avgjordAv: Kerstin André

title: Fall som rör att ett politiskt parti nekats tillträde till gymnasieskola för att "hålla bokbord". Fråga bl.a. om skolledningarnas agerande stått i strid med objektivitetskravet i 1 kap. 9 § regeringsformen

text: Fall som rör att ett politiskt parti nekats tillträde till gymnasieskola för att ”hålla bokbord”. Fråga bl.a. om skolledningarnas agerande stått i strid med objektivitetskravet i

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO framförde AA klagomål mot skolledningen vid Åva gymnasium i Täby kommun. Han anförde bl.a. följande. Skolledningen nekade Nationaldemokraterna att hålla bokbord i skolan och hänvisade till sin policy beträffande kontakter med politiska partier i samhällskunskapsundervisningen. Policyn innebar att de partier som var representerade i riksdagen och/eller kommunfullmäktige i Täby kommun (samt de ungdomsförbund vars moderpartier var representerade i dessa församlingar) bjöds in till lektioner och till att hålla bokbord i skolan. Samma regler gällde för paneldebatter i aulan.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Gymnasie- och vuxenutbildningsnämnden i Täby kommun för utredning och yttrande. Yttrandet skulle särskilt belysa om skolledningen vid Åva gymnasium hade tillåtit partier (eller deras ungdomsförbund) som inte var representerade i riksdagen eller kommunfullmäktige i Täby kommun att sprida politisk information i skolan. Som sitt remissvar lämnade nämnden ett tjänsteutlåtande som hade undertecknats av tf. kommunchefen BB. I utlåtandet anfördes följande.

text: Inledning

text: Åva gymnasium har under våren 2006 mottagit en ansökan från Nationaldemokraterna om att få ha ett bokbord på skolan. Skolledningens avslag på ansökan är utan beslutsmotivering. Däremot exemplifierade skolledningen med den policy som tillämpas för kontakter med politiska partier i samhällskunskapsundervisningen. Skolledningen anmäldes till JO då Nationaldemokraterna via AA ansåg att beslutet saknar stöd i lagen. Skolledningen vid Åva gymnasium har konstaterat att Nationaldemokraternas ungdomsförbund vid flera tillfällen tidigare spridit flygblad i och strax utanför skolan vilket har uppfattats som hotfullt och kränkande av elever och personal på skolan. I skolplanen för Täby kommun står det skrivet att ”arbetsmiljön i skolan ska präglas av trygghet, arbetsro och ordning. [– – –] Det är viktigt att tydligt och tidigt reagera mot varje tecken på bristande respekt och kränkande beteende.”

text: Partier i skolan

text: Grundinställningen till att ta emot partier är positiv vid Åva gymnasium och i princip säger de ja när en ansökan kommer in om skolledningen bedömer att det inte stör ordningen eller kränker eleverna. Till undervisningen i samhällskunskapen inbjuds partier som är representerade i riksdagen. Med anledning av valet i september 2006 har skolan bjudit in riksdagspartierna till en paneldebatt. Riksdagspartiernas ungdomsförbund hade i samband med debatten informationsbord på skolan. Det är brukligt att riksdagspartierna inbjuds till paneldebatt i skolan inför val och i samband med den debatten har partiernas ungdomsförbund haft informationsbord på skolan. I centralhallen finns normalt inga informationsbord. Information från olika politiska partier finns att tillgå för eleverna på skolans bibliotek. Inför valet finns där utlagd information från riksdagspartierna samt från Junilistan. Det innebär att ansökan från Junilistan bifallits. Skolledningen vid Åva gymnasium har haft ingående diskussioner angående detta och har även studerat skriften ”Ska främlingsfientliga partier få komma in i skolan?” Gymnasie- och vuxenutbildningsnämnden kommer att initiera ett uppdrag till gymnasiechefen att ta fram riktlinjer kring när och hur föreningar och intresseorganisationer ska få tillträde till gymnasieskolorna i Täby utifrån gällande lagstiftning. Av remissvaret framgick att nämnden gav i uppdrag till gymnasiechefen att ta fram riktlinjer kring när och hur föreningar och intresseorganisationer skall få tillträde till gymnasieskolorna i Täby kommun utifrån gällande lagstiftning.

text: AA bereddes tillfälle att yttra sig över remissvaret.

text: I ett beslut den 26 oktober 2007 anförde JO André följande.

text: Bedömning

text: JO har vid ett flertal tillfällen uttalat sig i frågor som uppkommit i samband med att politiska partier önskat lämna politisk information i skolor. Här kan nämnas bl.a. JO:s ämbetsberättelse 1991/92 s. 346, 1995/96 s. 394 och 2004/05 s. 401 samt JO:s beslut den 31 januari 1996, dnr

text: , och den 8 april 2004, dnr 2111- 2002.

text: En skola är inte en allmän plats, och yttrandefriheten enligt

text: regeringsformen

text: innefattar inte någon rätt för medborgarna – eller en sammanslutning av sådana – att få tillträde till en skola för att där sprida ett budskap. På motsvarande sätt förhåller det sig med den i

text: tryckfrihetsförordningen

text: garanterade rätten att sprida tryckta skrifter. Skolledningen kan dock ge tillstånd för utomstående att i skolan sprida information eller tryckta skrifter. Vid ställningstagande till om t.ex. ett politiskt parti i detta syfte skall få tillträde till en skola måste skolledningen beakta den övergripande bestämmelsen i

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: : Domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen skall i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet.

text: En skola kan av praktiska skäl behöva begränsa antalet politiska partier som den på eget initiativ bjuder in för att lämna politisk information i skolan. Detta har inte ansetts strida mot lag under förutsättning att urvalet görs objektivt och inte innebär att övriga organisationer utesluts från att i en eller annan form delta i verksamheten (se Regeringsrättens årsbok 1981 ref. 2:26 nr I och JO:s beslut den 22 maj 1989, dnr

text: Skollagen (1985:1100)

text: slår fast att verksamheten i skolan skall utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar. Detta förutsätter bl.a. att skolan samverkar med omvärlden. Gymnasieskolan skall vidare, enligt 1994 års läroplan för de frivilliga skolformerna (Lpf 94), vara öppen för skilda uppfattningar och uppmuntra att de förs fram. Av läroplanen framgår även att läraren öppet skall redovisa och diskutera olika värderingar, uppfattningar och problem samt att undervisningen skall vara saklig och allsidig.

text: Skolledningen vid Åva gymnasium avslog under våren 2006 en ansökan från Nationaldemokraterna om att få ha informationsbord i skolan. Utredningen visar inte när Nationaldemokraterna hade önskemål om att i detta syfte få tillträde till skolan. Jag utgår dock från att den aktuella ansökan var generell och att den inte avsåg ett visst tillfälle.

text: Vad gäller utgångspunkten för min bedömning vill jag vidare anföra följande. I anmälan har AA uppgett att det var han som gjorde aktuell ansökan och att han var elev vid Åva gymnasium. Jag har förstått saken så att det inte var frågan om att endast AA skulle vara engagerad i att ha informationsbord utan att aktiviteten inbegrep även andra företrädare för Nationaldemokraterna, dvs. personer som inte var elever vid skolan.

text: I remissvaret har angetts att skolledningens beslut att avslå Nationaldemokraternas ansökan var ”utan beslutsmotivering”. Nämnden har inte heller upplyst om vilket eller vilka skäl som låg till grund för avslagsbeslutet. Av remissvaret framgår dock att skolan ”normalt” inte tillät informationsbord i centralhallen, utan att information från olika politiska partier fanns att tillgå i skolans bibliotek samt att riksdagspartierna och Junilistan hade lagt ut information där.

text: Det är naturligtvis nödvändigt att en skolledning har klart för sig vad som är grunden för att avslå en framställning från ett politiskt parti om att få tillträde till skolan. Jag vill även rent allmänt framhålla vikten av att den som har gjort en sådan ansökan informeras om vilket eller vilka skäl som har legat till grund för beslutet.

text: Skolledningen har en skyldighet att upprätthålla ordningen i skolan. Under vissa förhållanden kan därför allmänna ordningsskäl motivera att politiska partier nekas tillträde till en skola eller att möjligheten att där lämna information begränsas eller styrs av skolan vad gäller tid, rum och form. För detta krävs dock att de negativa konsekvenserna som tillträdet kan antas få för ordningen är klart påvisbara. Den

text: ovan nämnda objektivitetsprincipen måste iakttas, och ordningsskäl får inte användas som svepskäl för att utesluta ett parti på grundval av de åsikter som partiet förväntas föra fram. Vidare måste de grundlagsfästa principerna om yttrandefrihet och tryckfrihet beaktas. Det kan – i anledning av vad som har anförts i remissvaret om skolans ansvar att skydda elever mot kränkningar – tilläggas att lagen (

text: ) om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever självfallet inte får åberopas till stöd för ett grundlagsstridigt handlande eller ett kringgående av grundlagen.

text: Det har framkommit att Åva gymnasium inför valet 2006, liksom inför tidigare val, bjöd in de partier som var representerade i riksdagen till paneldebatt och att dessa partiers ungdomsförbund i samband med detta hade informationsbord i skolan. Av utredningen framgår inte klart om skolledningen tillät att det ställdes upp informationsbord vid något annat tillfälle än i samband med paneldebatten. Om det förhöll sig på det sättet att de partier som var representerade i riksdagen även vid andra tillfällen medgavs att sprida sin politiska information i skolan genom informationsbord, och att skolledningen i detta hänseende behandlade Nationaldemokraterna annorlunda stred detta mot bestämmelsen i

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: , vilket i så fall är allvarligt.

