått via öppen Facebook och bloggar. […] Att makarna känner sig kränkta i kontakten med socialförvaltningen kan vi bara beklaga. Vi har gjort ett handläggarbyte med anledning av deras upplevelser i den frågan en gång tidigare för att tillmötesgå deras önskan. Viss information krävs som beslutsunderlag och handläggande socialsekreterare måste därför ges möjlighet att utreda rätten till bistånd. […]

text: _ _ _ Makarna AA och BB har fått helt avslag på sin ansökan om försörjningsstöd en månad. […] Inget avslagsbeslut grundar sig på djurhållning.

text: Till nämndens kompletterande yttrande fogades ytterligare en tjänsteskrivelse från CC. Hon uppgav bl.a. följande:

text: När det gäller parets Facebook-konton har de tidigare varit öppna profiler vilket innebär att vem som helst med ett Facebook-konto har kunnat se den information som paret lagt upp. Att ändra inställningen till låst, förutom för vänner, är något som paret gjort efter att det uppdagades att information inhämtats från Facebook. Undertecknad har därmed inte brutit mot sekretesslagen då kontakt med annan person ej tagits. Förutom den information som fanns på Facebook fanns även information på en blogg, […], som drivs av en bekant till paret AA och BB. Denna blogg är ej av låst karaktär utan kan läsas av vem som. […]

text: AA och BB kommenterade de kompletterande yttrandena.

text: Bedömning

text: I detta ärende aktualiseras bl.a. frågor om socialtjänstens möjlighet att hämta in information om en biståndssökande från internet inom ramen för en utredning om försörjningsstöd. Innan jag går närmare in på dessa frågor kommer jag mera allmänt att gå igenom förutsättningarna för att en enskild ska ha rätt till försörjningsstöd och hur en utredning om detta går till. Rätten till bistånd Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har enligt

text: 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453)

text: , SoL, rätt till bistånd av socialnämnden för sin försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Försörjningsstöd lämnas enligt

text: 4 kap. 3 §

text: SoL för skäliga kostnader för bl.a. livsmedel, kläder och boende.

text: Försörjningsstödet har karaktär av ett yttersta skyddsnät för den som inte själv kan tillgodose sina behov. I uttrycket ”inte själv kan tillgodose sina behov eller få dem tillgodosedda på annat sätt” ligger bl.a. att den enskilde måste utnyttja alla de möjligheter som normalt står honom eller henne till buds. Den som kan arbeta är således skyldig att söka arbete. Den enskilde har också en skyldighet att delta i verksamheter som anordnas för arbetslösa, kompetenshöjande verksamhet etc., liksom att söka andra former av bidrag, såsom bostadsbidrag, studiebidrag och akasseersättning. Den som har ekonomiska tillgångar måste först använda sig av dessa innan försörjningsstöd kan komma i fråga. Det är dock viktigt att betona att det alltid måste göras en individuell bedömning vid prövning av rätten till bistånd (se bl.a.

text: prop. 2000/01:80 s. 93

text: f.). Socialnämndens utredning Socialnämnden ska utan dröjsmål inleda en utredning av det som har kommit till nämndens kännedom genom en ansökan eller på något annat sätt och som kan leda till någon åtgärd av nämnden (

text: 11 kap. 1 §

text: SoL). En sådan utredning ska syfta till att ge en helhetsbild av och klarlägga vilka försörjningshinder, resurser och behov som den enskilde har och om han eller hon kan få behovet tillgodosett på något annat sätt än genom bistånd från socialnämnden. Nämnden har det övergripande ansvaret för att utredningen i ett ärende blir så fullständig att ett materiellt riktigt beslut kan fattas. Detta innebär att myndigheten ska leda utredningen och se till att nödvändigt material kommer in, men det kommer ändå i första hand an på den enskilde som ansöker om en förmån att styrka sitt anspråk. Eftersom bistånd är en frivillig insats förutsätter utredningen i princip att den sökande medverkar och att utredningen genomförs i samråd med den enskilde.

text: Nämnden ska, som andra företrädare för det allmänna, enligt

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet i sin verksamhet. När nämnden gör sin utredning om rätten till försörjningsstöd ska den vidare iaktta den s.k. portalparagrafen i

text: 1 kap. 1 § tredje stycket

text: SoL, där det anges att socialtjänstens verksamhet ska bygga på respekt för människornas självbestämmanderätt och integritet. Någon mer detaljerad bestämmelse om hur

text: utredningen ska bedrivas finns inte. I förarbetena har det framhållits bl.a. att nämnden vid sin utredning ska väga det intrång i den personliga integriteten som en utredning medför mot de intressen som myndigheten ska tillgodose (

text: prop. 1979/80:1

text: del A s. 400 och 562).

