title: I ett skadeståndsärende uttalar Justitiekanslern kritik mot polismyndigheten för att ha fattat beslut om husrannsakan i strid med regleringen i rättegångsbalken

text: Justitiekanslern tillerkänner Xtreme Autocenter i Sävsjö AB, 556800-3429, ersättning för sakskada med 5 000 kr.

text: Justitiekanslern uppdrar åt Rikspolisstyrelsen att se till att ersättningen betalas ut till bolaget.

text: Justitiekanslern avslår MT:s, HD:s och bolagets anspråk i övrigt.

text: Justitiekanslern uttalar kritik mot Polismyndigheten i Jönköpings län för att ha fattat beslut om husrannsakan i strid med regleringen i

text: rättegångsbalken

text: Ärendet

text: Bakgrund

text: Den 3 maj 2012 stoppade polisen en personbil för fordons- och förarkontroll. Bilen kördes av HD och passagerare var MT. Av polisens upprättade anmälningar och protokoll framgår att polisen vid kontrollen fattade misstankar; beträffande HD om drograttfylleri, ringa narkotikabrott genom olovligt brukande och dopningsbrott genom att olovligen ha intagit dopningspreparat och beträffande MT om ringa narkotikabrott genom olovligt brukande och dopningsbrott genom att olovligen ha intagit dopningspreparat. Misstankarna mot HD grundades på att han hade blanka ögon som påvisade horisontell nystagamus (ofrivilliga samordnade ögonrörelser) och små pupiller samt att hans kroppsbyggnad i förhållande till den uppgivna träningsdosen framstod som osannolik. Därtill var hans tal forcerat och han uppträdde nervöst. Vidare visade HD upp stor vetskap om olika kosttillskott och uppgav att han hade hört att ett av de preparat som han använde eventuellt skulle komma att förbjudas. Misstankarna mot MT grundades på att hans ögon var rödsprängda och blanka samt påvisade horisontell nystagmus och att han i förhållande till övriga kroppen hade mycket muskelmassa runt nacke och axlar. Därtill uppträdde han stundtals mycket upprört samt gav ett nervöst intryck vid frågor om narkotika och dopningspreparat.

text: Med anledning av brottsmisstankarna beslutade polisen att HD och MT skulle tas med för provtagning och förhör samt att husrannsakan skulle företas i det aktuella fordonet och i HD:s och MT:s bostäder i syfte att eftersöka dopningsmedel och narkotika. Vid husrannsakan hos MT påträffades pulver och tabletter för användning som kosttillskott, dock inte några preparat som kunde misstänkas vara klassade som dopningspreparat eller narkotika. Hos HD påträffades och beslagtogs en burk med tabletter som misstänktes utgöra dopningspreparat.

text: Enligt en av polisen upprättad händelserapport inkom det i samband med husrannsakningarna ett tips om att HD hanterade dopningsmedel vid sitt företag Xtreme Autocenter i Sävsjö AB (bolaget). Eftersom tipset bedömdes styrkas av de iakttagelser och de beslag som hade gjorts i HD:s bostad beslutades om husrannsakan även i bolagets lokaler i syfte att eftersöka dopningsmedel eller andra föremål till styrkande av dopningsbrott och/eller narkotikabrott. I samband med husrannsakan i bolagets lokaler beslagtogs tre burkar, en hink och en påse med misstänkta dopningspreparat.

text: I en av polisen upprättad ”Avrapporteringspm” daterad den 5 maj 2012 har antecknats följande. ”I samband med husrannsakan i företagslokalen på Parallellgatan 2 i Sävsjö rasade en hylla ner och tog sönder ett glasbord och ett tiotal glödlampor. Detta inträffade när polismännen genomsökte lokalen. Glasbordet var cirka 2 meter långs och 1 meter brett. Inga övriga skador kunde uppmärksammas av polismännen.”

text: Efter de genomförda husrannsakningarna delgavs HD misstanke om dopningsbrott genom att inneha dopningspreparat i sin bostad och i bolagets lokaler.

text: De preparat som hade beslagtagits i HD:s bostad och i bolagets lokaler skickades till Statens kriminaltekniska laboratorium (SKL) för analys. Provresultaten från SKL visade att det inte var fråga om några otillåtna substanser. Inte heller de prov som togs från HD och MT gav utslag för någon otillåten substans.

text: Förundersökningarna avseende MT och HD lades ned den 4 respektive den 21 juni 2012 med motiveringen ”Misstänkt oskyldig”.

text: MT anmälde den 31 maj 2012 polisen för tjänstefel med anledning av det inträffade. Den 7 juni 2012 beslutade en åklagare vid Riksenheten för polismål att förundersökning inte skulle inledas med motiveringen att uppgifterna i ärendet inte gav anledning att anta att ett brott som hör under allmänt åtal hade förövats. Den 16 juli 2012 beslutade Polismyndigheten i Jönköpings län att inte vidta några åtgärder med anledning av MT:s anmälan.

text: Anspråk m.m.

text: MT har för sin, HD:s och bolagets räkning begärt skadestånd av staten. Som det får uppfattas har bolaget begärt skadestånd med 1 964 250 kr för intrång i näringsverksamhet och 25 097 kr för förstörd egendom och städning. MT och HD har begärt ersättning med 200 000 kr vardera för kränkning.

text: Till stöd för anspråken har i huvudsak anförts att MT och HD utan grund misstänkts för brott och att polisen på felaktiga grunder beslutat om provtagning och husrannsakningar. Genom polisinsatsen har de blivit felaktigt utpekade som personer som handlar med narkotika och dopningsmedel. Till följd av detta har företaget förlorat ett stort antal kunder med ett försämrat resultat som följd. Vid husrannsakan i företagets lokaler förstörde polisen två glasbord, åtta glasskivor, tio metallhyllor, tre s.k. ”hood-tröjor” och fyra T-shirts till ett sammanlagt värde av 21 097 kr. Därtill tog det åtta timmar att städa upp efter polisen och ersättning med 4 000 kr bör utgå för detta.

text: Utredning

text: Justitiekanslern har inhämtat ett yttrande från Rikspolisstyrelsen. I yttrandet har Rikspolisstyrelsen tillstyrkt att ersättning utgår med 5 000 kr för ett förstört glasbord, tre hood-tröjor och en metallhylla samt anfört bl.a. följande.

text: Rikspolisstyrelsens bedömning

text: Rikspolisstyrelsen konstaterar att Trofasts och Dahlstedts anspråk i den del som avser ersättning för utebliven förtjänst av näringsverksamhet grundar sig på påstående om felaktigt beslut, samt att den del som avser ersättning för skadad egendom grundas på påstående om försumlighet från polismyndighetens sida i samband med husrannsakan. Bedömningen av de olika anspråksgrunderna redovisas nedan var för sig.

text: Påstående om felaktigt beslut

text: För att skadestånd enligt

text: skadeståndslagen

text: ska utgå krävs, förutom att staten har gjort sig skyldig till en skadeståndsgrundande handling eller underlåtenhet, att sökanden har lidit en ersättningsgill skada samt att det finns ett adekvat orsakssamband mellan den skadeståndsgrundande handlingen och skadan. Enligt allmänna skadeståndsrättsliga grundsatser är det den som påstår en skada som har bevisbördan för riktigheten av sitt påstående.

text: Rikspolisstyrelsen finner ingen anledning att ifrågasätta att det funnits fog för beslutet både att medta Trofast och Dahlstedt för provtagning och för att genomföra husrannsakan i deras bostäder respektive företagslokal. Det bör i sammanhanget framhållas att statens skadeståndsansvar med anledning av myndighets tillämpning och tolkning av rättsregler är begränsat. Skadeståndsansvar för oriktig rättstillämpning har i praxis ansetts föreligga endast i fall där det har varit fråga om en uppenbart oriktig bedömning (se t.ex.

text: NJA 1994 s. 654

text: och

text: NJA 2003 s.285

text: ). Mot bakgrund av de omständigheter som förelåg vid tidpunkten för besluten om kroppsbesiktning och husrannsakan finner inte Rikspolisstyrelsen att polismyndighetens bedömning skulle kunna anses ha varit så uppenbart oriktig att den innefattat fel eller försummelse i

text: skadeståndslagens

text: mening. Styrelsen finner det inte heller styrkt att det yrkade beloppet utgör en ersättningsgill skada.

text: Rikspolisstyrelsen avstyrker således att ersättning utgår i denna del av anspråket. Det yrkade beloppet vitsordas inte.

text: Påstående om försumlighet

text: Rikspolisstyrelsen konstaterar inledningsvis att beslutet att genomföra husrannsakan i företagslokalen på Parallellgatan 2 varit lagligen grundat. Som framgår ovan får polisen använda visst våld för att genomföra en sådan husrannsakan. Av frihetsberövandelagen framgår att polisen, med vissa undantag, har ett strikt ansvar för skador som uppstår genom sådan laglig våldsanvändning. Styrelsen finner dock inte att den skada som åberopas i detta fall kan anses ha orsakats genom våldsanvändning. Däremot får det anses klarlagt att viss skada har uppkommit genom försumlighet i samband med genomförandet av tvångsåtgärden. Rikspolisstyrelsen finner därför att ersättningsskyldighet enligt

text: skadeståndslagen

text: uppkommit för staten, i den mån skadan kan anses vara ersättningsgill.

text: Anspråket avser två glasbord, 8 stycken glasskivor, 10 stycken metallhyllor, 3 stycken hood-tröjor och 4 stycken t-shirts. Några erforderliga intyg i form av kvitton eller dylikt till stöd för anspråket har inte inkommit i ärendet. Rikspolisstyrelsen har vid bedömningen därför endast haft att utgå från den bilddokumentation som finns i ärendet. Mot bakgrund av denna bild framstår anspråket som alltför väl tilltaget. Det råder oklarhet kring vilken typ av hylla det varit som fallit ner över glasbordet. Av bilden går inte att urskilja mer än ett glasbord och på sin höjd tre stycken tröjor med tryck. Några övriga glasskivor eller metallhyllor framgår inte.

text: Grundprincipen inom svensk skadeståndsrätt är att den skadelidande genom skadeståndet ska sättas i samma ekonomiska situation som om skadan aldrig inträffat. Huvudregeln vid beräkning av skadestånd är att ledning tas av kostnaden för återanskaffning av ny egendom av samma slag, med skäligt avdrag för ålder och bruk. Rikspolisstyrelsen finner under dessa omständigheter att skälig ersättning vid en mycket generös bedömning - för ett glasbord, tre tröjor och en hylla - kan tillstyrkas med ett sammanlagt belopp om 5 000 kronor.

text: Vad gäller anspråket avseende tidsspillan för städning konstaterar Rikspolisstyrelsen att ersättning för sådant eget arbete endast kan utgå i den mån det inneburit en styrkt kostnad eller medfört en förlust av inkomst. Något erforderligt intyg till stöd för sådan kostnad eller förlust kan dock inte anses ha inkommit i ärendet. Rikspolisstyrelsen avstyrker därför bifall till anspråket i denna del.