text: Jag har dock uppfattat det så att informationsbord endast tilläts den aktuella dagen och att organisationer annars medgavs att sprida politisk information i skolan på annat sätt, t.ex. genom att lägga ut material i skolans bibliotek. Om detta var grunden för att avslå Nationaldemokraternas framställning har beslutet i sig inte stått i strid med

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: . Skolledningen borde då ha upplyst företrädare för Nationaldemokraterna om att informationsbord ”normalt” inte tilläts i skolan, utan att politiska partier var hänvisade till att tillhandahålla information i skolans bibliotek. Vidare tyder mycket på att skolledningen, vid tidpunkten för avslagsbeslutet våren 2006, hade vetskap om att skolan inför det kommande valet hade bjudit in eller skulle komma att bjuda in riksdagspartier till en paneldebatt och att informationsbord skulle förekomma i samband med den debatten. För det fall ledningen hade denna kännedom borde Nationaldemokraterna i samband med avslagsbeslutet ha upplysts om att partiet kunde anmäla intresse för denna kommande aktivitet. Huruvida skolledningen har lämnat information i nu aktuella avseenden har inte framkommit. Jag har inte funnit tillräckliga skäl att vidta någon ytterligare utredningsåtgärd i saken, utan nöjer mig med gjorda uttalanden.

text: Avslutningsvis vill jag kort uppehålla mig vid följande. Av remissvaret framgår, så som nämnts tidigare, att gymnasie- och vuxenutbildningsnämnden har gett gymnasiechefen i uppdrag att ta fram riktlinjer för ”när och hur föreningar och intresseorganisationer ska få tillträde till gymnasieskolorna i Täby utifrån gällande lagstiftning”. Jag utgår från att sådana riktlinjer har tagits fram och att nämnden överväger eventuella behov av ändringar i dessa med anledning av de uttalanden som jag har gjort i detta beslut.

text: Ärendet avslutas.


nyckelord: Anonymitet Sekretess

publisher: Justitieombudsmannen

title: Ett initiativärende gällande utformningen av socialförsäkringsnämnds protokoll när den försäkrades personuppgifter är skyddade

org: jo

text: JO Lundin meddelade den 2 oktober 2003 ett beslut med följande innehåll.

type: stycke

text: Initiativet

type: rubrik

text: Den 15 maj 2003 inspekterade jag Stockholms läns allmänna försäkringskassa, kontorsområde Huddinge. Bland annat granskade jag protokoll från sammanträden med socialförsäkringsnämnd. Jag noterade följande.

text: Vid ett sammanträde med socialförsäkringsnämnd 20 hade nämnden behandlat två ärenden där de försäkrades personuppgifter var skyddade i folkbokföringsregistret (särskild sekretessprövning). Båda ärendena gällde utbyte av sjukpenning mot sjukersättning med stöd av

text: 16 kap. 1 § andra stycket lagen (1962:381)

text: om allmän försäkring. I protokollet (ärende nr 1 och 2) hade de försäkrade anonymiserats helt; varken namn, personnummer eller någon annan identifieringsmöjlighet hade angivits. – När jag under inspektionen begärde att få del av akterna i ärendena kunde dessa återfinnas endast av en tillfällighet.

text: Det som kom fram aktualiserade en rad frågor gällande försäkringskassans behandling av sekretesskyddade personuppgifter, bl.a. med avseende på redovisning i socialförsäkringsnämndens protokoll och eventuella andra handlingar, upplysningar i samband med föredragningar och hanteringen av jävsfrågor.

text: Jag beslutade att utreda saken i ett initiativärende.

text: Utredning

text: Försäkringskassan anmodades att yttra sig över det som jag hade noterat vid inspektionen. I sitt svar hänvisade kassan inledningsvis till en redogörelse från kontorsområde Huddinge. Härefter anförde kassan – direktören AA – följande.

text: I ledningsmeddelande nr 2001.44 anges rutiner för Stockholms läns allmänna försäkringskassa kring handläggning av ärenden där de försäkrade har särskild sekretessprövning. I ledningsmeddelandet anges bland annat de allmänna försiktighetsåtgärder som bör iakttas vid handläggningen av ärenden rörande personer som har särskild sekretessprövning. Vidare finns riktlinjer rörande de

text: frågor JO tagit upp vid sin inspektion. I ledningsmeddelandet anges därvid följande. Kommuniceringsskrivelse, PM, SFN-protokoll, beslutsmeddelande med mera måste innehålla fullständiga personuppgifter så att det framgår vem ärendet rör. När handlingarna översänds till ledamöterna i en socialförsäkringsnämnd för inläsning inför ett sammanträde är det däremot obehövligt att uppgifterna finns med. Det räcker om det i detta sammanhang i handlingarna framgår namn och ålder på den försäkrade. Övriga uppgifter kan lämnas vid föredragningen av ärendet vid socialförsäkringsnämndens sammanträde. Det är viktigt att ledamöterna vet vems ärende som behandlas så att de kan anmäla om de är jäviga ärendet. I de aktuella ärendena har föredragningslista samt föredragningspromemoria sänts till nämndledamöterna per post. Personuppgifter har då inte funnits med. I samband med sammanträdet har ledamöterna dock fått del av personuppgifterna. När protokollet från sammanträdet sammanställts har föredragningslistan utan personuppgifter använts. Av misstag har då personuppgifterna avseende personer med särskild sekretessprövning inte blivit införda i protokollet. Försäkringskassan har således i de aktuella ärendena följt gällande ledningsmeddelande då personuppgifter inte funnits i de handlingar som skickats ut till nämndledamöterna. I enlighet med gällande rutiner har identitetsuppgifterna redovisats vid sammanträdet. Av protokollet från sammanträdet går dock inte att sluta sig till vilken person de fattade besluten avser. Personuppgifter finns dock angivna i försäkringskassans underrättelse om beslutet. Det kan konstateras att försäkringskassan inte följt gällande rutiner då personuppgifter inte funnits med i protokollet från socialförsäkringsnämndens sammanträde. Detta är allvarligt eftersom socialförsäkringsnämndens protokoll utgör beslutet i ärendet och avsaknaden av personuppgifter gör det svårt att i efterhand hitta det aktuella ärendet. Enligt försäkringskassans uppfattning får de rutiner som finns på försäkringskassan avseende personer som har särskild sekretessprövning anses tillgodose såväl skyddet för den enskilde som kravet på en korrekt handläggning. I de aktuella ärendena har dock dessa rutiner inte följts. Försäkringskassan ser allvarligt på det inträffade och berörd personal har påmints om vilka rutiner som gäller för att undvika att detta misstag begås igen.

text: Bedömning

text: Av försäkringskassans yttrande framgår att de brister som jag noterade vid inspektionen berodde på att gällande rutiner inte hade följts. Jag är naturligtvis kritisk till hur kassan handlagt de aktuella ärendena. Kassan har vidtagit åtgärder för att förebygga ett upprepande. Det behövs därför inte något ytterligare uttalande från min sida.

type: avgorande


title: Ett initiativärende gällande formerna för ändring av en försäkringskassas beslut om bilstöd

text: Den 2 oktober 2003 meddelade JO Lundin ett beslut med följande innehåll.

text: Bakgrund

text: Vid min inspektion av Stockholms läns allmänna försäkringskassa, kontorsområde Huddinge, den 15 maj 2003 (JO:s dnr 1766-2003) granskades bl.a. handläggningen av ärenden rörande bilstöd.

text: I ett ärende hade socialförsäkringsnämnden den 29 april 2003 beslutat att bevilja den försäkrade bilstöd. En tjänsteman hos kassan fattade den 2 maj 2003 beslut om förmånens storlek och beviljade den försäkrade helt grundbidrag (60 000 kr). Den 13 maj 2003 fattade tjänstemannen beslut om halvt grundbidrag (30 000 kr). Beslutet skulle enligt dess lydelse ersätta beslutet från den 2 maj 2003.

text: Utredning

text: Med anledning av vad som framkommit i ovan nämnda ärende beslutade jag att inom ramen för ett initiativärende utreda saken.

text: Försäkringskassan anmodades att yttra sig. I sitt svar anförde kassan genom direktören AA i huvudsak följande. – – – Bilstöd kan enligt

text: 5 § andra stycket 2 förordningen (1988:890)

text: om bilstöd till handikappade lämnas till förälder till handikappat barn. Helt grundbidrag lämnas enligt 6 § förordningen med högst 60 000 kr till bidragsberättigad som avses i 5 § första stycket. Halvt bidrag lämnas med högst 30 000 kr till bidragsberättigad som avses i 5 § andra stycket. I förevarande ärende har bilstöd beviljats till en förälder till ett handikappat barn. Endast halvt grundbidrag kan därmed utges. I försäkringskassans beslut den 2 maj 2003 har dock helt grundbidrag beviljats. Detta beslut är därmed felaktigt. Den möjlighet försäkringskassan har att på eget initiativ ändra beslut i ärende om försäkring är enligt

text: 20 kap. 10 a § lagen (1962:381)

text: om allmän försäkring (AFL). Försäkringskassan skulle alltså i förevarande ärende inte ha ersatt det tidigare beslutet med ett nytt utan gjort en ändring enligt 20 kap. 10 a § AFL. Vidare kan det finnas skäl att anföra följande.