text: Socialtjänsten ska i sin handläggning även ta hänsyn till de sekretessregler som finns för att skydda den som vänder sig till socialtjänsten. Den grundläggande bestämmelsen om sekretess inom socialtjänsten finns i 26 kap. 1 § offentlighetsoch

text: sekretesslagen (2009:400)

text: , OSL. Enligt denna bestämmelse råder sekretess för uppgifter om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Inhämtning och kontroll av uppgifter Som konstaterats ovan bygger nämndens utredning på den biståndssökandes medverkan. Uppgifter till grund för beslutet bör främst hämtas in från honom eller henne själv. Lämnade uppgifter kontrolleras enklast genom att den enskilde visar upp t.ex. ett lönebesked eller ett hyreskontrakt. Uppgifter från utomstående, en enskild eller en myndighet, bör primärt inte hämtas in om inte sökanden samtycker till det (

text: prop. 1979/80:1

text: del A s. 400 och 562). Den enskilde kan genom sitt medgivande efterge den sekretess som kan gälla hos andra organ för uppgifter om hans eller hennes personliga förhållanden.

text: Det finns även lagregler som gör det möjligt att göra vissa kontroller utan den enskildes samtycke. Socialnämnden har med stöd av

text: 11 kap. 11 §

text: SoL rätt att ta del av uppgifter om en förmån, en ersättning eller något annat stöd åt en enskild hos Centrala studiestödsnämnden, Försäkringskassan, Pensionsmyndigheten och arbetslöshetskassorna. Om det har betydelse för nämnden i ett ärende om försörjningsstöd har nämnden möjlighet att ta del av vissa uppgifter om en enskild hos Arbetsförmedlingen och Skatteverket (11 kap. 11 a och b §§ SoL). Enligt

text: 11 kap. 11 c §

text: SoL har nämnden också rätt att ta del av uppgifter som har lämnats i ärenden om ersättning enligt lagen (

text: ) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Dessutom har nämnden möjlighet enligt

text: 12 kap. 7 §

text: SoL att hämta in uppgifter om ekonomisk hjälp som har betalats ut från en annan socialnämnd, om syftet är att undvika felaktiga utbetalningar från det allmänna.

text: I viss utsträckning kan uppgifter som den enskilde lämnat kontrolleras genom att socialtjänsten hämtar in uppgifter ur offentliga register, t.ex. bilregistret (se bl.a. JO:s beslut den 7 februari 2005, dnr

text: , och den 31 maj 2006, dnr 15- 2005). Från sådana register kan man få en uppgift utan att uppge vem det är som frågar efter uppgiften eller syftet med förfrågan. Även sådana uppgifter bör kunna hämtas in utan den enskildes samtycke.

text: JO har i ett flertal beslut uttalat sig om att socialnämnden under vissa förutsättningar kan genomföra hembesök hos den biståndssökande som ett led i utredningen om rätten till försörjningsstöd. Den grundläggande förutsättningen för att socialnämnden ska få genomföra ett sådant hembesök är att den enskilde

text: samtycker till besöket (se bl.a. JO 2011/12 s. 377, dnr

text: , m.fl.). Vid ett hembesök kan t.ex. behovet av hemutrustning eller den sökandes boendeförhållanden kontrolleras. Information till den enskilde I de flesta fall krävs, som framgår ovan, den enskildes samtycke för att hämta in uppgifter från någon utomstående. I de fall där samtycke inte krävs, t.ex. när det finns lagstöd för att hämta in uppgifter från en annan myndighet och en annan socialnämnd eller när uppgifter hämtas från offentliga register, bör socialtjänsten ändå informera om att socialtjänsten avser eller kan komma att hämta in eller kontrollera uppgifter och om varifrån man i sådant fall kommer att söka eller hämta information.

text: Dokumentation och kommunicering av inhämtade uppgifter Socialtjänstens dokumentationsskyldighet regleras dels genom bestämmelser i

text: förvaltningslagen

text: , FL, och

text: 11 kap.

text: SoL, dels genom Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (

text: SOSFS 2006:5

text: ) om dokumentation vid handläggning av ärenden och genomförande av insatser enligt SoL, LVU, LVM och LSS.

text: Enligt

text: 11 kap. 5 §

text: SoL ska handläggning av ärenden som rör enskilda samt genomförande av beslut om bl.a. stödinsatser dokumenteras. Dokumentationen ska utvisa beslut och åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiska omständigheter och händelser av betydelse. En myndighet ska anteckna uppgifter som myndigheten får på något annat sätt än genom en handling och som kan ha betydelse för utgången i ett ärende som avser myndighetsutövning mot någon enskild (

text: 15 §

text: FL). Socialtjänsten kan bara basera ett beslut på det som finns dokumenterat i ärendet. Enligt

text: 4 kap. 2 §

text: SOSFS 2006:5 ska det bl.a. dokumenteras varifrån uppgifter kommer. Dokumentationen ska enligt

text: 11 kap. 6 §

text: SoL utformas med respekt för den enskildes integritet.