text: Psykiskt lidande

text: Inom skadeståndsrätten skiljer man mellan ekonomisk och ideell skada. Vid ekonomisk skada ersätts den skadelidandes ekonomiska förlust medan avsikten vid ideell skada är att skadeståndet istället ska kompensera det lidande eller den kränkning som den drabbade har fått utstå. Enligt

text: skadeståndslagen

text: kan ersättning för ideell skada utgå enligt två regler, dels som ersättning för psykiskt lidande inom ramen för personskada enligt

text: 5 kap. 1 §

text: , dels som ersättning för kränkning enligt

text: 2 kap. 3 §

text: För att psykiska besvär skall anses utgöra personskada krävs att en medicinskt påvisbar effekt föreligger. Det är alltså inte tillräckligt med sådana allmänna känsloyttringar, såsom den naturliga vrede, rädsla, oro eller sorg som vanligen upplevs i samband med en skadegörande handling (

text: prop. 2000/01:68 s. 17

text: f). Rikspolisstyrelsen finner inte att det kan anses styrkt att Trofast och Dahlstedt drabbats av ett sådant medicinskt påvisbart psykiskt lidande till följd av den aktuella händelsen, att ersättning kan utgå enligt

text: 5 kap. 1 § skadeståndslagen

text: . Rikspolisstyrelsen finner inte heller att omständigheterna i det aktuella fallet ger vid handen att sökandena har utsatts för ett sådant typiskt sett integritetskränkande brott som kan läggas till grund för kränkningsersättning. Styrelsen avstyrker således anspråket avseende ersättning för psykiskt lidande i sin helhet.

text: MT har med anledning av Rikspolisstyrelsens yttrande vidhållit skadeståndsanspråken i sin helhet samt anfört i huvudsak följande. Det fanns över huvud taget inte någon grund för polisen att misstänka narkotika- eller dopningsbrott. Anledningen till att hans och HD:s ögon var röda och irriterade var att de vid tillfället led av sin pollenallergi och tog medicin mot denna, vilket de också talade om för polisen. Han uppträdde inte upprört eller nervöst såsom polisen har påstått. Däremot höjde han vid ett tillfälle rösten mot en av de manliga poliserna eftersom denne var mycket otrevlig och burdus. Till följd av företagets försämrade resultat har de varit tvungna att sälja inventarier och kommer troligtvis att på sikt tvingas flytta verksamheten till annan ort.

text: MT har gett in balans- och resultatrapport för bolaget avseende räkenskapsåret 2012.

text: Justitiekanslern har tagit del av relevanta handlingar från Polismyndigheten i Jönköpings län och Åklagarmyndighetens, Riksenheten för polismål, beslut den 7 juni 2012 att inte inleda förundersökning.

text: Justitiekanslerns bedömning

text: Rättsliga utgångspunkter

text: I likhet med Rikspolisstyrelsen anser Justitiekanslern att utredningen inte ger stöd för att

text: 8 § lagen (1998:714)

text: om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder är tillämplig i detta fall. Anspråken ska i stället prövas i enlighet med bestämmelserna om statens skadeståndsansvar i

text: skadeståndslagen (1972:207)

text: Av

text: 3 kap. 2 § 1 skadeståndslagen

text: framgår att staten ska ersätta personskada, sakskada eller ren förmögenhetsskada som vållas genom fel eller försummelse vid myndighetsutövning i sådan verksamhet som staten svarar för. Enligt

text: 3 kap. 2 § 2 skadeståndslagen

text: ska staten också ersätta skada på grund av att någon kränks på sätt som anges i

text: 2 kap. 3 § samma lag

text: genom fel eller försummelse vid sådan myndighetsutövning. Ersättning för sådan ideell skada kan utgå med stöd av

text: 2 kap. 3 § skadeståndslagen

text: endast när den skadelidande har utsatts för en allvarlig kränkning genom vissa typiskt sett integritetskränkande brott. Tjänstefel kan enligt praxis endast under vissa begränsade omständigheter anses utgöra ett sådant brott. Regleringen i

text: skadeståndslagen

text: innebär att staten normalt inte är skyldig att ersätta ideell skada som uppkommer vid myndighetsutövning.

text: Av praxis framgår att det inte är tillräckligt att en myndighet eller en domstol har gjort en bedömning av en rätts- eller bevisfråga som kan ifrågasättas eller kan kritiseras för sitt ställningstagande i en fråga där det har funnits utrymme för olika bedömningar för att fel eller försummelse ska anses föreligga. Endast rena förbiseenden av en bestämmelse eller uppenbart oriktiga bedömningar anses utgöra fel eller försummelse i den mening som avses i 3 kap. 2 § skadeståndslagen och medför skadeståndsskyldighet. (Jfr

text: NJA 1994 s. 654

text: NJA 2003 s. 285

text: och

text: NJA 2007 s. 862

text: För att skadestånd ska utgå krävs – förutom att skadeståndsskyldighet föreligger i och för sig – att en ersättningsgill skada har uppstått samt att det finns ett adekvat orsakssamband mellan den skadeståndsgrundande handlingen och skadan. Det ankommer på den skadelidande att visa att samtliga förutsättningar för skadestånd är uppfyllda.

text: I

text: 23 kap. 8 § rättegångsbalken

text: (RB) stadgas att den som befinner sig på den plats, där ett brott förövas, på tillsägelse av en polisman är skyldig att medfölja till ett förhör som hålls omedelbart därefter. Vägrar han utan giltig orsak, får polismannen ta med honom till förhöret.

text: Enligt

text: 28 kap. 12 §

text: RB får den som skäligen kan misstänkas för ett brott på vilket fängelse kan följa, kroppsbesiktigas för att utröna omständigheter som kan vara av betydelse för utredning av brottet. Av bestämmelsen framgår att med kroppsbesiktning avses undersökning av människokroppens yttre och inre samt tagande av prov från människokroppen och undersökning av sådana prov. För att misstankegraden skäligen kan misstänkas ska föreligga krävs att det finns konkreta omständigheter som med viss styrka pekar på att just den misstänkte har begått det antagna brottet (se JK-Beslut 1987, s. 49 och Lindberg, Straffprocessuella tvångsmedel – när och hur får de användas?, andra uppl., s. 43 f.).

text: Om det finns anledning att anta att ett brott har begåtts på vilket fängelse kan följa får enligt

text: 28 kap. 1 § första stycket

text: RB husrannsakan genomföras i hus, rum eller slutet förvaringsställe som oinskränkt disponeras av den som skäligen kan misstänkas för brottet för att bl.a. söka efter föremål som kan tas i beslag eller som kan vara av betydelse för utredning om brottet (Lindberg, a. a. s. 548 ff.).

text: Enligt

text: 28 kap. 3 a §

text: RB får husrannsakan beslutas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse (den s.k. proportionalitetsprincipen).

text: Har polisens agerande innefattat fel och försummelse som kan föranleda ersättning enligt

text: skadeståndslagen

text: Såvitt framgår av utredningen har polisen grundat sina beslut om provtagning och medtagande till förhör beträffande HD och MT på de iakttagelser av deras utseende och beteende som polismännen gjorde när den bil de färdades i stoppades. Vad som antecknats om dessa iakttagelser ger vid handen att MT och HD skäligen kunde misstänkas för de i anmälan angivna brotten och att polisen därmed hade fog för besluten om provtagning och medtagande till förhör (jfr t.ex. JO:s ämbetsberättelse 2009/10 s. 72). Dessa beslut kan således inte kritiseras och MT och HD kan därmed inte tillerkännas skadestånd av staten med anledning av besluten om medtagande för provtagning och förhör.

text: När det härefter gäller besluten om att genomföra husrannsakan i den aktuella bilen, i HD:s och MT:s bostäder och i bolagets lokaler kan det inledningsvis konstateras att en husrannsakan innebär ett allvarligt intrång i den enskildes integritet. Behovet av åtgärden måste därför alltid noggrant analyseras innan ett sådant beslut fattas. Alla alternativa åtgärder för att uppfylla behovet av utredning ska övervägas. Beslutsfattaren ska också göra en bedömning av om åtgärden kan komma att stå i strid med proportionalitetsprincipen (jfr Lindberg, a. a. s. 556 ff.).

text: Som ovan konstaterats kunde HD och MT skäligen misstänkas för att ha brukat narkotika och dopingspreparat. När någon som stoppas i en fordonskontroll skäligen kan misstänkas vara påverkad av narkotika eller någon annan olaglig substans får det allmänt sett anses finnas grund för att polisen kontrollerar om den olagliga substansen finns i fordonet. Några omständigheter som medför att detta inte ska gälla här har inte framkommit. Polisen har således haft fog för beslutet om husrannsakan i den bil som MT och HD färdades i och detta kan inte grunda någon rätt till skadestånd.

text: Frågan är därefter om omständigheterna var sådana att det även fanns utrymme att besluta om husrannsakan i deras bostäder och i bolagets lokaler. För att så ska vara fallet krävs att det skäligen kunde misstänkas att MT eller HD olovligen innehade narkotika och dopningspreparat som förvarades där. Enbart den omständigheten att de skäligen kunde misstänkas för olovligt brukande av de aktuella substanserna medförde inte att grund för husrannsakan förelåg (jfr Lindberg, a. a. s. 556 f.).

text: Det utredningsmaterial som Justitiekanslern tagit del av innehåller inte några sådana konkreta uppgifter som gör att det därav går att dra slutsatsen att omständigheterna var sådana att det skulle kunna anses ha föregegat en skälig misstanke om olovligt innehav. Justitiekanslern noterar särskilt att polisen vid husrannsakan i bilen inte fann något som kunde misstänkas vara en olaglig substans. Man inväntade inte heller resultatet av de prov som togs från MT och HD innan man fattade besluten om husrannsakan. I anmälan anges att ”Då patrullen samtalar med passageraren uppstår misstanke om narkotikabrott och dopningsbrott.” och såvitt gäller husrannsakan i bolagets lokaler föranleddes den, enligt den ovan nämnda händelserapporten, av ett anonymt tips. Mot bakgrund av den noggrannhet som, enligt vad som ovan redovisats, måste iakttas vid bedömningen av om en husrannsakan ska genomföras kan emellertid dessa anteckningen inte anses ha den konkretion som krävs för att utgöra grund för ett beslut om husrannsakan. Justitiekanslern konstaterar således att vare sig anmälan, protokollet eller händelserapporten innehåller några konkreta uppgifter om vad som utgjorde grunden för misstanken om olovligt innehav av narkotika eller dopningspreparat. Besluten om husrannsakan i MT:s och HD:s bostäder samt i bolagets lokaler måste med hänsyn till det som nu redovisats anses ha varit uppenbart felaktiga på ett sådant sätt att de är att bedöma som fel och försummelse i

text: skadeståndslagens

text: mening.

text: Justitiekanslern delar Rikspolisstyrelsens bedömning att staten är skyldig att ersätta de skador på möbler m.m. som kan visas ha uppkommit på grund av fel och försummelse till följd av husrannsakan i bolagets lokaler genomfördes.