text: Enligt 20 kap. 10 a § tredje stycket AFL får ett beslut inte ändras till den försäkrades nackdel såvitt gäller förmån som förfallit till betalning och ej heller i annat fall om det finns synnerliga skäl mot det. En förmån anses har förfallit till betalning när den är tillgänglig för lyftning. Bilstöd betalas inte ut i och med beslutet om bilstödets storlek. Ett antal andra förutsättningar skall vara uppfyllda för att utbetalning skall kunna ske. Något hinder enligt 20 kap. 10 a § tredje stycket AFL för att ändra beslutet den 2 maj 2003 torde mot denna bakgrund inte ha förelegat. Sammanfattningsvis kan konstateras att försäkringskassan agerat felaktigt då ett bilstödsbeslut ersatts med ett annat. Med anledning av vad som framkom vid JO:s inspektion har man på lokalkontoret bland berörd personal gått igenom hur beslut skall ändras. Försäkringskassan vill också anföra att kassan även fortlöpande från centralt håll informerar om bland annat reglerna om ändring av beslut.

text: Bedömning

text: Försäkringskassan har på eget initiativ kunnat ändra det felaktiga beslutet från den 2 maj 2003 endast med stöd av

text: 20 kap. 10 a § lagen (1962:381)

text: om allmän försäkring (AFL) jämförd med

text: 5 § lagen (1988:360)

text: om handläggning av ärenden om bilstöd till handikappade. I den förstnämnda bestämmelsen anges ett antal förutsättningar för att ett beslut skall ändras.

text: Försäkringskassans beslut den 13 maj 2003 skall enligt sin ordalydelse ersätta beslutet från den 2 maj 2003. Det saknas upplysning om med vilket lagstöd det tidigare beslutet har ändrats, och det framgår inte heller vilka överväganden som har föregått ändringsbeslutet. Försäkringskassan har genom att inte uttryckligen tillämpa 20 kap. 10 a § AFL förfarit felaktigt i detta fall. Detta ger i sin tur upphov till komplicerade förvaltningsrättsliga frågor, t.ex. hur det skulle kunna omprövas eller överklagas. Dessa frågor finner jag dock inte anledning att närmare gå in på i detta sammanhang.

text: Med dessa påpekanden avslutas ärendet.


avgjordAv: Mats Melin

title: Kritik mot polisen för att en person som omhändertagits med stöd av lagen om omhändertagande av berusade personer m.m. fotograferats i arresten

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan klagomål mot Polismyndigheten i Gävleborgs län med anledning av att polisen fotograferade honom på polisstationen sedan han, i samband med en fotbollsmatch den 20 maj 2007, omhändertagits med stöd av lagen (

text: ) om omhändertagande av berusade personer m.m. (LOB). Han ville också, som jag uppfattar det, försäkra sig om att bilderna inte sparats i något register.

text: Utredning

text: Från polismyndigheten infordrades handlingar om det aktuella omhändertagandet, varvid framkom att AA vid tillfället bedömdes som ”så pass berusad att han svårligen kunde ta hand om sig själv”.

text: Muntliga upplysningar inhämtades från kommissarien BB, som tjänstgjorde som stationsbefäl den aktuella dagen. Han upplyste bl.a. följande. Han beslutade att alla som omhändertogs i samband med fotbollsmatchen skulle fotograferas i ”spaningssyfte”. Fotograferingen skedde inte med tvång utan var frivillig. Fotografierna togs då den omhändertagne stod inne i arresten.

text: Ärendet remitterades till polismyndigheten för upplysningar och yttrande över vilka rättsliga överväganden som gjordes före fotograferingen och vad som hänt med de fotografier som togs vid det aktuella tillfället.

text: Polismyndigheten (dåvarande länspolismästaren CC) kom in med ett remissvar till vilket fogats upplysningar från BB.

text: BB upplyste följande. Den 20 maj 2007 ingick jag i en fotbollskommendering i matchen Gefle IF mot Hammarby IF. Min uppgift var att jag var utsedd som stationsbefäl med ansvar för arresten. I uppdraget så ingick uppgiften att besluta om inläggning i arrest av frihetsberövade.

text: Med kort varsel uppstod frågan om fotografering av frihetsberövade som kan vara C-supportrar, s.k. fotbollshuliganer. Det jag kunde konstatera var att vid en inledd förundersökning så fanns stödet för fotografering i förordningen (

text: ) om fingeravtryck m.m. Jag, som kommissarie, har i min befattning rätt att besluta om att inleda en förundersökning. Funderingarna jag hade var rätten att fotografera innan en förundersökning var inledd. Jag sökte information om det via den lagstiftning vi har tillgång till på data. Den lagstiftning vi har på data är Norstedts Juridik, Sveriges Rikes Lag. Jag fick fram ett beslut från Justitiekanslern JK, Dnr

text: . Jag läste igenom de fyra sidorna och tolkade det som stod på sida 2. ”Även den s.k. Buggningsutredningen (

text: SOU 1998:46

text: s.74) slår fast att det står polisen fritt att använda handmanövrerade kameror, antingen de är dolda eller inte”. Jag hade ingen tanke på att digitala och analoga kameror skiljer sig åt i lagstiftningen. Anledningen till att det fanns ett behov av fotografering innan en förundersökning hunnits inledas, var att det ibland förekommer gärningsmän bland omhändertagna. Jag resonerade med mig själv att i spaningssyfte kan jag fotografera omhändertagna. Myndigheten genom supportenheten skulle behålla bilderna och bevaka ev. anmälningar om brott som kom till myndighetens kännedom. Fanns det signalement i anmälningarna kunde man kontrollera de mot de tagna bilderna för att binda en ev. gärningsman till brottet. Efter samtal med insp. DD vid supporterpolisen i Gävle, visade det sig att bilderna som togs med digitalkameran hade sänts till EE, supporterpolisen i Stockholm, dagen efter matchdag. Enligt direktiv från organisationen supporterpolis i Sverige, skall alla supporterpoliser i Sverige följa de direktiv som har lämnats från Rikskriminalpolisen (RKP) i Stockholm. Enligt ett beslut som finns hos RKP skall alla personer som kan misstänkas vara supportrar med anknytning till huliganism kartläggas. För det ändamålet har RKP startat en nationell särskild undersökning (SUR), för fotografering med digitalkamera vid fotbollsmatcher. Jag kan i efterhand konstatera att jag och insp DD har brustit i kommunikation till varandra om underlag för beslut att fotografera med digital-kamera vid fotbollsmatcher. Jag hade ingen kunskap om särskild undersökning (SUR), vid fotbollsmatchen den 20 maj 2007. Om jag hade fått information om särskild undersökning (SUR), hade jag hänvisat till det beslutet om digitalfotografering av personer i samband med fotbollsmatcher.

text: Polismyndigheten anförde följande.

text: Polismyndighetens bedömning är att poliskommissariens handlande inte utan vidare kan kritiseras. Poliskommissarien har i en hög ambition att stävja fotbollshuliganers framfart uppfattat att han har haft visst stöd för den beslutade åtgärden i ett tidigare beslut av JK och i förarbetena till kommande reglering av polisens möjligheter till buggning. Som stöd för åtgärden åberopar kommissarien även ett beslut av Rikskriminalpolisen om kartläggning av huliganer och att en särskild undersökning beslutats med stöd av detta beslut. I en särskild undersökning ska det vara möjligt att använda sig av digitalkamera. Ett beslut om särskild undersökning är belagt med sekretess. Enligt Polismyndighetens bedömning saknas uttryckligt stöd i författningarna för den åtgärd som beslutats och genomförts. Den åberopade särskilda undersökningen torde typiskt sett inte omfatta sådana åtgärder som förekommit vid Polismyndigheten i Gävleborg och åtgärder har numera vidtagits för att detta inte ånyo ska förekomma. Polismyndigheten konstaterar således att uttryckligt stöd i författningarna saknas men att det med hänsyn till ”praxis” och olika beslut/direktiv på området ändå

text: framstår som ett osäkert rättsläge. Uttrycket ”vad som inte uttryckligen är förbjudet är tillåtet” får naturligtvis inte gälla polisens myndighetsutövning varför en författningsreglering efterfrågas. Från polismyndigheten infordrades därefter det i remissvaret nämnda beslutet om särskild undersökning. Vidare inhämtades muntliga upplysningar från inspektören EE vid Polismyndigheten i Stockholms län (länskriminalen, utredningsroteln, supportergruppen), som upplyste följande. Hans minnesbild är att han fick en försändelse med digitala bilder från polisen i Gävle efter en fotbolls-match. Han tittade igenom de aktuella bilderna och kunde konstatera att dessa inte skulle lagras i det särskilda undersökningsregistret. De lägger inte in personer som enbart blivit omhändertagna med stöd av lagen om omhändertagande av berusade personer i registret. Såsom han minns det raderade han bilderna direkt. Han har inför telefonsamtalet även kontrollerat i datorerna och inte hittat några bilder från det aktuella tillfället. AA bereddes tillfälle att yttra sig över polismyndighetens remissvar.

text: Rättslig reglering

text: Av

text: 8 kap. 3 § regeringsformen

text: följer att föreskrifter som avser ingrepp i enskildas personliga förhållanden ska meddelas genom lag.

text: I

text: 28 kap. 14 § första stycket rättegångsbalken

text: (RB) stadgas att den som är anhållen eller häktad får underkastas fotografering, tagande av fingeravtryck och annan dylik åtgärd. Andra personer kan under en förundersökning bli föremål för sådana åtgärder under förutsättning att dessa behövs för utredning av ett brott som kan följas av fängelse. Närmare bestämmelser om de åtgärder som avses meddelas enligt paragrafens andra stycke av regeringen. Sådana bestämmelser finns i förordningen (

text: ) om fingeravtryck m.m. (fingeravtrycksförordningen).