text: Av

text: 17 § förvaltningslagen

text: följer att socialnämnden inte får avgöra ett biståndsärende utan att den enskilde har fått tillfälle att yttra sig över en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än honom eller henne själv. Undantag från skyldigheten att kommunicera uppgifter kan göras om det är uppenbart obehövligt. Uppgifter som har hämtats in och som på ett eller annat sätt ligger till grund för ett beslut att helt eller delvis avslå en ansökan om försörjningsstöd ska således kommuniceras. Inhämtning av uppgifter från internet Som konstaterats ovan förutsätter en utredning som ska ligga till grund för ett beslut om försörjningsstöd att socialtjänsten skaffar sig en helhetsbild av den enskildes försörjningshinder, resurser, behov och ekonomiska situation i övrigt. Jag har redogjort för vad socialtjänsten ska beakta när den gör denna utredning och vilken möjlighet socialtjänsten allmänt sett har att hämta in uppgifter och göra kontroller. Jag övergår nu till att behandla frågan om socialtjänstens möjlighet att

text: inom ramen för en utredning om försörjningsstöd hämta uppgifter om den enskilde från internet.

text: JO Axberger fann i ett beslut den 16 oktober 2008 (dnr 3964-2007) inte skäl att kritisera Arbetslöshetskassan Alfa för att ha hämtat in uppgifter om en sökande på dennes blogg i ett ärende om arbetslöshetsersättning. JO uttalade i beslutet bl.a. följande. Kassan ”har att utreda och bedöma rätten till ersättning. I den utredningsskyldigheten ligger att beakta de uppgifter som föreligger i ärendet oavsett var uppgifterna kommer ifrån. […] I formell mening finns det således inte något utrymme för kritik mot kassan.” JO framhöll vidare att ”den som […] offentliggör information om sig själv har anledning att beakta att sådan information blir tillgänglig även för myndighetsutövande organ och att dessa har skyldighet att ta hänsyn till information som kommer till deras kännedom.”

text: Jag har ingen annan uppfattning än den som kommer till uttryck i det nu nämnda beslutet. När det gäller offentliga uppgifter på t.ex. en blogg eller en sökandes Facebooksida, som är tillgängliga för var och en, ser jag alltså – liksom när det gäller uppgifter från offentliga register – inget formellt hinder mot att socialtjänsten hämtar in dessa. Jag ser heller inget formellt hinder mot att sådana uppgifter hämtas in utan den enskildes samtycke. Dock vill jag påminna om att de grundläggande principer som socialtjänsten ska iaktta när den vidtar andra utredningsåtgärder gäller även vid informationsinhämtning på internet. Det är alltså en utgångspunkt att den sökande medverkar i utredningen och att den genomförs i samråd med den enskilde. Vidare ska utredningen genomföras med respekt för den enskildes självbestämmanderätt och integritet.

text: Det nu sagda innebär att socialtjänsten enligt min mening inte bör ägna sig åt ett mer eller mindre allmänt och rutinmässigt sökande efter information om en enskild biståndssökande på internet. Även om den som offentliggör information om sig själv får räkna med att informationen kan komma till en myndighets kännedom kan den enskilde uppleva det som ett omotiverat intrång i den personliga integriteten. Vidare kan det uppfattas som ett misstroende, eller ”snokande”, från socialtjänstens sida, som riskerar att skada den enskildes förtroende för myndigheten. Först om det av någon anledning bedöms nödvändigt att exempelvis kontrollera en uppgift som den enskilde har lämnat bör en sökning på internet komma i fråga. Sökningen bör alltså ha ett bestämt syfte.

text: I det sammanhanget vill jag betona att det inte kan komma i fråga att socialtjänsten hämtar eller försöker hämta in information som inte är offentlig, t.ex. på grund av att det finns ett lösenordsskydd eller, t.ex. som på Facebook, säkerhetsinställningar som gör informationen tillgänglig endast för vissa. Självklart bör det inte heller komma i fråga att handläggare och andra tjänstemän använder privata Facebookkonton eller liknande för informationssökning i tjänsten.