text: Ersättning för kränkning

text: MT och HD har begärt ersättning för ideell skada. För att ersättning ska kunna utgå för en sådan skada krävs, som ovan angetts, att felet innefattar ett integritetskränkande brott. Tjänstefel kan vara ett sådant brott, om det framstår som en allvarlig kränkning av viss person. För att ett tjänstefel ska vara straffbart krävs dock att gärningen inte är att bedöma som ringa, se

text: 20 kap. 1 § brottsbalken

text: Att en husrannsakan genomförs utan att förutsättningar för detta föreligger är allvarligt och det finns anledning att rikta kritik mot polismyndigheten för det inträffade. Justitiekanslern delar dock den bedömning som gjorts av åklagare vid Riksenheten för polismål att utredningen inte ger underlag för slutsatsen att det har förekommit något sådant straffbart tjänstefel som är en förutsättning för att tillerkänna ersättning för ideell skada. MT:s och HD:s anspråk på ersättning för kränkning kan därmed inte bifallas.

text: Ersättning för intrång i näringsverksamhet

text: Inom ramen för statens frivilliga skadereglering kan Justitiekanslern endast grunda sin bedömning på vad som framgår av tillgängliga handlingar. Av den ingivna balans- och resultatrapporten för bolaget avseende räkenskapsåret 2012 framgår att bolagets resultat och ställning har försämrats under 2012 jämfört med föregående räkenskapsperiod. Det finns emellertid inget i de ingivna handlingarna som visar att det försämrade resultatet skulle kunna vara orsakat av polisens felaktiga beslut om husrannsakan. Inte heller övrig utredning ger underlag för slutsatsen att det försämrade resultatet på ett adekvat sätt skulle kunna vara orsakat av polisens beslut om husrannsakan. Justitiekanslern är följaktligen inte beredd att inom ramen för en frivillig skadereglering godta anspråket i denna del. Begäran om ersättning för intrång i näringsverksamhet kan därmed inte bifallas.

text: Ersättning för skador på möbler m.m.

text: Bolaget har begärt ersättning för två glasbord, åtta glasskivor, tio metallhyllor, tre hood-tröjor och fyra T-shirts som uppges ha blivit förstörda i samband med polisen husrannsakan i företagets lokaler. Därtill har bolaget begärt ersättning för städning av lokalerna. Bolaget har emellertid inte gett in någon utredning som styrker den uppgivna skadan eller att värdet av det som förstörts uppgår till det begärda beloppet. Inte heller har bolaget visat att det uppkommit några ersättningsgilla kostnader för städning.

text: Som Rikspolisstyrelsens anfört bör det dock genom utredningen i övrigt anses visat att ett glasbord, tre hood-tröjor och en metallhylla förstörts i samband med husrannsakan. Värdet på det förstörda får uppskattas efter skälighet och bestäms, i enlighet med Rikspolisstyrelsens bedömning, till 5 000 kr.

text: Bolaget ska därmed tillerkännas ersättning med 5 000 kr för ett glasbord, tre hood-tröjor och en metallhylla.

text: Justitiekanslerns bedömning i tillsynsfrågan

text: En husrannsakan är en ingripande åtgärd för den enskilde som drabbas och det är som redan framhållits mycket viktigt att detta tvångsmedel endast beslutas efter noggranna överväganden och att alla sådana beslut sker i enlighet med gällande regler. I detta fall har besluten om husrannsakan, enligt min mening, stått i strid med regleringen i

text: rättegångsbalken

text: . Jag har redovisat skälen för denna bedömning i det föregående. Som ovan angetts delar jag åklagarens bedömning att felet inte är att bedöma som tjänstefel men anser att Polismyndigheten inte kan undgå kritik för det inträffade.

text: Jag utgår från att polismyndigheten vidtar åtgärder för att förhindra att det inträffade upprepas. Det är viktigt med regelbundet återkommande utbildningsinsatser angående tvångsmedelsanvändning. Väl kända och tydliga rutiner för sådana ingripanden, både när det gäller praktiskt handhavande och dokumentation, är också nödvändiga. Jag finner inte skäl skäl att utöver det nu sagda vidta ytterligare åtgärder i saken utan avslutar ärendet med den kritik som ligger i det ovan redovisade.


publisher: Justitiekanslern

title: TV-program - fråga om förtal

org: jk

text: Justitiekanslerns beslut

type: rubrik

text: Justitiekanslern vidtar ingen åtgärd i ärendet.

type: stycke

text: Handlingarna i ärendet återlämnas till Göteborgs åklagarkammare, för de åtgärder som anmälan kan ge anledning till där.

text: Ärendet

text: Göteborgs åklagarkammare har hit överlämnat en anmälan avseende TV-programmet Stalker, som bl.a. har sänts i TV3 den 10 mars 2015. Anmälan riktas mot Strix Television AB och mot ACH. Anmälaren anför, genom sin far, att det i TV-programmet lämnas oriktiga och kränkande uppgifter om honom. Uppgifterna ska till viss del ha lämnats av ACH. ACH ska även ha tagit en mobiltelefon som tillhör anmälaren samt ha gjort kränkande uttalanden om honom på webbplatserna facebook och flashback. Vidare uppger anmälaren att Strix Television AB har röjt hans identitet genom att hans adress lämnats ut, hans namn nämnts i TV-programmet samt maskeringen av honom varit bristfällig.

text: Justitiekanslerns bedömning

text: Justitiekanslern har i ett beslut den 25 mars 2015 (dnr

text: ) prövat en anmälan, från samma anmälare, om förtal avseende innehållet i det aktuella TV-programmet. Justitiekanslern vidtog inte någon åtgärd med anledning av anmälan. I beslutet uttalade Justitiekanslern bl.a. följande.

text: En förutsättning för att Justitiekanslern ska vara behörig att pröva anmälan är att

text: yttrandefrihetsgrundlagen

text: (YGL) är tillämplig i ärendet.

text: Beträffande sådana TV-program som förmedlas genom satellitsändningar följer av 1 kap. 6 § andra stycket att YGL:s regelsystem är tillämpligt endast på sådana sändningar som utgår från Sverige.

text: Enligt Högsta domstolen ska sändningar i den satellitförmedlade TV-kanalen TV3 i yttrandefrihetsrättsligt hänseende inte anses utgå från Sverige utan från Storbritannien (se

text: NJA 2002 s. 314

text: ). Avgörande för den bedömningen var att den egentliga programverksamheten bedrevs i London, dvs. programinnehållet bestämdes där. Det spelade ingen roll att det program som målet rörde rent faktiskt kom till i Sverige. Avgörandet innebar bl.a. att YGL:s regler är tillämpliga på sändningar i TV3 endast i den begränsade utsträckning som framgår av

text: 1 kap. 7 §

text: YGL.

text: Detta är också den ståndpunkt som Justitiekanslern har intagit i de fall då TV3:s sändningsverksamhet har varit föremål för bedömning här.

text: YGL är alltså inte tillämplig på sändningen av det aktuella programmet. Det straffrättsliga ansvaret för vad som förekommer i programmet ska därmed inte bedömas enligt grundlagen utan enligt allmänna straffrättsliga regler. En sådan prövning ankommer inte på Justitiekanslern utan på polis och allmän åklagare.

text: Det saknas skäl för Justitiekanslern att ändra sitt tidigare ställningstagande som innebär att YGL inte är tillämplig på sändningen av det aktuella programmet.

text: Det kan dock anmärkas att det av rättsfallet

text: NJA 2005 s. 884

text: följer att programledare och andra som medverkar i ett sådant program som är aktuellt här omfattas av meddelarfrihet enligt 1 kap. 2 § jämförd med

text: 10 kap. 2 §

text: YGL, trots att det saknas möjlighet att utkräva ensamansvar för eventuellt brott mot YGL. En person som medverkar i programmet, såsom ACH, torde således inte kunna dömas till straff vid svensk domstol för ett sådant brott som anmälan avser med anledning av uppgifter som han har lämnat i programmet.

text: Av nyss nämnda bestämmelser i YGL följer även att den som medverkar i ett program av nu aktuellt slag omfattas av det anonymitetsskydd som följer av

text: 2 kap.

text: YGL. Anmälaren får anses ha gjort gällande att hans identitet har röjts i strid med dessa regler. Omständigheterna i ärendet ger emellertid inte anledning anta att anmälaren har medverkat i TV-programmet under sådana förhållanden att han har haft någon rätt till anonymitet med stöd av bestämmelserna i grundlagen. Under alla omständigheter har åtalspreskription inträtt avseende eventuella brott mot sådan tystnadsplikt (se 2 kap. 3 § och 5 § första stycket YGL samt

text: 35 kap. 1 § första stycket 1 brottsbalken

text: Det kan i detta sammanhang tilläggas att den ordning som redogjorts för ovan i princip inte utesluter att

text: brottsbalkens

text: ansvarsregler eller allmänna skadeståndsrättsliga regler tillämpas avseende innehållet i en sändning av ett sådant program som nu är aktuellt, under förutsättning att det straffrättsliga eller skadeståndsrättsliga ansvaret utkrävs av andra aktörer än sådana som omfattas av meddelarfriheten (se t.ex.

text: SOU 2001:28 s. 104

text: , jfr. dock

text: Arlewin mot Sverige

text: , no. 22302/10, dom den 1 mars 2016, särskilt p. 59 och 70 –71).

text: Vad anmälaren har påstått angående tillgrepp av mobiltelefon och om uttalanden som ACH har gjort på webbplatserna facebook och flashback utgör påståenden om brott som det inte ankommer på Justitiekanslern, utan på polis och allmän åklagare att pröva.

text: Anmälan föranleder, med hänsyn till vad som nu redovisats, inte någon åtgärd hos Justitiekanslern. Handlingarna i ärendet återlämnas till Göteborgs åklagarkammare för de åtgärder som anmälan kan föranleda där.

type: avgorande


title: Initiativärende med anledning av handläggningstiden i ett mål om vårdnad m.m.

text: Justitiekanslern uttalar kritik mot Malmö tingsrätt för långsam handläggning av ett mål om vårdnad m.m.

text: Bakgrund

text: Justitiekanslern underrättades den 18 augusti 2015 om Malmö tingsrätts beslut den 17 augusti 2015 att bevilja byte av rättshjälpsbiträde i mål nr T 3846-08 angående äktenskapsskillnad, vårdnad m.m. Sedan Justitiekanslern inhämtat bl.a. dagboksbladet i målet kunde konstateras att målet hade anhängiggjorts vid tingsrätten den 30 april 2008 men att det ännu inte var avgjort. Justitiekanslern initierade ett tillsynsärende med anledning av handläggningstiden.

text: Parterna i målet, S.A. och R.S., har varit gifta och har en gemensam son, L, född år 2005. Tvisten vid tingsrätten gäller främst vårdnaden om L. Modern, R.S., är medborgare i Brasilien och strax efter att målet inleddes vid tingsrätten lämnade hon Sverige tillsammans med L. Stockholms tingsrätt förklarade i dom den 12 mars 2009 att R.S:s bortförande av sonen från Sverige till Brasilien den 14 maj 2008 var olagligt (mål nr 14579-08).