text: Det saknas för närvarande, med något undantag, uttryckliga regler om polisens användning av handmanövrerade kameror i andra situationer. Buggningsutredningen uttalade i sitt betänkande Om buggning och andra hemliga tvångsmedel (

text: SOU 1998:46 s. 74

text: ) att det står polisen fritt att använda handmanövrerade kameror, antingen de är dolda eller inte; det framhölls emellertid att det inte finns något positivt lagstöd för en sådan åtgärd. – Beredningen för rättsväsendets utveckling har i delbetänkandet Ökad effektivitet och rättssäkerhet i brottsbekämpningen föreslagit att det ska införas vissa regler i

text: polislagen

text: om polisens användning av handmanövrerade kameror. Denna reglering föreslås omfatta användning av såväl stillbildskameror som videokameror och tillämpas oberoende av om den teknik som används är analog eller digital (

text: SOU 2003:74 s. 305

text: ). Förslaget har ännu inte lett till någon lagstiftning.

text: I

text: polisdatalagen (1998:622)

text: finns regler om behandling av personuppgifter i polisens verksamhet. Lagen innehåller bl.a. särskilda regler om behandling av uppgifter i kriminalunderrättelseverksamhet. I sådan verksamhet får personuppgifter behandlas endast om en särskild undersökning har inletts under ledning av Rikspolisstyrelsen eller en polismyndighet och det finns anledning att anta att allvarlig brottslighet har utövats eller kan komma att utövas (

text: 14 §

text: ). En särskild undersökning definieras i

text: polisdatalagen

text: som en undersökning i kriminalunderrättelseverksamhet som innebär insamling, bearbetning och analys av

text: uppgifter i syfte att ge underlag för beslut om förundersökning eller om särskilda åtgärder för att förebygga, förhindra eller upptäcka brott (3 §).

text: Bedömning

text: Genom utredningen har kommit fram att AA, sedan han omhändertagits enligt LOB, fotograferades av polisen med en digitalkamera.

text: Som stöd för sitt beslut att fotografera AA och även andra som omhändertogs har BB i huvudsak hänvisat till att fotograferingen inte skedde med tvång utan var frivillig och till att han hade gjort en rättsutredning innan händelsen och därvid tagit del av ovan nämnda utlåtande från Buggningsutredningen och ett beslut från Justitiekanslern (JK). Syftet med fotograferingen synes ha varit att med hjälp av fotografierna senare lättare kunna identifiera gärningsmän till eventuella anmälda brott som inträffat i samband med fotbollsmatchen.

text: Jag kan först konstatera att någon förundersökning inte hade inletts i det aktuella fallet. Bestämmelserna i

text: 28 kap. 14 § första stycket

text: RB och fingeravtrycksförordningen var således inte tillämpliga.

text: Det av BB nämnda beslutet av JK handlade om polisens användning av handmanövrerad kamera för identifiering – berörda personer var dock inte frihetsberövade (JK:s beslut den 23 april 2001, dnr

text: ). I beslutet uttalades att gällande regler inte hindrar att stillbilder tas av enskilda personer i samband med en frivillig identitetskontroll. I beslutet anfördes därefter följande.

text: Det är alltså närmast en lämplighetsfråga om metoden bör utnyttjas. En förutsättning måste emellertid vara att fotograferingen inte genomförs med tvång eller eljest mot den enskildes vilja. En skyldighet för den enskilde att underkasta sig fotografering eller någon annan liknande åtgärd utgör nämligen ett sådant ingrepp i den enskildes personliga förhållande som enligt

text: 8 kap 3 § regeringsformen

text: kräver stöd i lag och några sådana regler har inte meddelats utom såvitt avser fotografering under en förundersökning.

text: BB har dock till JO muntligen upplyst att fotograferingen var ”frivillig” och skedde när den omhändertagne stod inne i arresten. Det har visserligen inte kommit fram

text: att AA t.ex. hölls fast av polisen i samband med fotograferingen. Även om så alltså inte var fallet är det emellertid tydligt att man i en situation som den aktuella inte kan tala om någon reell frivillighet. Fotograferingen skedde ju under frihetsberövandet, och AA borde dessutom ha haft betydande svårigheter att uttala sig i saken eftersom han var kraftigt berusad. Det ligger i sakens natur att en omhändertagens eventuella medgivanden i en sådan situation inte kan tillmätas någon betydelse.

text: Jag vill, i likhet med vad chefsJO Claes Eklundh gjorde i det ovan nämnda beslutet, också understryka vad Polisrättsutredningen uttalade om att en polisman som ingriper i myndighetsutövning rent faktiskt ger uttryck för samhällets maktbefogenheter, oavsett om han använder tvång eller inte, och att saken också torde uppfattas på det sättet av den person som ingripandet riktar sig mot och som därför befinner sig i ett sådant underläge att det strängt taget aldrig kan bli tal om någon egentlig frivillighet (

text: SOU 1995:47 s. 145

text: Slutligen har BB hänvisat till ett beslut om s.k. särskild undersökning, vilket han dock inte kände till vid den aktuella tidpunkten. Som jag uppfattar honom menar han emellertid att han – om han hade haft kännedom om beslutet – hade kunnat hänvisa till detta som stöd för beslutet om fotografering. Hans resonemang är något märkligt bl.a. med tanke på att inte heller

text: polisdatalagen

text: ger polisen rätt att tvångsvis fotografera någon, vare sig denne är frihetsberövad eller ej (se tidigare nämnda avgörandet JO 2004/05 s. 98; särskilt s. 102).

text: Sammanfattningsvis finner jag att fotograferingen av AA, som omhändertogs med stöd av LOB, saknade rättsligt stöd. Jag noterar att polismyndigheten anmärkt att åtgärder vidtagits så att förfarandet inte ska upprepas.

text: Av utredningen framgår att fotografierna från tillfället inte sparades i något register utan kom att raderas. Vad anmälaren anfört i fråga om bevarande av fotografierna ger mot denna bakgrund inte anledning till något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas med den kritik som ligger i vad jag nu har anfört.


nyckelord: Partsinsyn Serviceskyldighet

title: Att en myndighet en dag med särskilt begränsat öppethållande (här klämdag) hållit alla sina kontor, utom det med registratorsfunktion, stängda har befunnits förenligt med förvaltningslagen, trots att enskilda då inte kunnat få insyn i egna ärenden

text: förvaltningslagen

text: , trots att enskilda då inte kunnat få insyn i egna ärenden under handläggning på dessa kontor eller annan tillgång till där förvarade handlingar

text: Anmälan

text: AA uppgav i en anmälan till JO bl.a. följande.

text: Fredagen den 25 maj 2001 (dagen efter en helgdag) ringde hon Lantmäterimyndigheten i Dalarnas län, kontoret i Mora, för att ”få uppgift om ansökningar för omarrondering i Orsa och för att eventuellt besöka kontoret och läsa dessa handlingar”. Hennes påringning ledde till kontoret i Falun med myndighetens arkiv, ca 90 km från Mora. Den person som hon då fick tala med visste inte något om handlingarna, då de sannolikt fanns i Mora, och föreslog henne att ringa ett direkttelefonnummer i Mora för att få svar på frågor. När hon gjorde det, kom hon åter till telefonväxeln i Falun. Ingen där kunde säga om kontoret i Mora denna dag var bemannat. Senare på dagen fick hon se en annons i en tidning, med följande text:

text: Fredagen den 25 maj har kansliet på Lantmäterikontoret i Falun öppet mellan kl 9.00-11.00 arkivservice 9.00-12.00 Övriga Lantmäterikontor i Dalarna håller stängt.

text: Välkommen åter måndagen den 28 maj

text: LANTMÄTERIET

text: AA önskade att JO utredde om stängningen av bl.a. Morakontoret var förenlig med ett beslut av JO den 12 december 1996 [JO:s ämbetsberättelse 1997/98 s. 487] om offentliga förvaltningars skyldighet att hålla öppet under s.k. klämdagar. – Också två kommunägda aktiebolag hade enligt en annons stängt nämnda fredag, varför utredning önskades även beträffande detta.

text: Utredning

text: Lantmäterimyndigheten anmodades att med hänsyn till

text: och

text: 5 §§

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: yttra sig om vad som i anmälningen hade anförts mot den. Remissen besvarades enligt följande.

text: I samband med den omorganisation som genomfördes den 1 jan 1996 inom det statliga lantmäteriet, ersattes de tidigare fastighetsbildnings- och överlantmätarmyndigheterna med en lantmäterimyndighet i varje län. I Dalarnas län finns Lantmäterimyndighetens kansli, diarium och telefonväxel vid kontoret i Falun. Därutöver finns fem lantmäterikontor/arbetsställen i länet, däribland i Mora. I Falun finns länets administrativa arkiv och förrättningsarkiv. De enda offentliga handlingar som tillfälligtvis förvaras på de övriga kontoren är ansökningshandlingar och ev andra inkomna handlingar som tillhör en pågående lantmäteriförrättning. Sedan förrättningen avslutats och vunnit laga kraft levereras dessa till Falun för arkivering. På kontor med endast ett fåtal anställda uppstår svårigheter med bemanning vid klämdagar och i semestertider, när det finns behov av att bereda personalen möjlighet till sammanhängande ledighet. Fredag den 25 maj 2001, en s k klämdag, höll lantmäterikontoret i Falun öppet mellan kl 09.00–12.00. Övriga kontor i länet hade stängt. Annons om detta fanns införd i bl a Mora Tidning den 21 maj 2001. Meddelande fanns också anslaget vid entrén till Morakontoret. Det kan konstateras, att personal i telefonväxeln uppenbarligen inte kände till att kontoret i Mora skulle vara stängt. Detta beror på bristande intern information. Lantmäterimyndigheten har alltså inte uppfyllt sin serviceskyldighet enligt

text: och

text: 5 §§

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: . Myndigheten beklagar det inträffade och avser att vidta erforderliga åtgärder för att detta inte skall upprepas. Det skall vara möjligt att kunna få ut handlingar från stängda kontor. Därför måste personal från kontoret i Falun eller från ett angränsande kontor ha tillgång till lokalerna och vid behov kunna lämna ut efterfrågade handlingar. Dessutom ska rutinerna för den interna informationen ses över.