text: Den information som tillförs ärendet ska, som all annan information som hämtas in, vara relevant för handläggningen av ärendet. Ett sökande efter information på internet från bloggar och andra källor får allmänt sett anses vara en problematisk

text: utredningsmetod. Det kan t.ex. förekomma att enskilda personer framställer sig själva eller andra på ett sätt som inte helt stämmer överens med hur det faktiskt förhåller sig. Detta är självklart något som måste beaktas när socialtjänsten bedömer uppgifterna.

text: Det som har redovisats ovan under rubrikerna Information till den enskilde respektive Dokumentation och kommunicering av inhämtade uppgifter gäller givetvis även om socialtjänsten hämtar in uppgifter från internet. Det innebär att den enskilde bör informeras om att socialtjänsten kan komma att hämta in eller kontrollera uppgifter på internet samt att inhämtade uppgifter ska dokumenteras och kommuniceras med den enskilde innan myndigheten fattar ett beslut i ärendet.

text: Uppgifter som på annat sätt kommer till myndighetens kännedom En myndighet kan naturligtvis få information som kan vara relevant i ett ärende om försörjningsstöd utan att myndigheten aktivt har sökt informationen, t.ex. genom att en utomstående person på eget initiativ lämnar upplysningar till myndigheten. Även när det gäller uppgifter från internet kan det självfallet tänkas att myndigheten får kännedom om dessa utan att aktivt ha sökt efter just den informationen (jfr JO:s beslut den 16 oktober 2008, dnr

text: ). Likaså kan en tjänsteman i ett rent privat sammanhang få del av information som skulle kunna vara relevant i ett ärende om försörjningsstöd.

text: Hur sådan information som jag nu har nämnt ska hanteras måste bedömas från fall till fall. Om informationen tillförs ärendet ska uppgifterna dokumenteras och kommuniceras innan myndigheten fattar ett beslut i ärendet. Det aktuella ärendet Det är klarlagt att den socialsekreterare som utredde AA:s ansökan om försörjningsstöd för maj 2013 hämtade viss information om AA och hennes make BB från parets Facebooksidor och en annan persons blogg. Nämnden har framfört att den information som hämtades in var öppen och offentlig, medan AA och BB har uppgett att deras Facebooksidor var låsta utom för vissa personer – som det får förstås ”vänner” på Facebook.

text: Mot bakgrund av vad som har redovisats från nämndens och CC:s sida har jag inte tillräckligt underlag för att utgå från annat än att parets Facebook-sidor var ”öppna”, dvs. offentliga, när de aktuella uppgifterna hämtades in och att socialsekreteraren inte hade kontakt med någon annan myndighet eller privatperson för att få tillgång till uppgifterna från Facebook. Det får vidare anses stå klart att den blogg som socialsekreteraren hämtade uppgifter från också var offentlig. Jag bedömer därför att det inte har funnits något formellt hinder mot att hämta in uppgifterna.

text: Av utredningen framgår inte om handläggaren aktivt sökte information om AA och BB på internet eller om hon i något sammanhang – privat eller i tjänsten – endast ”råkade se” informationen och reagerade på den. Min granskning har främst varit inriktad på den principiella frågan om socialnämndens rätt att i ett ärende om

text: försörjningsstöd hämta in information om en biståndssökande från internet. Mot den bakgrunden har jag inte funnit skäl att göra ytterligare ansträngningar för att klarlägga hur socialförvaltningen fick kännedom om de i ärendet aktuella uppgifterna om familjen. Jag nöjer mig därför med de mer allmänna uttalanden som jag har gjort angående socialnämndens användning av internet. Jag riktar således inte någon kritik mot nämnden för att uppgifterna tillfördes ärendet. Däremot kan jag konstatera att det, såvitt framgår av de handlingar i förvaltningens ärende som jag har haft tillgång till, inte tycks finns någon dokumentation om hur förvaltningen fick del av uppgifterna. Om uppgiftsinhämtningen inte har dokumenterats är det en brist i handläggningen.

text: Vad AA och BB har anfört i övrigt leder inte till något uttalande från min sida. Övrigt Med hänsyn till vikten av en enhetlig ärendehandläggning bör den socialnämnd som använder eller avser att använda informationssökning på internet som en utredningsmetod i ärenden om försörjningsstöd ha riktlinjer eller handläggningsrutiner som omfattar även den saken. Det bör således inte stå en enskild handläggare fritt att avgöra när och hur en sådan informationssökning ska genomföras.

text: Jag har noterat att Socialstyrelsens etikråd har berört de aktuella frågeställningarna. Med hänsyn till detta och till behovet av riktlinjer eller rutiner skickar jag en kopia av detta beslut för kännedom till Socialstyrelsen samt till Inspektionen för vård och omsorg och Sveriges Kommuner och Landsting.

text: Ärendet avslutas.

type: avgorande