text: Vid Malmö tingsrätt har även handlagts ett mål där R.S. var misstänkt för egenmäktighet med barn, grovt brott. Från den 26 juni 2008 var hon häktad i sin frånvaro, men beslutet hävdes av åklagaren i juli 2011. I maj 2015 återkom R.S. till Sverige och hon häktades den 17 maj 2015. Den 24 juli 2015 dömdes hon för egenmäktighet med barn, grovt brott, till fängelse två år (Malmö tingsrätts mål nr B 5589-08). Hovrätten över Skåne och Blekinge fastställde domen den 22 september 2015 (mål nr B 2025-15). Domen har vunnit laga kraft.

text: Utredningen

text: Justitiekanslern begärde att Malmö tingsrätt skulle lämna upplysningar om målets handläggning samt ange skälen till att målet fortfarande inte var avgjort och tingsrättens inställning till hur målets handläggningstid förhåller sig till

text: artikel 6.1 i Europakonventionen

text: Malmö tingsrätt har, genom lagmannen EWR, avgett ett yttrande. Till yttrandet har även bifogats en redogörelse för målets handläggning upprättad av chefsrådmannen KA. Av redogörelsen (där namnuppgifterna genomgående har avidentifierats av Justitiekanslern) framgår bl.a följande.

text: Handläggningen från den 30 april 2008 till den 1 december 2013

text: S.A. lämnade den 30 april 2008 in en ansökan om äktenskapsskillnad. Stämning utfärdades den 7 maj samma år. Den 21 maj samma år kom S.A. in med en ansökan om ensam vårdnad alternativt boende om L, kvarsittningsrätt och att tingsrätten förordnade bodelningsförrättare. Yrkandena om vårdnad och boende framställdes interimistiskt. Tingsrätten kallade till muntlig förberedelse. R.S. hade då lämnat Sverige, men den 3 juni 2008 delgavs hon stämningsansökan, de nya yrkandena samt kallelsen. R.S. förklarade muntligen och skriftligen till tingsrätten att hon inte skulle inställa sig till förhandlingen och den 17 juni 2008 ställdes förhandlingen in. Samma dag meddelade S.A. att han inte påkallade prövning av sina intermistiska yrkanden.

text: I juli 2008 anmälde sig advokat B.L. som ombud för R.S. och den 23 september 2008 inkom en ansökan om rättshjälp som avslogs av tingsrätten med beviljades av Hovrätten över Skåne och Blekinge den 17 december 2008.

text: I juli 2008 yrkade R.S. dels att frågan om vårdnad skulle avisas eftersom vårdnadsfrågan var föremål för prövning i Brasilien, dels att S.A. skulle utge underhållsbidrag. Det yrkandet framställdes interimistiskt men något bestämt yrkande i kronor angavs inte. I september 2008 framställde hennes ombud ett yrkande om underhållsbidrag och inte heller det var fastställt i kronor.Tingsrätten förefaller inte ha begärt någon komplettering avseende beloppet och någon bevakning förefaller inte ha lagts in i målet. Yrkandena tillställdes S.A:s nya ombud. Med vilket föreläggande är oklart, men den 4 november inkom svar från ombudet. Sedan B.A. av hovrätten förordnats som rättshjälpsbiträde inkom han den 16 januari 2009 med yttrande. I början av februari kallade tingsrätten till muntlig förhandling den 31 mars 2009.

text: R.S. meddelade genom sitt ombud att hon ville närvara vid den muntliga förberedelsen, men att hon ville göra det via videolänk från Brasilien. R.S. har genomgående i målet inte velat komma till Sverige bl.a. av rädsla för att gripas av polis. Tingsrätten ställde in förberedelsen den 31 mars 2009. Fortsatt skriftväxling skedde mellan parterna i avvisningsfrågan. Mellan maj och oktober 2009 förefaller inga handläggningsåtgärder ha vidtagits och tingsrätten prövade inte heller yrkandet om underhållsbidrag, vilket B.A. tidigare framställt även interimistiskt.

text: Dom på äktenskapsskillnad meddelades den 8 april 2009.

text: Den 25 november 2009 inkom ombudet B.A. med ett i kronor angivet yrkande. På en tjänsteanteckning har antecknats att B.A. begärt att få tre veckors anstånd för att inkomma med kompletterande grunder i frågan att Malmö tingsrätt var behörig att pröva frågan om underhåll, men inte vårdnad.Denna skrivelse kommunicerades med motparten för kännedom. Någon bevakning förefaller inte ha lagts in och inte heller någon påminnelse till B.A.I maj 2010 kom ett nytt yrkande in och B.A. förelades att inkomma med tydliga grunder för yrkandet. Detta kom han in med den 8 augusti 2010. Parterna föreledes ömsom att inkomma med yttranden i domsrättsfrågan.Mellan maj och augusti 2010 förefaller inga handläggningsåtgärder ha vidtagits.

text: I september 2010 kom S.A:s ombud, advokat J.S., in med uppgift om att det inte längre förelåg tvist om att Malmö tingsrätt var behörig att ta upp frågan om vårdnad till prövning. I samma skrift yttrade sig J.S. i underhållsfrågan.Denna skrivelse förefaller inte ha tillställts motparten och fråga har inte ställts om B.A. instämmer i J.S:s uppfattning i domsrättsfrågan, vilket framgår nedan att han inte gjorde.

text: Den 27 januari 2011 förelades R.S. genom ombud att utveckla grunderna för sitt underhållsyrkande. I februari 2011 kom en begäran om anstånd in, vilken beviljades till den 28 februari men yttrande inkom först den 7 mars. Den 20 maj 2011 kom J.S. in med svar. Handläggningen låg sedan still till den 20 december 2011 då J.S. meddelade att brasiliansk domstol fattat beslut att L skulle överlämnas till S.A.

text: I februari 2012 förekommer muntlig kontakt mellan tingsrätten och J.S. vilket framgår av dagboksbladet. Oklart om B.L. får information om samtalen, men den 1 mars 2012 ges B.L. möjlighet att lämna synpunkter på målets fortsatta handläggning. En skrivelse inkommer i mars 2012 från B.L. som inte kan uttala sig om fortsatt handläggning bl.a. eftersom han inte haft någon kontakt med R.S. I skriften anges återigen att svensk domstol inte är behörig att pröva vårdnadsfrågan. Det anges vidare att om Malmö tingsrätt har domsrätt yrkar R.S. ensam vårdnad. Hon framställer också önskemål om att få höras över videolänk från Brasilien. Ansvarig domare har under maj 2012 muntliga kontakter med parterna som framgår av dagboksbladet.

text: I augusti 2012 kommer B.L. in med en skrivelse med olika uppgifter men också med en begäran att S.A. ska föreläggas att inkomma med uppgifter i underhållsfrågan. Skriften översänds till S.A:s ombud i oktober för kännedom. I november 2012 har tingsrätten muntlig kontakt med J.S. på sätt som framgår av dagboksbladet.

text: Under år 2012 förefaller tingsrätten ha haft sporadiska kontakter med parterna och huvudsakligen muntliga sådana.

text: I december 2012 kommer B.A. in med en skrift där han återigen gör gällande att svensk domstol saknar behörighet att pröva frågan om vårdnad. Han begär också svar från S.A:s ombud i frågan om underhåll. J.S. yttrar sig i skrift den 11 februari 2013. I mars 2013 beslutar tingsrätten att Malmö tingsrätt är behörig att pröva frågan om vårdnad. Efter missnöjesanmälan förklarade tingsrätten att överklagan får ske först i samband med talan mot dom eller slutligt beslut. Avvisningsyrkandet hade framställts i juli 2008.

text: I juni 2013 begärde tingsrätten in bevisuppgifter till den 18 juli. B.L. begärde i skrift den 19 juni samma år att beslut i underhållsfrågan skulle fattas. Denna skrift översändes till motpartsombudet för kännedom. Parterna beviljades anstånd att komma in med bevisuppgift och de inkom senare. Huvudförhandling planerades till den 11 september 2013. Det interimistiska yrkandet hade framställts år 2008, om än ospecificerat och med bristande grunder. Det återkallades sedan sommaren 2015.

text: Efter samtal och skrift med B.L., som framgår av dagboksbladet, gjorde tingsrätten den 27 augusti 2013 en framställan om rättslig hjälp att få höra R.S. och från Brasilien åberopade vittnen via videolänk från Brasilien. Detta var inför en huvudförhandling, men R.S. hade i februari 2009 meddelat att hon ville höras över videolänk. Den 28 augusti 2013 får domstolen besked från Justitiedepartementet att ansökan om rättslig hjälp var felaktig. Planerad huvudförhandling i september avbokades. Parterna kom under augusti och september in med kompletterande bevisuppgift samt nya grunder och omständigheter för sin respektive talan.

text: Den 16 oktober 2013 lämnade tingsrätten en ny framställan om rättslig hjälp och huvudförhandling bestämdes till den 6 maj 2014.

text: Under denna handläggning har såväl R.S. personligen som hennes ombud advokat B.L. lämnat in ett flertal handlingar, såväl på portugisiska som på svenska.

text: Handläggningen från den 1 december 2013

text: När jag tillträdde var alltså målet utsatt till huvudförhandling den 6 maj 2014. Bevisuppgifter hade lämnats in. När jag gick igenom målet i januari 2014 konstaterades att J.S. inte hade yttrat sig över av B.L.s ingivna handlingar varför förelägganden gick ut den 21 januari 2014 att han skulle yttra sig.

text: Eftersom vi inte fått några besked på framställan om rättslig hjälp hade tingsrätten under våren kontakt med Justitiedepartementet/Birs för att få hjälp med att kontakta myndigheterna i Brasilien för att få klartecken om videoupptagning. Något svar på begäran har varken tingsrätten eller Justitiedepartementet fått.

text: I april 2014 kom R.S. genom sitt ombud in med ny skriftlig bevisning samt uppgifter i underhållsfrågan.

text: Jag försökte in i det längsta att hålla huvudförhandlingen den 6 maj 2014 men då de brasilianska myndigheterna inte hörde av sig, fick förhandlingen ställas in, men tingsrätten hade för avsikt att använda tiden till att hålla en muntlig förberedelse angående sakfrågorna vilket inte hade skett tidigare.

text: B.L. hade under våren önskat få förhandlingen flyttad på grund av en förhandling med flera häktade personer. Jag hade på grund av ansökan om den rättsliga hjälpen avslagit den begäran. I det läge vi befann oss, dvs. att huvudförhandlingen inte kunde hållas, beslutade tingsrätten att inte hålla muntlig förberedelse den 6 maj. Då skulle B.L. kunna närvara vid angivna brottmålsförhandling. Ny muntlig förberedelse sattes ut till den 18 juni 2014.