text: AA yttrade sig över detta svar. Hon framhöll då bl.a. att just handlingar som hör till pågående förrättningar ofta är de som är av störst intresse – bl.a. för markägare som är bosatta på annan ort men vid helger besöker den trakt där de har sin mark – och att en förrättning kan sträcka sig över åtskilliga år. Hon ifrågasatte myndighetens möjligheter att lämna ut handlingar på kontor som är stängda, bl.a. med hänsyn till avstånden mellan de olika kontoren.

text: I ett beslut den 18 november 2003 anförde JO Berggren följande.

text: Rättslig reglering

text: I

text: och

text: 5 §§

text: förvaltningslagen

text: finns allmänna bestämmelser om myndigheternas serviceskyldighet. De innehåller bl.a. följande.

text: Varje myndighet skall lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Frågor från enskilda skall besvaras så snart som möjligt. Om någon enskild av misstag vänder sig till fel myndighet, bör myndigheten hjälpa honom till rätta. Myndigheterna skall ta emot besök och telefonsamtal från enskilda. Om särskilda tider för detta är bestämda, skall allmänheten underrättas om dem på lämpligt sätt. En myndighet skall ha öppet under minst två timmar varje helgfri måndag–fredag för att kunna ta

text: emot och registrera allmänna handlingar och för att kunna ta emot framställningar om att få ta del av allmänna handlingar som förvaras hos myndigheten.

text: Regeln (5 §) om öppethållande har kommit till på senare år, sedan JO i några beslut framlagt sin mening i frågan och, i det i anmälningen åsyftade ärendet, direkt underrättat Regeringskansliet därom. Om hur bestämmelsen, som trädde i kraft den

text: 1 juli 1999, skall förstås har i förarbetena närmare anförts bl.a. följande (

text: prop. 1998/99:52 s. 7

text: f.).

text: Bestämmelsen bör ta sikte på tiderna för öppethållande hos myndigheternas registratorskontor eller motsvarande. Dessa kontor bör på vardagar i princip alltid vara tillgängliga för allmänheten i rimlig utsträckning. – – – Regeringen anser – – – att denna tidsrymd ger uttryck för en rimlig avvägning mellan allmänhetens grundläggande behov av tillgänglighet och myndigheternas behov i vissa fall av ett minskat öppethållande. I bestämmelsen bör därför föreskrivas – – –. På så sätt garanteras att allmänheten erhåller den service som följer av reglerna om allmänna handlingars offentlighet och om myndigheternas tillgänglighet. Den föreslagna bestämmelsen kommer att bli tillämplig på myndigheternas verksamhet under alla vardagar. Den är emellertid betingad av frågan om öppethållande på klämdagar och vid liknande tillfällen då myndigheterna undantagsvis kan behöva ha en mer begränsad tid för öppethållande. Det skall alltså betonas att det är frågan om ett absolut minimikrav – avsikten med förslaget är inte att nuvarande tider för öppethållande skall inskränkas. Bestämmelsen skall i stället förstås så att det normalt krävs ett längre öppethållande för att tillgodose allmänhetens intresse av insyn och service, men att det i undantagsfall är acceptabelt att inskränka öppethållandet till två timmar. Anledning saknas för närvarande att fastställa några särskilda tider under vilka myndigheterna normalt skall hålla sina registratorskontor öppna. Utgångspunkten är att den föreslagna bestämmelsen kommer att träffa alla myndigheter. Kravet på öppethållande tar emellertid som redan har framhållits sikte på myndigheternas registratorskontor eller motsvarande. En myndighet som har flera små kontor måste självfallet inte hålla alla dessa öppna enligt den föreslagna bestämmelsen. Om en mindre myndighet har sin registratorsfunktion förlagd hos en annan kanske betydligt större myndighet, så räcker det med att den större myndigheten håller öppet. I detta fall får den myndighet som ansvarar för kanslifunktionen anpassa sin verksamhet till såväl sina egna som den andra myndighetens förutsättningar. En myndighet som har sin verksamhet strukturellt eller geografiskt så organiserad att myndighetens registratorsfunktion rent faktiskt är fördelad på olika arbetsställen, måste se till att alla dessa uppfyller kravet på öppethållande. Ett registratorskontor eller motsvarande måste självfallet vara bemannat under den tid det skall hållas öppet för allmänheten. Den som utövar registratorsfunktionen, registrator, måste vara normalt tillgänglig för allmänheten under hela den föreskrivna öppethållandetiden. Det är inte tillräckligt att registrator enbart kan nås per telefon, eller personligen först efter på förhand avtalad tid.

text: Lagens ordalydelse kan synas ge vid handen att det räcker med att myndigheten under dagar med minsta tillåtna öppethållande kan ta emot framställningar om att få ta del av handlingar och att det kan få anstå med att tillhandahålla dem. Av ett särskilt avsnitt i regeringens proposition (s. 9: ”kunna ta emot och behandla en begäran – – – ”) får dock anses framgå att avsikten är att framställningar redan samma dag som de görs också skall bli föremål för vidare handläggning och i möjlig mån leda till att handlingar utlämnas, på stället eller genom att i form av kopior sändas (jfr

text: 2 kap.

text: 13 §§

text: tryckfrihetsförordningen

text: Bedömning

text: Informationen Av utredningen framgår att AA på sina förfrågningar av lantmäterimyndigheten fick felaktiga eller otillräckliga upplysningar (jfr

text: 4 § förvaltningslagen

text: ) om förhållandena – öppethållandet – på den klämdag som det var fråga om i fallet. Myndigheten har insett och beklagat detta samt avser att med särskilda åtgärder motverka ett upprepande. Jag stannar vid att konstatera detta.

text: Huvudfrågan: om myndigheten är skyldig att hålla alla sina kontor öppna, inte bara registratorskontoret Lantmäterimyndigheten har i sitt yttrande sagt att det på klämdagar skall vara möjligt att få ut handlingar även på stängda kontor. Frågan är om lantmäterimyndigheten är skyldig att söka ordna det så, eller om rentav alla kontor hade bort vara öppna på klämdagen, i samma utsträckning som kontoret i Falun.

text: Uppgifterna i yttrandet ger vid handen att detta kontor i lagmotivens mening utgjorde lantmäterimyndighetens registratorskontor och att registratorsfunktionen inte var fördelad på de olika arbetsställen som övriga kontor bildade. I enlighet härmed skulle, enligt den i förarbetena anvisade tolkningen av regeln, dessa kontor inte ha behövt vara öppna.

text: Lagstiftaren kan inte gärna ha förutsatt annat än att i de fall en myndighet har ”flera små kontor” – som inte alla skulle behöva vara öppna – det hos dessa i allmänhet i större eller mindre utsträckning förvaras allmänna handlingar, som även är offentliga. Sådana handlingar skall enligt lagen på begäran tillhandahållas genast eller så snart det är möjligt (

text: 2 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen

text: ). Handlingarna kan vara föremål för handläggning på dessa kontor, men de kan också tänkas vara bara i förvar där, efter det att ärenden avslutats, trots att myndighetens registratorsfunktion är centraliserad.

text: Det allmänhetens intresse som AA har utvecklat i ärendet avser primärt inte de på

text: tryckfrihetsförordningen

text: grundade framställningar, som man uppehöll sig vid i lagstiftningsärendet, utan den på sätt och vis längre gående rätt som parter har att få del av uppgifter i vissa slags ärenden, deras rätt till insyn i egna ärenden (

text: 16 § förvaltningslagen

text: ). Att denna rätt, liksom andra viktiga ändamål, främjas av att öppethållandet inte begränsas är självklart och har allmänt berörts i förarbetena (

text: a. prop. s. 7

text: ; se även Hellners och Malmqvist,

text: Förvaltningslagen

text: med kommentarer s. 83, och, i Regeringskansliets promemoria

text: Ds 1998:60 s. 11

text: f., följande: ”– – – myndigheternas tillgänglighet är särskilt viktig just på sådana dagar då många medborgare är lediga från sina arbeten och därför har möjlighet att på dagtid kontakta myndigheter i olika ärenden”).

text: Över huvud taget kan den enskilde genom att besöka eller på annat sätt ta kontakt med en myndighet – t.ex. genom att per telefon fråga efter uppgifter ur handlingar (jfr 15 kap. 4 § sekretesslagen, 1980:100) – under normala förhållanden uppnå åtskilligt som inte tillförsäkras honom genom den nu behandlade bestämmelsen i

text: förvaltningslagen

text: , om minsta tid för öppethållande. Som ovan berörts kan han

text: nämligen inte utgå från att de handlingar, som hans önskemål avser, finns – om myndigheten har flera kontor – i de lokaler dit registratorsfunktionen är förlagd.

text: Mot bakgrund av det anförda kan jag inte finna att lantmäterimyndighetens öppethållande på klämdagen stred mot den tillämpliga regeln i

text: förvaltningslagen

text: Med hänsyn till JO:s befogenhet att bl.a. uttala sig om annat än den rena författningsenligheten av vad som granskats, vill jag tillägga följande. Lagstiftaren har – som det får antas med full insikt om innebörden och med en noggrann avvägning av berörda intressen – begränsat myndigheternas skyldigheter att hålla öppet på det sätt som framgår av lagens ordalydelse och i övrigt av förarbetena. Jag finner därför inte något utrymme för vare sig någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida beträffande lämpligheten av att, i de undantagsfall som det här gäller, hålla öppet i vidare mån än vad regeln säger. Särskilt om kommunala bolag

text: Förvaltningslagens

text: reglering gäller verksamhet hos myndigheter. Om inte särskilt har bestämts, omfattar den sålunda inte organisationer av annat slag, inte ens t.ex. kommunalt ägda bolag, vilka är jämställda med myndigheter beträffande rätten att ta del av allmänna handlingar. I det nämnda lagstiftningsärendet ansågs att det då inte fanns anledning att föreslå en uttrycklig rättslig reglering som omfattade också dessa enskilda subjekt (

text: a. prop. s. 8

text: f.). JO:s (dåvarande JO Lavins) inställning beträffande kommunala bolag hade närmare kommit fram i svaret (dnr 4165-1998) på Regeringskansliets remiss av den nämnda departementspromemorian. JO ansåg att en sådan reglering borde införas.

text: För min del finner jag det mot angiven bakgrund inte meningsfullt att med anledning av AA:s anmälan ytterligare utreda klagomål över att andra än myndigheter begränsat sitt öppethållande. Någon åtgärd i denna del har därför inte vidtagits i ärendet.

text: Ärendet avslutas.


nyckelord:
Allmänna handlingar
Avgift

title: Anmälan mot Lantmäterimyndigheten i Blekinge län angående handläggningen av en begäran om att få ett fastighetsregisterutdrag

text: Anmälan

text: AA klagade i en anmälan till JO på Lantmäterimyndigheten i Blekinge län och anförde bl.a. följande. Fredagen den 17 mars 2006 ringde han till lantmäteriets kundtjänst i Karlskrona för att få ett fastighetsregisterutdrag. Kundtjänst i Karlskrona hade inte möjlighet att sända detta utdrag på elektronisk väg utan endast per fax. Han har ingen fax och blev rådd att vända sig till en lantmätare vid Lantmäteriets kontor i Ronneby som skulle ha möjlighet att sända honom den begärda handlingen via e-post. Måndagen den 20 mars 2006 fick han tag på lantmätaren vid Ronnebykontoret. Efter ett ganska långt samtal samtyckte lantmätaren till att sända ett fastighetsregisterutdrag via e-post. Den 30 mars 2006 förklarade lantmätaren i ett e-brev att han inte hade för avsikt att sända något utdrag ur fastighetsregistret.

text: Utredning

text: Lantmäteriverket anmodades att, efter hörande av Lantmäterimyndigheten i Blekinge län, yttra sig över anmälan.

text: I Lantmäteriverkets remissvar anfördes följande.

text: Inledning

text: LM är en myndighet som hanterar många frågor från allmänheten både enligt offentlighetsprincipen och i form av uppdrag s.k. myndighetsservice. Många gränsdragningsproblem uppkommer. Vid frågor eller begäran om handlingar från allmänheten till myndigheten kan det lätt uppstå missuppfattningar vid kommunikationen. I de frågor som ärendet rör vill LMV anföra följande:

text: LM:s tillhandahållande av uppgifter ur allmänna handlingar

text: AA kontaktade per telefon Lantmäteriets arkivtjänst i Karlskrona den 17 mars 2006 för att få information om fyra fastigheters andel i samfälligheten Påtorp s:1. Kundmottagaren svarade muntligen vilka fastigheter som har del i samfälligheten, ändamålet, samt hur samfälligheten hade tillkommit. AA bad att dessa uppgifter skulle skickas till honom i form av ett fastighetsregisterutdrag. Kundmottagaren upplyste om att det var förenat med en mindre kostnad att få handlingarna skickade via e-post men utdraget kunde istället erhållas utan avgift om AA kom till kontoret och hämtade det. Kundmottagaren upplyste också AA om att han kunde vända sig

text: till kontoret i Ronneby, där han bor, och till lantmätare BB som via utskrift skulle kunna lämna ut informationen vid ett personligt besök. Den 20 mars ringde AA till BB och önskade få utdraget ur fastighetsregistret skickat till sig via e-post. AA hävdade att ett sådant utdrag skulle kunna skickas digitalt till honom utan kostnad enligt uppgift från arkivtjänst i Karlskrona. Eftersom BB inte kände till någon rutin för att skicka fastighetsinformation digitalt hänvisade han AA tillbaka till arkivtjänst som han ansåg var rätt instans för att eventuellt leverera tjänsten digitalt. AA besökte några dagar efter samtalet med BB arkivtjänst i Karlskrona där han fick den önskade utskriften enligt gängse rutiner på papper utan avgift.

text: Regelverket

text: Bestämmelser om tillhandahållande av allmänna handlingar finns i

text: 2 kap.

text: 13 §§

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF). Avgift för kopior av allmänna handlingar regleras i

text: 16 § avgiftsförordningen (1992:191)

text: . Den som vill ta del av allmän handling har således rätt att mot avgift få en avskrift eller kopia av handlingen. Om beställningen omfattar mindre än tio sidor tillhandahålls handlingarna gratis. Detta gäller även om myndigheten skickar ut dessa sidor per post. Myndigheten är dock inte skyldig att lämna ut en handling för automatiserad behandling annat än i form av utskrift, om det inte är särskilt föreskrivet i lag. Lantmäteriverket har rätt att ta betalt för tillhandahållande av fastighetsinformation enligt

text: 11 § lag (2000:224)

text: om fastighetsregister. Lantmäterimyndigheten har enligt lantmäteriinstruktionen rätt att ta betalt för viss uppdragsverksamhet (tidigare benämnd myndighetsservice). Någon skyldighet i lag att skicka ut digital fastighetsinformation finns inte, det är myndigheten som väljer. Lantmäterimyndigheterna har valt att tillhandahålla fastighetsinformation enligt offentlighetsprincipen antingen muntligen eller via pappersutskrift. Om någon önskar fastighetsinformation digitalt tillämpas fastighetsregisterlagen och sådant tillhandahållande är förenat med avgifter. I detta fall var det aldrig aktuellt att skicka utdraget på papper. LMV anser att LM följt de regler som gäller. Någon skyldighet att tillhandahålla allmänna handlingar i digital form föreligger inte. Lantmäteriverket kan dock konstatera att AA på ett olyckligt sätt blivit hänvisad till olika befattningshavare i organisationen. Lantmäterimyndigheten kommer att se över sina rutiner för handläggning av ansökningar om utfående av allmänna handlingar.

text: Sammanfattning

text: LMV anser att LM hanterat denna fråga på ett formellt korrekt sätt. På grund av dels AA:s missuppfattning om innebörden av de regler som gäller för e-postutskick av allmänna handlingar dels LM:s hantering av frågan på flera ställen i organisationen har inte AA fått tillräcklig information om hur LM tillämpar regelverket. Myndighetens rutiner rörande ansökningar om utfående av allmänna handlingar skall ses över.

text: Till remissvaret var fogat ett yttrande från Lantmäterimyndigheten i Blekinge län.

text: AA kommenterade remissvaret och uppgav bl.a. följande. Vad lantmäteriets kundcenter i Karlskrona sagt till honom är egentligen utan betydelse i ärendet. Det är likaså utan betydelse om han varit i Karlskrona och fått handlingen utskriven. Det som däremot är relevant i ärendet är att lantmätaren i Ronneby vägrade lämna ut en offentlig handling på elektronisk väg. Inte vid något tillfälle uttalade han att han ville ha handlingen gratis eller till en viss summa.

text: Rättslig reglering

text: Regler om allmänna handlingars offentlighet finns i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF). Av

text: 2 kap. 3 §

text: TF framgår att med handling förstås en framställning i skrift

text: eller bild samt en upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel. En handling är allmän, om den förvaras hos en myndighet och enligt 6 eller 7 § är att anse som inkommen till eller upprättad hos myndigheten.

text: Enligt

text: 2 kap. 12 §

text: TF skall en allmän handling som får lämnas ut – som alltså inte omfattas av någon sekretessbestämmelse – på begäran genast eller så snart det är möjligt på stället utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av handlingen. Av

text: 2 kap. 13 §

text: TF framgår att den som önskar ta del av en allmän handling också har rätt att mot fastställd avgift få en avskrift eller en kopia av handlingen till den del den får lämnas ut. En myndighet är dock inte skyldig att i större utsträckning än vad som följer av lag lämna ut en upptagning för automatiserad behandling i annan form än utskrift.

text: I fråga om avgifter som avses i

text: 2 kap. 13 §

text: TF gäller för statlig

text: lantmäterimyndighetsavgiftsförordningen (1992:191)

text: med vissa undantag (se regleringsbrev för budgetåret 2006 avseende Lantmäteriverket, regeringsbeslut den 15 december 2005 s. 13).

text: Beträffande statliga myndigheters tillhandahållande av handlingar finns föreskrifter i förordningen (

text: ) om tiden för tillhandahållande av domar och beslut, m.m. I den förordningen anges att om det är lämpligt får en handling skickas med telefax eller elektronisk post eller på annat sätt tillhandahållas i elektronisk form (

text: 10 §

text: Grundläggande bestämmelser om fastighetsregistret finns i lagen (

text: ) om fastighetsregister. Enligt

text: 11 §

text: får användningen av fastighetsregistret vara avgiftsbelagd. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter.

text: I motiven till bestämmelsen (

text: prop. 1999/2000:39 s. 145

text: f.) anges bl.a. följande. Vidare anges att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter. Detta gäller alltså andra avgifter än sådana som tas ut för tillhandahållande av utskrifter som har begärts med stöd av offentlighetsprincipen enligt

text: 2 kap. 13 § tryckfrihetsförordningen

text: . Enligt

text: 82 § förordningen (2000:308)

text: om fastighetsregister meddelar Lantmäteriverket närmare föreskrifter om avgifter. Lantmäteriverket har meddelat föreskrifter om avgifter för grundläggande geografisk information och fastighetsinformation (

text: LMVFS 2005:1

text: med ändringar).