text: Vid förhandlingen redogjorde ombuden för sin respektive huvudmans yrkanden och grunder. Ingen av dem yrkade att tingsrätten skulle besluta i vårdnadsfrågan interimistiskt och B.L. yrkade inte heller att underhållsbidraget skulle prövas interimistiskt. R.S:s yrkande om underhållsbidrag var inte heller klart och B.L. skulle komplettera yrkandet med ett justerat ekonomiskt underlag varvid yrkat belopp kunde komma att justeras. Vid senare skriftväxling har B.L. bestritt att han åtagit sig detta eller förklarat att yrkandet komma att justeras. R.S:s nya ombud och rättshjälpsbiträde har den 17 augusti 2015 återkallat sitt yrkande om underhållsbidrag och tingsrätten har skrivit av målet i den delen.

text: Vid sammanträdet i juni 2014 skrev tingsrätten av målet såvitt avser bodelningsförrättare och kvarsittningsrätt.

text: Tingsrätten hade muntlig kontakt med Justitiedepartementet i frågan om den rättsliga hjälpen. Den 19 juni 2014 fick tingsrätten besked om att inget svar eller andra uppgifter från de brasilianska myndigheterna hade kommit in till Justitiedepartementet och en genomgång av tidigare ärenden riktade mot Brasilien har inte gett positiva resultat. I detta läge underrättades parterna om att möjligheterna att genom rättslig hjälp få höra R.S. och andra i Brasilien åberopade bosatta personer var uttömda och att åberopa personer fick inställa sig vid Malmö tingsrätt. Parterna förelades att genom sina ombud uppge om tidigare åberopade personer skulle kallas att höras vid tingsrätten.

text: I detta läge meddelade B.L. att han nu arbetat i det närmaste de 120 timmar som tidigare beviljats inom ramen för rättshjälp och han begärde att rättshjälpen skulle utsträckas till 150 timmar. I september 2014 avslog tingsrätten hans begäran. Beslutet överklagades till hovrätten. Tingsrätten fortsatte att bereda målet och båda parter förelades genom sina ombud att lämna in uppgifter i enlighet med vad som beslutades vid den muntliga förberedelsen och därefter. Båda ombuden inkom med uppgifter, men B.L. påpekade att intill dess frågan om utvidgad rättshjälp slutligt prövats skulle han begränsa sitt arbete. Hovrätten fastställde tingsrättens beslut den 18 december och Högsta domstolen meddelade den 12 mars 2015 att prövningstillstånd inte beviljades.

text: B.L. kom i november 2014 in med en begäran om förskottsbetalning om 111 timmars arbete. Tingsrätten fattade den 28 januari 2015 beslut att bevilja ett förskott motsvarande arbete under 60 timmar, med motivering att det arbete B.L. lagt ned motsvarade 60 timmars arbete.

text: Den 28 januari 2015 förelade tingsrätten igen parterna att inkomma med slutlig bevisuppgift och återigen med förtydligande att ytterligare rättslig hjälp inte skulle sökas.

text: B.L uppgav att han inte kunde lägga ned mer arbete eftersom han arbetat den av honom beviljade tiden. Han begärde inte sitt entledigande. Han meddelade också att han hade haft svårigheter att nå R.S. för att få klartecken om hon personligen skulle betala hans arbete till den del det översteg 120 timmar.

text: Från sommaren 2014 till maj 2015 gav parterna in huvuddelen av de handlingar och lämnade de uppgifter som tingsrätten förelagt dem. En stor del av denna tid upptog dock frågor huruvida B.L. kunde/ville arbeta som rättshjälpsbiträde för R.S. Frågor som kunde tingsrätten låta rättshjälpen upphöra trots att tingsrätten ansåg att det fanns utrymme för många timmars arbete inom rätthjälpens ram, kunde tingsrätten entlediga B.L. som rättshjälpsbiträde utan hans eller R.S:s begäran och samtidigt förordna annat rättshjälpsbiträde eller fanns skäl att förordna god man för R.S? Innan dessa frågor hade besvarats ansåg jag inte att huvudförhandling kunde hållas i målet.

text: I maj 2015 greps och häktades R.S. Den 27 maj 2015 tillställde tingsrätten R.S. en skrivelse med bland annat uppgifter om att tingsrätten ansåg att det fanns utrymme för mer arbete inom den henne beviljade rättshjälpen men att B.L. – av skäl som tingsrätten hade förståelse för – inte ansåg sig kunna utföra mer arbete eftersom han uppgett sig ha arbetat de beviljade 120 timmarna.

text: Tingsrätten förelade R.S. att yttra sig över om hon önskade få rättshjälpen upphörd eller begärde byte av rättshjälpsbiträde. Tingsrätten förelade också henne och J.S. att yttra sig över om tingsrätten kunde kalla till huvudförhandling genast med hänsyn till att R.S. nu befann sig i Sverige eller om det var lämpligt att under tiden hon var frihetsberövad hålla partsförhör med henne utom huvudförhandlingen. J.S. uppgav att sedan L nu kommit i hans vård var målet inte klart för huvudförhandling eftersom en vårdnadsutredning krävdes. Skrivelse kom inte att översättas för R.S. på häktet, men efter att jag kontaktat ansvarig utredare översattes skrivelsen i samband med att R.S. i månadsskiftet juni/juli hördes under förundersökningen.

text: R.S. begärde byte av rättshjälpsbiträde. Den person hon ville skulle företräda henne, U.R., har tidigare varit åklagare och såsom åklagare var det också hon som hävde utevarohäktesbeslutet. Tingsrätten ifrågasatte om föreslagen person skulle förordnas som biträde men efter att hon kommit in med ett yttrande i frågan beslutade tingsrätten den 17 augusti 2015 om byte av rättshjälpsbiträde och den av R.S. önskade personen förordnades som nytt rättshjälpsbiträde.

text: Som nämnts dömdes R.S. till fängelse och den 18 september 2015 höll tingsrätten muntlig förberedelse i målet. Båda parter yrkade bl.a. ensam vårdnad men ingen av dem yrkade detta interimistiskt. Tingsrätten beslutade dock interimistiskt om umgänge mellan R.S. och L. Samtidigt förordnades om en vårdnadsutredning som ska vara klar den 7 december 2015, dvs. inom den mellan tingsrätten och socialtjänsten överenskomna tiden för en vårdnadsutredning. Tingsrätten har till socialtjänsten uppgett att med hänsyn till målet kan anstånd inte påräknas.

text: Av lagmannens yttrande framgår bl.a. följande.

text: Min utgångspunkt är att det inte kan anses rimligt att ett mål om bl.a. vårdnad om barn fortfarande pågår sju år efter det att det inleddes. Samtidigt måste tilläggas att omständigheterna i målet har varit mycket speciella.

text: Målet måste bedöma som ett ovanligt komplicerat familjemål. Detta med anledning av de rättsliga frågor som uppkommit på grund av att modern tagit med sig barnet till Brasilien. Även frågorna om rättshjälp och byte av rättshjälpsbiträde har med nödvändighet medfört fördröjningar i handläggningen.

text: Parternas agerande måste också sägas ha försvårat handläggningen. Särskilt gäller detta moderns agerande att ta med sig barnet till Brasilien. Detta handlande har hon […] också dömts för när hon återvänt till Sverige.

text: Även ombudens agerande har inverkat negativt på handläggningstiden. Deras yrkanden har inte alltid varit konkreta och de har inte heller alltid fullt ut följt de förelägganden som tingsrätten meddelat. Någon gång har det också varit svårt att tolka vad det ena ombudet velat visa med ingivna handlingar.

text: Eftersom målet gäller familjerättsliga förhållanden är det självfallet ett mål som har mycket stor betydelse för båda parterna. Det är därmed ett mål som förutsätter en särskilt skyndsam handläggning. I tingsrättens handläggning finns perioder av inaktivitet. […] Det har även förekommit att handlingar har skickats över till ombuden utan förelägganden om svar och utan, som det förefaller, bevakningar. Tingsrätten har inte fattat beslut när yrkanden har framställts och parterna har inte förelagts att komplettera sina yrkanden i den utsträckning som behövts. Rättshjälpsfrågan har också dragit ut på tiden.

text: Två gånger om året har målet redovisats till mig tillsammans med övriga mål som är äldre än ett år. Jag har då kontrollerat att åtgärder pågår och kunnat konstatera att målet varit svårt att hantera på grund av att moder och barn befunnit sig i Brasilien.

text: Nu pågår en aktiv handläggning med förhoppningen att målet ska kunna avslutas i början av nästa år.

text: Trots svårigheterna i målet blir ändå min sammanfattande bedömning att målets handläggningstid inte kan anses svara upp mot de krav på rättegång inom skälig tid som finns i

text: artikel 6.1 i Europakonventionen

text: Justitiekanslerns bedömning

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Sedan den 1 januari 2011 finns i

text: regeringsformen

text: ett uttryckligt krav på att en rättegång ska genomföras inom skälig tid (

text: 2 kap. 11 § andra stycket

text: RF). Vidare gäller att rätten ska driva förberedelsen av ett mål med inriktning på ett snabbt avgörande (

text: 42 kap. 6 § tredje stycket rättegångsbalken

text: , RB). Detta ska rätten fullgöra genom formell och materiell processledning. Rätten ska alltså dels styra upp processens yttre ramar, dels verka för att tvistefrågorna blir klarlagda (jfr

text: 42 kap. 8 § andra stycket

text: RB). Det är viktigt att rätten agerar med fasthet i dessa avseenden och hela tiden är aktiv under förberedelsen.

text: För att främja snabbheten under förberedelsen av ett tvistemål är rätten skyldig att upprätta en tidsplan för målets handläggning om det inte är obehövligt på grund av målets beskaffenhet eller av något annat skäl (

text: 42 kap. 6 § fjärde stycket

text: RB). En omsorgsfullt upprättad tidsplan medför en uppstramning och effektivisering av förberedelsen och ger såväl parterna som rätten en god överblick över processen och vilka åtgärder som återstår att vidta för att kunna avgöra målet. Det skapar förutsättningar för en snabbare handläggning (se JO:s beslut den 21 december 2015 i dnr 6730-2014).

text: Även

text: artikel 6.1 i Europakonventionen

text: innehåller ett krav på att en rättegång i mål rörande bl.a. civila rättigheter och skyldigheter ska hållas inom skälig tid. Den aktuella domstolsprocessen omfattas av

text: artikel 6.1 Europakonventionen

text: och dess krav på domstolsprövning inom skälig tid. Frågan om rätten till rättegång inom skälig tid har åsidosatts ska enligt Europadomstolens praxis avgöras genom en helhetsbedömning där hänsyn tas till samtliga omständigheter i det enskilda fallet. Förutom den totala handläggningstiden beaktas särskilt vid bedömningen målets komplexitet, parternas agerande, domstolarnas handläggning av målet samt vad som har stått på spel för den enskilde.

text: Mål som rör vårdnad om och umgänge med barn tillhör den kategori av mål som ger domstolarna en mer långtgående skyldighet att se till att utredningen drivs framåt mot ett avgörande (se t.ex.