text: Bedömning

text: Som framgår av den nyss lämnade redovisningen är en myndighet enligt

text: 2 kap. 13 §

text: TF inte skyldig att i större utsträckning än vad som följer av lag lämna ut en upptagning för automatiserad behandling i annan form än utskrift. Bestämmelsen innebär att såvida det inte följer av lag finns det ingen skyldighet för en myndighet att lämna ut en allmän handling i elektronisk form (se

text: prop. 2001/02:70 s. 27

text: ). Någon skyldighet i lag att i elektronisk form lämna ut fastighetsregisterutdrag finns

text: inte. Lantmäterimyndigheten var således inte skyldig att lämna ut den av AA begärda handlingen med e-post.

text: Enligt Lantmäteriverkets remissvar fick AA besked från lantmäteriets arkivtjänst i Karlskrona att den begärda handlingen kunde skickas med e-post men att det var förenat med en mindre kostnad. Av remissvaret framgår att vid sådant tillhandahållande tillämpas fastighetsregisterlagen. Såsom AA framställt sina klagomål finner jag inte anledning att närmare beröra avgiftsfrågan.

text: Vad som har kommit fram i ärendet ger mig inte anledning att kritisera lantmäterimyndigheten för handläggningen av AA:s begäran om att få ett fastighetsregisterutdrag.

text: AA:s anmälan ger i övrigt inte anledning till någon uttalande av mig.

text: Ärendet avslutas.


title: Kritik mot STs arbetslöshetskassa som på ett felaktigt sätt innehållit ersättning till en sökande m.m.

sammanfattning: STs arbetslöshetskassa tillämpar en praxis som innebär att den som tillerkänts arbetslöshetsersättning varje år ska ge in en s.k. årsanmälan. Sker inte detta stoppas fortsatta utbetalningar. För att avbryta en pågående ersättningsperiod krävs dock stöd i lag. Något stöd för att avbryta en pågående ersättningsperiod enbart med anledning av att en sökande underlåtit att ge in en årsanmälan finns inte. I beslutet konstateras att kassan, utan erforderligt lagstöd, formlöst stoppat fortsatta utbetalningar till anmälaren. Vidare konstateras att kassan, sedan förutsättningar för att stoppa utbetalningarna väl uppkommit, under drygt två månaders tid underlåtit att fatta ett formligt beslut.

text: Anmälan

text: Lisbeth G anmälde STs arbetslöshetskassa till JO. Av anmälan framgick följande.

text: Hon var arbetslös och hade haft rätt till arbetslöshetsersättning sedan den 1 mars 2010. Hon hade fått ersättning till och med den 24 februari 2011 men därefter hade den upphört. Hon fick inte någon förklaring till detta. Hon kontaktade därför arbetslöshetskassan den 11 april. Hon fick till svar att en handläggare skulle höra av sig, men så skedde inte. Den 29 april tog hon på nytt kontakt. Hon fick då veta att kassan utredde huruvida hon var att anse som företagare och att hon skulle få hem handlingar om det. Hon var kritisk mot att arbetslöshetskassan inte hade underrättat henne om orsaken till att hennes ersättning hölls inne.

text: Utredning

text: Handlingarna i Lisbeth G:s ärenden hos arbetslöshetskassan granskades och muntliga uppgifter inhämtades. Därefter anmodades kassan att yttra sig. Av arbetslöshetskassans yttrande framgick bl.a. följande.

text: En anmälan om arbetslöshet gäller under ett års tid. En dryg månad innan en anmälan om arbetslöshet löper ut skickas ett brev till den arbetssökande i vilket det anges att ersättning inte kan betalas ut efter ett visst datum om inte en årsanmälan inkommer. Kassan skickar även en påminnelse. Kommer anmälan inte in i tid avslås fortsatt ersättning med stöd av

text: 47 § lagen (1997:238)

text: om

text: arbetslöshetsförsäkring, ALF. Detta motiveras med att kassan utan en årsanmälan saknar komplett beslutsunderlag.

text: När en årsanmälan, inklusive kompletteringar, innehåller uppgifter som gör att den sökande riskerar ett återkrav fattas ett beslut om innehållande av ersättningen och en spärr för kommande utbetalningar läggs in i systemet. Beslutet tillställs den sökande.

text: När det gällde Lisbeth G:s ärende anförde kassan följande. Hennes anmälan om arbetslöshet registrerades den 3 mars 2010. Den 2 februari 2011 inkom årsanmälan. I denna hade hon angett uppgifter som hon inte tidigare hade meddelat och som kunde påverka hennes rätt till ersättning. Kassan behövde därför utreda om Lisbeth G var att anse som företagare och därmed inte berättigad till arbetslöshetsersättning. Om hon var att anse som företagare riskerade hon att bli återbetalningsskyldig för arbetslöshetsersättning som hon fått. Kassan fortsatte: Eftersom årsanmälan behövde kompletteras med ytterligare uppgifter från Lisbeth G registrerades den inte i ärendet. Eftersom årsanmälan inte registrerades har ingen ersättning betalats ut för kassakort som inkom efter det datum Lisbeth G:s anmälan om arbetslöshet löpte ut, det vill säga den 5 mars 2011. Det skulle enligt kassan ha blivit förvillande att fatta ett avslagsbeslut enligt

text: 47 §

text: ALF i Lisbeth G:s ärende eftersom en årsanmälan hade getts in. Något sådant beslut fattades därför inte.

text: Den 9 mars inkom Lisbeth G med begärda kompletteringar. Mot bakgrund av vad som där framgick bedömde handläggaren att hon kunde bli återbetalningsskyldig och lade därför in en spärr i systemet för att förhindra att ersättning skulle betalas ut på felaktiga grunder. Detta skedde den 27 mars 2011. Avsikten var att ett beslut om innehållande skulle fattas dagen därpå. Den 28 mars blev handläggaren emellertid sjuk. Med anledning av detta och att kassans rutin för handläggning av ärenden vid en handläggares frånvaro brast, skickades ett beslut om att kassan innehöll ersättningen med stöd av

text: 66 § tredje stycket

text: ALF (om denna bestämmelse, se nedan) till Lisbeth G först den 31 maj 2011.

text: Kassan beklagade det inträffade och upplyste att man vidtagit åtgärder till förhindrande av att något liknande skulle hända igen.

text: Kassan avslutade sitt yttrande med en upplysning om att Lisbeth G:s ärende hade behandlats av kassans styrelse den 20 september 2011. Styrelsen hade därvid beslutat att Lisbeth G var att anse som företagare varvid hon bl.a. återkrävts på felaktigt utbetald ersättning.

text: Lisbeth G kommenterade arbetslöshetskassans yttrande. Hon underströk att hennes anmälan till JO inte gällde beslutet om ersättningsrätten – detta avsåg hon att överklaga ända till högsta instans, om så krävdes – utan kassans handläggning, som hade drabbat henne hårt och som enligt hennes mening inte kunde ursäktas med en handläggares sjukdom.

text: Rättslig reglering

text: Bestämmelser av betydelse för en arbetssökandes rätt till arbetslöshetsersättning finns i ALF och lagen (

text: ) om arbetslöshetskassor, LAK. Som komplettering till dessa båda lagar finns förordningen (

text: ) om arbetslöshetsförsäkring och förordningen (

text: ) om arbetslöshetskassor. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, IAF, har även i vissa fall möjligheter att utfärda föreskrifter för arbetslöshetskassorna.

text: I

text: 47 §

text: ALF anges vilka krav som ställs på en ansökan om arbetslöshetsersättning Bestämmelsen lyder: Ansökan om ersättning görs hos arbetslöshetskassan. Till ansökan skall fogas intyg av arbetsgivaren om den sökandes arbetsförhållanden samt de uppgifter i övrigt som behövs för bedömande av den sökandes ersättningsrätt. Kan ett sådant intyg bara skaffas med stora svårigheter, får arbetsförhållandena och övriga uppgifter styrkas på annat sätt. Arbetsgivare skall på begäran utfärda intyget enligt formulär som fastställts av Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. Intyg och övriga uppgifter skall förvaras bland kassans handlingar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om ansökan om ersättning hos arbetslöshetskassan. En arbetssökande som har uppfyllt de krav som ställs beviljas arbetslöshetsersättning under en s.k. ersättningsperiod. En sådan består av 300 eller, i vissa fall, 450 dagar. Ersättningen lämnas i form av dagpenning och betalas ut under högst fem dagar per kalendervecka, se 19–20 §§ och 22 § ALF.

text: I ALF finns även bestämmelser som reglerar avstängning från rätt till ersättning och nedsättning av ersättning, se 43–46 §§ ALF. Dessa bestämmelser avser sökande som på olika sätt brustit i sin skyldighet att stå till arbetsmarknadens förfogande.

text: I

text: 70 §

text: ALF anges att om det finns sannolika skäl att anta att den sökande kommer att stängas av från rätten till ersättning eller att ersättningen kommer att sättas ned, får en arbetslöshetskassa besluta att ersättningen ska hållas inne eller lämnas med ett lägre belopp till dess beslut i ärendet om avstängning eller nedsättning fattas.

text: En medlem i en arbetslöshetskassa som medvetet eller av grov vårdslöshet har lämnat oriktig eller vilseledande uppgift om något förhållande av betydelse för hans eller hennes rätt till ersättning ska antingen uteslutas ur arbetslöshetskassan, eller frånkännas rätten till ersättning under en period, se 37 § LAK och

text: 66 §

text: ALF.