text: Hoppe mot Tyskland

text: , no. 28422/95, dom den 5 december 2002, § 54, och

text: Nuutinen mot Finland

text: , no. 32842/96, dom den 24 april 2007, § 110).

text: Inom ramen för bedömningen av domstolarnas handläggning av målet fäster Europadomstolen särskild vikt vid om det har förekommit längre perioder av inaktivitet. Europadomstolen har slagit fast att en konventionsstat inte kan hållas ansvarig för förseningar som är hänförliga till en parts agerande (se t.ex.Buchholz mot Tyskland, no. 7759/77, dom den 6 maj 1981, § 49,

text: Eckle mot Tyskland

text: , no. 8130/78, dom den 15 juli 1982, § 82, Erkner och Hofauer mot Österrike, no 9616/82, dom den 23 april 1987, § 68 och

text: Wiesinger mot Österrike

text: , no. 11796/85, dom den 30 oktober 1991, § 57). Även mycket långa handläggningstider kan godtas i vissa fall (Ciricosta och Viola mot Italien, no. 19753/92, dom den 4 december 1995, där en total handläggningstid om 15 år i ett dispositivt tvistemål inte innefattade en överträdelse trots att målet i det läget fortfarande var pågående).

text: Enligt

text: artikel 8.1 i Europakonventionen

text: har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. I artikel 8.2 sägs att offentlig myndighet inte får inskränka åtnjutande av denna rättighet annat än med stöd i lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets ekonomiska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter.

text: I flera av Europadomstolens avgöranden i frågor om vårdnad och umgänge har den centrala frågan varit om domstolar och myndigheter agerat tillräckligt kraftfullt för att möjliggöra för en far eller en mor att utöva sina föräldrarättigheter. I Strömblad mot Sverige, no. 3684/07, dom den 5 april 2012, hade en vårdnadsprocess pågått i nästan fem år. Eftersom fadern under tiden hindrats i utövandet av umgängesrätt, hade hans utsikter till framgång i vårdnadsfrågan kraftigt försvagats till följd av tidsutdräkten. Detta ansågs inte förenligt med artikel 8.

text: Handläggningen av målet

text: Målet kom in till tingsrätten den 30 april 2008, dvs. för mer än sju och halvt år sedan. Lagmannen har i sitt yttrande konstaterat att handläggningen av målet tagit alltför lång tid. Av utredningen framgår att handläggningen har varit förenad med särskilda svårigheter på grund av att R.S. och L har befunnit sig i Brasilien under större delen av tiden. Det kan också konstateras att R.S. inte verkar ha haft något större intresse av att medverka till att målet ska slutligt avgöras av domstolen och att parternas, särskilt R.S., agerande, har fördröjt målets handläggning. Förutom att R.S. tagit med sig L till Brasilien och inte varit villig att inställa sig personligen vid tingsrätten, har parterna inte alltid följt tingsrättens förelägganden.

text: Som tingsrätten angett har det emellertid förekommit perioder av inaktivitet. Det har varit fråga om ett antal perioder där några egentliga handläggningsåtgärder inte verkar ha vidtagits under flera månader. Det har även förekommit att handlingar skickats över till ombuden utan förelägganden om svar och utan, som det förefaller, bevakningar. Tingsrätten har inte alltid fattat beslut när yrkanden har framställts och parterna har inte förelagts att komplettera sina yrkanden i den utsträckning som behövts. När parterna har förelagts att inkomma med kompletteringar har tingsrätten inte heller i tillräcklig utsträckning kontrollerat om efterfrågade kompletteringar faktiskt getts in.

text: Särskilt anmärkningsvärt är att det tog så lång tid som fyra år och åtta månader från det att frågan väcktes till dess att tingsrätten meddelade beslut i frågan om domstolen var behörig att pröva S.A:s talan om vårdnad. Utredningen ger inte något klart svar på varför beredningen i denna del tog så lång tid. En bidragande orsak tycks dock ha varit att tingsrätten inte kontrollerade den uppgift som i september 2010 lämnades om att det inte längre förelåg tvist om att tingsrätten var behörig att ta upp frågan om vårdnad till prövning. Såvitt framgår av utredningen här var yrkandena i målet något oklara, men det stod klart att S.A. yrkade att han skulle tillerkännas ensam vårdnad om L. Bestämmelser om domsrätt i mål rörande vårdnad och anslutande frågor finns i

text: rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av den 27 november 2003

text: om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning

text: (EG) nr 1347/2000

text: (jfr även

text: NJA 2011 s. 499

text: ). Varken R.S. ovilja att medverka i domstolsprocessen eller parternas agerande i övrigt borde ha inneburit något hinder för tingsrätten att tidigare ta ställning till frågan om domsrätt. Frågan var av avgörande betydelse för målets fortsatta handläggning och det är allvarligt att den inte handlagts med större skyndsamhet.

text: I juli 2008 framställde R.S. ett yrkande om att S.A. skulle utge underhållsbidrag. Yrkandet framställdes även interimistiskt, men preciserades beloppsmässigt först i november 2009. Såvitt framgår av utredningen meddelade tingsrätten aldrig något interimistiskt beslut. Enligt tingsrättens uppgifter var det först vid den muntliga förberedelsen i juni 2014 som det klargjordes att R.S. inte påkallade något interimistiskt beslut. Enligt tingsrätten återkallades det interimistiska yrkandet under sommaren 2015. Såvitt framgår av dagboksbladet i målet återkallades dock det interimistiska yrkandet redan i augusti 2013. Det hade redan då förflutit knappt fyra år sedan yrkandet preciserades och tre år sedan motpartsombudet yttrade sig över yrkandet. Detta är självfallet oacceptabelt.

text: Förberedelsen kan vara muntlig eller skriftlig (

text: 42 kap. 9 §

text: RB). Det är rätten som avgör formen för förberedelsen, men rätten bör självfallet välja den form som snabbast och effektivast för målet framåt. I detta fall höll tingsrätten muntlig förberedelse i målet först i juni 2014, dvs. när målet hade pågått i över sex år. Som det får uppfattas är en förklaring till detta att tingsrätten inte ansåg det vara meningsfullt att hålla muntlig förberedelse utan R.S. personliga medverkan. Det verkar i vart fall ha varit ett skäl till att sammanträdena för muntlig förberedelse ställdes in i juni 2008 och mars 2009. Med hänsyn till de svårigheter som uppenbarligen har funnits att, genom skriftväxling, reda ut parternas talan kan tingsrättens ställningstagande diskuteras. Enligt min mening torde – även om båda parterna inte kunde förväntas inställa sig personligen – ett sammanträde på ett tidigare stadium bättre ha gagnat förberedelsens syfte. Det bör dessutom framhållas att tingsrätten i ett fall som detta noga bör överväga vilka rättsliga möjligheter som finns för att driva målet framåt, t.ex. genom parternas medverkan vid muntlig förberedelse per telefon (se

text: 5 kap. 10 §

text: RB) och genom att utfärda kallelser med föreläggande om vite (jfr bl.a. 9 kap. 7 § andra stycket, 32 kap. 6–8 §§ och 42 kap. 12 § RB).

text: Under målets handläggning har det även uppkommit frågor om hur R.S. rättshjälp ska hanteras. Tingsrätten har angett att hanteringen av dessa frågor med nödvändighet har medfört fördröjningar i handläggningen. Jag ifrågasätter inte att frågorna har krävt viss tid för utredning och övervägande från tingsrättens sida, men de kan inte anses ha varit så komplicerade att de på något avgörande sätt borde ha påverkat målets handläggningstid. Det bör anmärkas att frågorna om rättshjälpens upphörande osv. uppkom först en bit in på år 2015 och närmast får uppfattas som en konsekvens av den redan då exceptionellt långa handläggningstiden.

text: Det bör tilläggas att JO i flera beslut har påtalat vikten av att tingsrätten upprättar en tidsplan för ett tvistemåls handläggning om det inte är obehövligt på grund av målets beskaffenhet eller av något annat skäl (se JO 2015/16 s. 38, s. 83 och 86, dnr 6418-2013, 7131-2014 och 382-2015). Genom att upprätta en tidsplan kan domstolen ofta förhindra att ett mål lever sitt eget liv och i stället ta kontroll över handläggningen (se JO:s beslut den 21 december 2015 i dnr 6730-2014).

text: Såvitt framgår av utredningen här har tingsrätten, trots att det funnits ett uppenbart behov av detta, inte upprättat någon tidsplan för målets handläggning. En tidsplan hade klargjort för såväl tingsrätten själv som parterna hur planeringen för målet såg ut och tingsrätten hade varit tvungen att kontinuerligt följa upp den. Därigenom hade domstolen kunnat få en bättre kontroll över handläggningen.

text: Lagmannens ansvar

text: Enligt

text: 1 § förordningen (1996:381)

text: med tingsrättsinstruktion har en domstolschef ett ansvar för tingsrättens verksamhet och ska se till att verksamheten bedrivs författningsenligt och effektivt. Grunderna för fördelningen av arbetsuppgifterna och de övriga bestämmelser som behövs för verksamheten i tingsrätten ska framgå av arbetsordningen (8 § i förordningen).

text: JO har i flera ärenden (bl.a. i JO 2008/09 s. 42) betonat vikten av att en tingsrätt har fungerande rutiner för kontroll av äldre mål och ärenden som inte är avgjorda. JO har konstaterat att ansvaret för att det finns ett sådant kontrollsystem ytterst vilar på lagmannen i egenskap av chef för domstolen. Sådana genomgångar måste ske med viss regelbundenhet på varje enhet eller rotel.

text: I detta fall har målet tillsammans med övriga mål som är äldre än ett år redovisats för lagmannen två gånger om året. Genomgångar har alltså skett med sådan regelbundenhet som normalt sett är tillräcklig. Jag kan dock konstatera att lagmannen i detta fall borde ha agerat mera kraftfullt. Trots den anmärkningsvärt långa handläggningstiden, har hon, såvitt framgår, inte inhämtat närmare information om målets handläggning och inte heller vidtagit några konkreta åtgärder för att se till att driva förberedelsen framåt.

text: Sammanfattning och avslutande synpunkter

text: De redovisade bristerna vid tingsrättens handläggning har sammantaget bidragit till att målet – som ännu inte är avgjort – har haft en oacceptabelt lång handläggningstid. Tingsrätten har inte uppfyllt kravet i

text: 42 kap. 6 § tredje stycket

text: RB, att driva förberedelsen med inriktning på ett snabbt avgörande. Den utdragna handläggningen beror bl.a. på att tingsrätten inte har agerat med den fasthet och aktivitet som krävs av en domstol. Tingsrätten förtjänar kritik för sin handläggning av målet.

text: Med hänsyn till att främst R.S., genom sitt eget agerande, har bidragit till att väsentligen förlänga handläggningstiden är jag dock inte beredd att på nuvarande underlag konstatera att parternas rätt till en rättegång inom skälig tid enligt

text: artikel 6.1 i Europakonventionen

text: har åsidosatts. Såsom framgått ovan ansvarar inte staten för förseningar som är hänförliga till en parts agerande. I ljuset av den tidigare nämnda domen från Europadomstolen i målet Strömblad mot Sverigekan det, om Justitiekanslern får anledning att återkomma i frågan, också finnas skäl att överväga om Malmö tingsrätt i detta fall har agerat tillräckligt kraftfullt för att möjliggöra för S.A. att utöva sina föräldrarättigheter (

text: artikel 8 i Europakonventionen

text: Tingsrätten har angett att det nu pågår en aktiv handläggning med förhoppningen att målet ska kunna avslutas i början av detta år. Jag konstaterar dock att tingsrätten den 25 november 2015 har beviljat socialnämnden anstånd med att lämna upplysningar (jfr

text: 6 kap. 19 § första stycket föräldrabalken

text: ). Det finns skäl att understryka vikten av att målet prioriteras på ett sådant sätt att det snarast möjligt kan avgöras av domstolen.

text: Avslutningsvis vill jag påminna om att Justitiekanslern genomförde en inspektion vid Malmö tingsrätt i november 2012. I protokollet från inspektionen underströks vikten av att tingsrätten på ett aktivt sätt driver handläggningen av målen framåt. Detta gäller inte minst i familjemål, där en utdragen rättegång ofta står i strid med barnens bästa. En pågående process riskerar att öka motsättningarna mellan parterna och därmed minska förutsättningarna att samarbeta kring barnen. Detta förtjänar att framhållas på nytt.


title: Skadeståndsanspråk mot staten med anledning av en länsstyrelses beslut om omhändertagande av djur m.m.

text: Justitiekanslern avslår RG:s anspråk.

text: Ärendet

text: Bakgrund

text: I ärendet relevant djurskyddslagstiftning

text: I Rådets direktiv

text: av den 20 juli 1998 om skydd av animalieproduktionens djur fastställs miniminormer för skydd av djur som uppföds eller hålls för animalieproduktion. Direktivet är tillämpligt på djur (inklusive fiskar, reptiler och amfibier) som föds upp eller hålls för produktion av livsmedel, ull, skinn eller pälsar eller för annan typ av animalieproduktion. Medlemstaterna ska enligt

text: artikel 3

text: fastställa bestämmelser så att ägaren eller uppfödaren vidtar alla rimliga mått och steg för att garantera välbefinnande hos de djur de har hand om och för att se till att dessa djur inte utsätts för någon onödig smärta, onödigt lidande eller skada. I

text: artikel 4

text: och i en bilaga till direktivet föreskrivs vidare ett antal grundläggande krav på djurhållningen. Enligt

text: artikel 6.1

text: ska medlemsstaterna se till att den behöriga myndigheten utför inspektioner för att kontrollera att bestämmelserna i direktivet följs. Medlemsstaterna skulle sätta i kraft de lagar och andra författningar, inbegripet eventuella sanktioner, som var nödvändiga för att följa direktivet senast den 31 december 1999. Enligt

text: artikel 10.2

text: får medlemsstaterna också behålla eller tillämpa strängare bestämmelser för skydd av animalieproduktionens djur än som anges i direktivet. Medlemsstaten ska underrätta kommissionen om sådana åtgärder.

text: Sverige underrättade genom en skrivelse till kommissionen den 5 september 2000 om det nationella genomförandet av direktivet. I samband med detta bifogades texterna till den svenska relevanta djurskyddslagstiftningen i sin helhet, vilket var

text: djurskyddslagen (1998:534)

text: djurskyddsförordningen (1998:539)

text: samt myndighetsföreskrifter från Statens jordbruksverk och Lantbruksstyrelsen.

text: I

text: djurskyddslagen

text: finns bestämmelser avseende vård och behandling av husdjur och försöksdjur samt andra djur om de hålls i fångenskap. Av lagen framgår bl.a. att djur ska ges tillräckligt med foder och vatten och tillräcklig tillsyn. Stall och andra förvaringsutrymmen för djur samt hägn ska ge djuren tillräckligt utrymme och skydd. Stall och andra förvaringsutrymmen för djur ska hållas rena. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om exempelvis stall och andra förvaringsutrymmen för djur samt hägn. Sådana föreskrifter finns i bl.a. Statens Jordbruksverks föreskrifter och allmänna råd (

text: SJVFS 2008:5

text: ) om hållande av hund och katt och i Djurskyddsmyndighetens föreskrifter och allmänna råd (

text: DFS 2007:5

text: ) om djurhållning inom lantbruket m.m.

text: I

text: 26 § djurskyddslagen

text: anges att en kontrollmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG bestämmelserna ska följas. I

text: 31 § 2 djurskyddslagen

text: föreskrivs att länsstyrelsen ska besluta att ett djur ska tas om hand genom polismyndighetens försorg om ett beslut som meddelats enligt 26 § inte följs och beslutet är av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt.

text: I

text: 24 a § djurskyddslagen

text: stadgas att den kontrollmyndighet som regeringen bestämmer samordnar övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämnar vid behov råd och hjälp i denna verksamhet. Den myndighet som utövar offentlig kontroll ska genom rådgivning, information och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna.

text: Enligt 24 b § djurskyddlagen ska den myndighet som utövar offentlig kontroll verka för att överträdelser av lagen, av de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen eller av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen, beivras.

text: I

text: 64 § första stycket djurskyddsförordningen

text: anges att vid offentlig kontroll av andra djurhållare än sådana som håller livsmedelsproducerande djur ska följande bestämmelser i

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004

text: om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd tillämpas: -

text: artikel 3

text: , - artikel 4.2

text: a

text: d

text: och

text: , - artikel

text: artikel 6

text: artikel 7

text: , - artikel

text: och

text: artikel 9

text: artikel 10.1

text: artikel 28

text: , samt - artikel

text: , 54.2

text: a

text: e

text: f

text: h

text: och

text: I andra stycket anges att vad som i dessa artiklar sägs om livsmedels- och foderföretagare samt företagare ska i tillämpliga delar gälla även andra djurhållare.

text: Europaparlamentets och Rådets förordning

text: (EG) 882/2004

text: innehåller regler som syftar till att säkerställa att medlemsstaterna ser till att foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd efterlevs samt övervaka och kontrollera att företagarna uppfyller de relevanta kraven i dessa på alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan.

text: I fråga om förordningens räckvidd och syfte anges i

text: artikel 1.1

text: att i förordningen fastställs allmänna bestämmelser för offentlig kontroll som utförs för att kontrollera efterlevnaden av bestämmelser som särskilt syftar till att förhindra, undanröja eller till godtagbara nivåer minska riskerna för människor och djur direkt eller via miljön samt säkerställa god sed inom handeln med foder och livsmedel och skydda konsumenternas intressen, inbegripet märkning av foder och livsmedel samt andra typer av konsumentinformation.

text: Förordningen ska enligt

text: artikel 1.3

text: inte påverka tillämpningen av särskilda gemenskapsbestämmelser om offentlig kontroll.

text: Enligt

text: artikel 54.1 i förordningen

text: ska den behöriga myndigheten om den konstaterar bristande efterlevnad, vidta åtgärder för att se till att företagaren avhjälper situationen. När den behöriga myndigheten beslutar vilken åtgärd som skall vidtas skall den ta hänsyn till den bristande efterlevnadens art och om företagaren tidigare visat prov på bristande efterlevnad. Åtgärderna ska enligt 54.2 a) och h) i tillämpliga fall omfatta att föreskriva sanering eller andra åtgärder som anses vara nödvändiga för att se till att foder- eller livsmedel är säkra eller att foder- eller livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd följs eller andra åtgärder som den behöriga myndigheten anser vara motiverade.

text: Medlemsstaterna ska enligt

text: artikel 55.1 i förordningen

text: fastställa bestämmelser om sanktioner vid överträdelser av foder- och livsmedelslagstiftningen liksom andra gemenskapsbestämmelser om djurskydd och djurhälsa och ska vidta alla erforderliga åtgärder för att se till att dessa tillämpas. De sanktioner som föreskrivs ska vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. Enligt

text: artikel 55.2

text: ska medlemsstaterna utan dröjsmål delge kommissionen de bestämmelser som är tillämpliga vid överträdelser av foder- och livsmedelslagstiftningen och eventuella ändringar av dessa.

text: Länsstyrelsens beslut att omhänderta RG:s får och katter m.m.

text: Länsstyrelsen Dalarnas län beslutade den 19 januari 2011 att med stöd av

text: 31 § 2 djurskyddslagen

text: omhänderta samtliga får och katter som fanns på RG:s fastighet Överborg 9:12. I beslutet angavs bl.a. följande.

text: Länsstyrelsen har vid två tillfällen under år 2010 beslutat om förelägganden enligt

text: djurskyddslagen

text: gällande RG:s får- och katthållning. Under år 2010 har länsstyrelsen genomfört fem kontroller av hans djurhållning. Kontrollerna har varit föranledda av inkomna anmälningar på bristfällig katthållning och att fåren ideligen smiter, ställer till oreda för grannar och riskerar att skada sig och andra när de rymmer, bl.a. till närliggande riksväg 71. Dessutom har grannar uppgett att de under vissa perioder fångat in, fodrat och vattnat RG:s får då han inte syntes till hemma. Länsstyrelsen har vid två tillfällen kunnat konstatera att fåren hade varit på rymmen. Det första tillfället var vid en kontroll av länsstyrelsen den 5 oktober 2010 då RG närvarade. Vid det andra tillfället några veckor senare var fåren utanför hägnet och RG hade enligt grannar inte synts till på några dagar varför grannarna också hade fodrat och vattnat fåren.

text: I de förelägganden som har meddelats RG har beslutats att han inte får hålla fler än tre vuxna, kastrerade, katter. Katterna ska hållas i rena utrymmen, med tillgång till torra och rena liggplatser samt ha tillgång till renhållen och ströad kattlåda. Det har också beslutats att RG ska klippa baggen och hålla staketet väl uppsatt och strömförande så att fåren inte smiter. Vid kontrollerna som gjordes av länsstyrelsen har det framkommit att RG bara uppfyllt punkten att minska ned från ca 10 katter till tre katter samt punkten att klippa baggen. Vid kontrollen den 5 oktober 2010 var katterna inte kastrerade och sex nya kattungar fanns på fastigheten. Utrymmena där katterna hölls hade inte rengjorts. Vid denna kontroll uppdagades även att en bagge hade stått tjudrad i ett antal veckor. Vid kontrollen den 28 oktober 2010 hölls baggen lösgående och med de andra djuren, men samtliga djur uppehöll sig utanför hägnet väldigt nära riksvägen.

text: Länsstyrelsen gör bedömningen att RG inte har följt de beslut enligt

text: 26 § djurskyddslagen

text: som har meddelats honom. Besluten är av väsentlig betydelse från djursäkerhetssynpunkt. RG visar att han varken på eget initiativ eller efter att han har meddelats beslut, åtgärdar brister i sin djurhållning. Det finns därför skäl att omhänderta djuren genom polismyndighetens försorg.

text: RG överklagade beslutet till förvaltningsrätten i Falun och yrkade att beslutet avseende omhändertagandet av hans får skulle upphävas. Förvaltningsrätten avslog i dom den 10 oktober 2011överklagandet. Kammarrätten i Sundsvall och Högsta förvaltningsdomstolen beslutade att inte meddela prövningstillstånd med anledning av RG:s överklaganden dit.

text: Anspråket

text: RG har begärt skadestånd av staten med 90 000 kr avseende ideell skada, 16 869 kr per år från dagen för omhändertagandet av hans djur till dess full betalning sker avseende ideell skada, 79 292 kr avseende en räkning från Kammarkollegiet, 51 800 kr avseende värdet av de omhändertagna fåren, 15 000 kr per år från dagen för omhändertagandet av hans djur till dess full betalning sker avseende inkomstbortfall samt 21 000 kr avseende rättegångskostnader. Till stöd för sitt anspråk har han anfört bl.a. följande.

text: Länsstyrelsen har gjort en felaktig bedömning i frågan om förutsättningar för omhändertagande av djuren förelåg. Veterinären på plats vid omhändertagandet fann exempelvis inga anmärkningar på katternas hälsa. Även förvaltningsrätten har ignorerat de synpunkter han framförde där, t.ex. om EU-rättens företräde. Länsstyrelsen har i sin handläggning inte beaktat myndighetens skyldighet enligt

text: 24 a § djurskyddslagen

text: att underlätta för den enskilde att fullgöra lagens krav. Länsstyrelsen har inte heller iakttagit den anmälningsplikt som följer av

text: 24 b § djurskyddslagen

text: vilket har medfört att han har berövats rätten till en rättvis rättegång. Genom att inte anmäla till åklagare enligt denna paragraf har också legalitetsprincipen i

text: artikel 49.1 i EU-stadgan

text: och

text: artikel 7 i Europakonventionen

text: åsidosatts. Polisen var inte heller behörig att omhänderta fåren enligt förordning 2004/882 eftersom det är Jordbruksverket och länsstyrelserna som ska göra detta enligt

text: artikel 2

text: . p 4 i förordningen. Han har vidare inte fått en rättvis rättegång i förvaltningsrätten vilket innebär en överträdelse av

text: artikel 6 i Europakonventionen

text: Sverige har inte anmält vilka sanktioner man ska ha vid överträdelse av direktiv

text: eller att Sverige hade strängare regler än direktivet. Inte heller har anmälts vilka sanktioner som ska gälla vid överträdelser enligt artikel 55.2 i förordning 882/2004. Eftersom EU-rätten står över svensk lag har sanktionen i form av omhändertagande av djuren i hans fall varit olaglig. Länsstyrelsen har också tillämpat förordning 882/2004 i samband med omhändertagandet av hans katter trots att den förordningen inte är tillämplig på just omhändertagande av sådana djur. Även om sanktionerna anmäldes i september 2000 var det för sent vilket gör den svenska lagstiftningen ogiltig. Detta följer av EU-domstolens praxis bl.a.

text: mål C-242/94

text: och

text: Användandet av olagliga sanktioner har även inneburit en kränkning av rätten till egendom enligt EU-stadgan.

text: Utredningen

text: Justitiekanslern har inhämtat ett yttrande från Länsstyrelsen Dalarnas län som har avstyrkt att ersättning utgår till RG och anfört bl.a. följande. Länsstyrelsen saknar kännedom om vilka sanktioner som anmälts till EU-kommissionen i samband med stiftandet av

text: djurskyddslagen

text: . I vilket fall bestrider länsstyrelsen att eventuell frånvaro av sådan anmälan skulle göra att lagen inte fick tillämpas. RG har fått sin sak prövad i förvaltningsdomstolarna i processer som uppfyller kraven på rättvis rättegång.

text: RG har kommit in med synpunkter på länsstyrelsens yttrande.

text: Justitiekanslerns bedömning

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Enligt

text: 3 kap. 2 § skadeståndslagen (1972:207)

text: ska staten ersätta bl.a. ren förmögenhetsskada som vållas genom fel eller försummelse vid myndighetsutövning i verksamhet för vilken staten svarar. Av praxis framgår att det för skadeståndsansvar inte är tillräckligt att en myndighet eller en domstol har gjort en felaktig bedömning av en rätts- eller bevisfråga eller kan kritiseras för sitt ställningstagande i en fråga där det har funnits utrymme för olika bedömningar. Endast rena förbiseenden av en bestämmelse eller uppenbart oriktiga bedömningar anses utgöra fel eller försummelse i den mening som avses i

text: 3 kap. 2 § skadeståndslagen

text: . (Jämför

text: NJA 1994 s. 654

text: NJA 2003 s. 285

text: och

text: NJA 2007 s. 862

text: Enligt Högsta domstolens praxis (se främst

text: NJA 2005 s. 462

text: och

text: NJA 2007 s. 584

text: ) kan staten också bli ersättningsskyldig vid överträdelser av Europakonventionen och dess tilläggsprotokoll. I den mån Sverige har en förpliktelse att gottgöra en överträdelse av konventionen genom en rätt till skadestånd ska skadestånd i första hand utgå med stöd av

text: 3 kap. 2 § skadeståndslagen

text: . Vid prövningen enligt

text: 3 kap. 2 § skadeståndslagen

text: ska bestämmelsen tolkas konformt med konventionen. Detta har ansetts innebära att den nyss nämnda begränsningen att endast uppenbart oriktiga bedömningar (oaktsamhet) medför skadeståndsskyldighet inte ska tillämpas om ett konstaterat fel eller en försummelse också innefattar en överträdelse av konventionen. När det gäller ersättning för ideell skada kan enligt Högsta domstolen de begränsningar som följer av

text: 2 kap. 3 § skadeståndslagen

text: inte bortfalla ens vid en konventionskonform tolkning. Ersättning för ideell skada vid överträdelser av konventionen kan därmed i regel inte grundas på

text: skadeståndslagens

text: regler, men kan utgå utan särskilt lagstöd om det krävs för att uppfylla Sveriges åtaganden enligt konventionen. Det åtagande som då åsyftas är konventionsstaternas skyldighet enligt

text: artikel 13

text: konventionen att på det nationella planet tillhandahålla effektiva rättsmedel för att komma till rätta med konventionsöverträdelser.

text: För en rätt till ersättning krävs förutom att det har förekommit ett skade-ståndsgrundande fel eller en försummelse eller en konventionsöverträdelse att detta kan anses ha vållat eller annorlunda uttryckt direkt orsakat skada för den enskilde. Enligt allmänna skadeståndsrättsliga principer gäller också att det ankommer på den som begär ersättning att styrka skadan och dess omfattning.

text: Enligt de principer som framgår av EU-domstolens fasta praxis kan skadeståndsskyldighet för staten på unionsrättslig grund uppkomma under förutsättning att följande materiella villkor är uppfyllda.

text: • Staten har överträtt en unionsrättslig regel som är avsedd att skapa rättigheter för enskilda.

text: • Överträdelsen är tillräckligt allvarlig (klar).

text: • Det finns ett direkt orsakssamband mellan överträdelsen och skadan eller skadorna.

text: Bedömningen i detta fall

text: RG gör gällande att länsstyrelsens beslut inte var lagligen grundat eftersom de bestämmelser i

text: djurskyddslagen

text: m.m. som länsstyrelsen har tillämpat vid omhändertagandet av hans katter och får inte fick tillämpas då de inte hade anmälts till EU-kommissionen i enlighet med

text: artikel 10.2 i direktiv 98/58/EG

text: och 55.2 i förordning 882/2004.

text: Justitiekanslern konstaterar inledningsvis att den underrättelseskyldighet som föreskrivs i direktivet och förordningen inte är en sådan skyldighet att till kommissionen överlämna utkast till tekniska föreskrifter, dvs. tekniska specifikationer och andra krav eller föreskrifter för tjänster och produkter, som föreskrivs i artikel 8 i Europaparlamentets och Rådets direktiv

text: av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (tidigare direktiv

text: Varken i direktiv

text: eller i förordning 882/2004 finns några regler som innebär att ikraftträdandet av den svenska lagstiftningen är beroende av att EU-kommissionen godkänner den eller inte motsätter sig den. Det är således fråga om en ren underrättelseskyldighet som enbart rör förhållandet mellan medlemsstaten och kommissionen och som inte skapar några rättigheter för enskilda. Följaktligen innebär detta att även om den svenska lagstiftaren skulle ha brustit i sin skyldighet att underrätta kommissionen så medför detta inte att bestämmelserna i lagstiftningen inte kan tillämpas mot enskilda (jfr EU-domstolens dom i

text: mål 380/87

text: , Enichem Base m.fl. mot Comune di Cinsello Balsamo, punkterna 19-24 och

text: CIA Security International mot Signalson SA m.fl., punkt 45). I ärendet framgår dessutom att Sverige i samband med införlivandet av direktiv

text: underrättade kommissionen om den svenska lagstiftning som var tillämplig och som implementerade direktivet.

text: Mot denna bakgrund kan konstateras att bestämmelserna i

text: djurskyddslagen

text: samt tillhörande förordning och föreskrifter således inte är olagliga på det sätt som RG påstår. Det har därmed inte förelegat några hinder för Länsstyrelsen och förvaltningsrätten att tillämpa dessa regler. När det sedan gäller själva tillämpningen av dessa regler bedömer Justitiekanslerns att varken länsstyrelsen eller förvaltningsrätten kan anses ha gjort någon sådan felaktig bedömning i fråga om det fanns grund för omhändertagandet av RG:s katter och får som kan föranleda skadeståndsansvar för staten.

text: RG:s anspråk kan till viss del även uppfattas som att han anser sig ha rätt till skadestånd på unionsrättslig grund till följd av överträdelser av unionsrätten inklusive dess stadga om de grundläggande rättigheterna. I denna fråga finner Justitiekanslern att utredningen inte ger vid handen att det har skett någon överträdelse av unionsrättsliga regler som är avsedda att skapa rättigheter för enskilda. Det har därför inte uppkommit något skadeståndsansvar gentemot RG.

text: Utredningen ger vidare inte stöd för påståendet att förvaltningsrätten har åsidosatt RG:s rätt till en rättvis rättegång enligt

text: artikel 6 i Europakonventionen

text: . I samband härmed ska framhållas att rätten till domstolsprövning enligt denna artikel inte innefattar någon rätt att alltid få sin sak prövad i ett straffrättsligt förfarande, vilket RG synes påstå genom sitt påpekande att länsstyrelsen inte anmält frågan om omhändertagandet till åklagare enligt

text: 24 b § djurskyddslagen

text: . Legalitetsprincipen har inte heller åsidosatts i samband med länsstyrelsens tillämpning av denna paragraf.

text: Sammanfattningsvis är det därmed Justitiekanslerns bedömning att det inte har förekommit något sådant fel eller någon sådan försummelse, överträdelse av EU-rätten eller konventionsöverträdelse vid länsstyrelsens och förvaltningsrättens handläggning av och beslut i RG:s ärende som föranleder skadeståndsskyldighet för staten.