text: Av

text: 66 § tredje stycket

text: ALF framgår att ersättning som tillkommer en sökande kan innehållas i avvaktan på utredning i ärendet, om det finns sannolika skäl att han eller hon medvetet eller av grov vårdslöshet har lämnat oriktig eller vilseledande uppgift om något förhållande av betydelse för rätten till ersättning.

text: Av 68 och 68 a §§ ALF framgår att redan utbetald ersättning under vissa förutsättningar kan återkrävas.

text: Enligt

text: 61 §

text: ALF har en sökande rätt att hos arbetslöshetskassan begära att beslut som rör frågor om rätt till ersättning omprövas. Därefter har sökanden, om han eller hon inte är nöjd med kassans omprövningsbeslut, rätt att enligt

text: 49 §

text: ALF överklaga beslutet till allmän förvaltningsdomstol.

text: JO har tidigare uttalat att en arbetslöshetskassa inte kan avbryta utbetalningar under utredning av rätten till ersättning utan uttryckligt lagstöd (se JO 2004/05 s. 167). Vidare har JO uttalat att en arbetslöshetskassas bedömning att hålla inne ersättning i avvaktan på utredning ska meddelas i skriftlig form tillsammans med en överklagandehänvisning (se exempelvis

text: JO 2007/08 s. 233

text: Bedömning

text: Arbetslöshetskassans krav på ingivande av en årsanmälan och följden av att denna inte registrerats Arbetslöshetskassan har uppgett att en anmälan om arbetslöshet gäller under endast tolv månader och att kassan därefter måste fatta ett nytt beslut för att fortsatt ersättning ska utgå.

text: I ALF anges tydligt hur en ersättningsperiod ska bestämmas. En ersättningsperiod bestäms till 300 eller 450 dagar med ersättning. Dessa dagar får tas ut under högst fem dagar per kalendervecka. Något krav på att dagarna också måste tas ut inom viss tid uppställs inte.

text: Arbetslöshetskassan har i sitt yttrande inte uttryckligen angett vilket stöd den anser sig ha för sin bedömning att en anmälan om arbetslöshet gäller under endast tolv månader. I den ”Begäran om årsanmälan” som sändes ut till Lisbeth G, hävdade kassan emellertid att detta följde av

text: 47 §

text: ALF.

text: I

text: 47 §

text: ALF uppställs som angetts ovan krav på vad en ansökan om ersättning ska innehålla. Däremot framgår inte, vare sig av bestämmelsens ordalydelse eller av dess förarbeten, att en anmälan om arbetslöshet måste förnyas efter tolv månader. I 6 § i kassans stadgar anges visserligen att en anmälan om arbetslöshet gäller i tolv månader samt att en ny anmälan ska lämnas in om förhållanden som angetts i den senaste anmälan ändrats eller då arbetslöshetskassan begär det. De krav som uppställs i denna bestämmelse kan emellertid, i avsaknad av tydligt stöd i lagstiftningen, inte läggas till grund för bedömningen att ett beslut om arbetslöshetsersättning är tidsbegränsat.

text: I den mån kassan, på det sätt som synes vara dess praxis, automatiskt stoppar utbetalningar av ersättning efter tolv månader på grund av att en årsanmälan inte kommit in och registrerats, innebär detta i praktiken att en pågående ersättningsperiod avbryts. För detta krävs dock stöd i lag. Sådant stöd finns i ALF och LAK såvitt gäller situationer då sökanden lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter om förhållande av betydelse för hans eller hennes rätt till ersättning. Något motsvarande stöd för att avbryta en pågående ersättningsperiod enbart på den grunden att en årsanmälan inte getts in och registrerats finns däremot inte.

text: I detta fall stoppade kassan utbetalningarna till Lisbeth G den 5 mars 2011 eftersom årsanmälan inte ansågs komplett. Hon hade vid denna tidpunkt fortfarande ersättningsdagar kvar i sin ersättningsperiod. Arbetslöshetskassans åtgärd får därmed anses ha utgjort ett formlöst och, i enlighet med det ovan sagda, olagligt beslut om att avbryta hennes rätt till ersättning. Handläggningen i övrigt Mot bakgrund av vad som framkom av årsanmälan och den efterföljande utredningen, bedömde arbetslöshetskassan att Lisbeth G riskerade att bli återbetalningsskyldig för redan utbetald arbetslöshetsersättning. Med stöd av

text: 66 § tredje stycket

text: ALF lade kassan därför den 27 mars 2011 in en spärr för kommande utbetalningar. Som kassan själv medgett borde ett skriftligt beslut om innehållandet ha skickats till Lisbeth G någon eller några dagar efter den 27 mars 2011. Så kom inte att ske förrän den 31 maj 2011. Vad som framkommit om orsakerna till tidsutdräkten ursäktar på intet sätt det inträffade. Sammanfattning och avslutande synpunkter Arbetslöshetskassans handläggning av Lisbeth G:s ärende har brustit i flera avseenden.

text: Kassan har först, utan erforderligt lagstöd och på ett formlöst sätt, stoppat fortsatta utbetalningar av arbetslöshetsersättning till Lisbeth G från den 5 mars 2011. Kassan har därefter, den 27 mars 2011, innehållit hennes ersättning med stöd av

text: 66 § tredje stycket

text: ALF. Kassan har dock inte meddelat något formligt beslut förrän efter drygt två månader, vilket är ett alldeles för långt dröjsmål.

text: STs arbetslöshetskassa ska mot denna bakgrund kritiseras för sin handläggning av Lisbeth G:s ärende.

text: Det kan tilläggas att den bedömning som nu gjorts inte innebär att en arbetslöshetskassa är förhindrad att kräva att en ersättningsberättigad inger en s.k. årsanmälan. Som framgått ovan kan dock en underlåtenhet att ge in en sådan inte ensam utgöra grund för att avbryta en pågående ersättningsperiod. Det som framkommer i samband med att en årsanmälan krävs in kan däremot föranleda arbetslöshetskassan att misstänka att ersättning betalats ut på felaktiga grunder. Om arbetslöshetskassan väljer att inleda en närmare utredning om rätten till ersättning kan kassan under utredningstiden besluta att hålla inne fortsatta utbetalningar enligt

text: 66 § tredje stycket

text: ALF, förutsatt att de krav som ställs upp i denna bestämmelse är uppfyllda.


avgjordAv: Cecilia Nordenfelt

nyckelord:
Behörighet
God man/förvaltare
Långsam handläggning

title: En överförmyndarnämnds handläggning av en ansökan om god man enligt 11 kap. 4 § föräldrabalken

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan, som kom in till JO den 15 maj 2006, klagomål mot Överförmyndarnämnden i Malmö kommun. AA anförde i huvudsak följande. Hans son, BB, skickade den 26 september 2004 till överförmyndarnämnden en ansökan om att AA skulle förordnas som god man för honom. Efter sex månader blev AA uppringd av en tjänsteman från överförmyndarnämnden och tillfrågades om han ville bli god man för en annan person. I samband med samtalet efterhörde han hur handläggningen av hans sons ansökan fortskred. I maj 2006 fick BB ett brev från överförmyndarnämnden med en förfrågan om ansökan om god man kvarstod.

text: Utredning

text: Överförmyndarnämndens akt i ärendet lånades in och granskades.

text: Överförmyndarnämnden anmodades därefter att yttra sig över anmälan. I remissvaret anförde överförmyndarnämnden, genom ordföranden CC och kanslichefen DD, bl.a. följande.

text: – – – Den 28 september 2004 inkom BB och hans far AA till Överförmyndarnämnden i Malmö (överförmyndarnämnden) med en ansökan om anordnande av godmanskap för BB. För vidare handläggning av ärendet skickade överförmyndarnämnden dagen därpå fullmakt samt blankett för inhämtande av uppgifter från belastningsregistret till föreslagen god man AA, med upplysning om att fullmakten och utdrag från belastningsregistret skulle ges in till överförmyndarnämnden. Några handlingar inkom inte och AA hördes inte av. Den 4 maj 2006 tillskrev överförmyndarnämnden BB med förfrågan om behovet av god man kvarstod. Genom Malmö tingsrätts beslut den 31 maj 2006 anordnades godmanskap enligt

text: 4 § föräldrabalken

text: för BB samt förordnades AA, att såsom god man för BB förvalta hans egendom. AA har i sin anmälan till JO huvudsakligen anfört att handläggningstiden varit alltför lång. Överförmyndarnämnden kan inte annat än beklaga den orimligt långa handläggningstiden samt försöka ge en förklaring till dels vad som orsakat detta, dels också vad som har gjorts för att undvika att detta ska kunna upprepas.

text: Ärendet visar tydligt att överförmyndarnämndens bevakningsrutiner inte har fungerat tillfredsställande. Detta kan tillskrivas dels införandet av ett nytt datasystem under hösten 2004, dels en mycket hög arbetsbelastning. Överförmyndarnämnden, som har blivit medveten om de bristande bevakningsrutinerna, har under våren 2006 gått igenom samtliga ärenden om ansökan om godmanskap och tillskrivit sökandena med förfrågan om behovet av godmanskap kvarstår. Härtill kommer att överförmyndarnämnden i februari 2006 anställt ytterligare en person för att bl.a. avlasta den handläggare som är ansvarig för handläggning av ansökningarna om godmanskap. Framhållas bör att det var just genom överförmyndarnämndens genomgång av samtliga ansökningar som ifrågavarande ärende aktualiserades på nytt. Varken BB eller AA har någon gång under den långa handläggningstiden hört av sig till överförmyndarnämnden. Med de åtgärder som redovisats ovan har överförmyndarnämnden tillsett att något liknande inte ska kunna upprepas. AA yttrade sig över remissvaret. Han anförde bl.a. att han på överförmyndarnämndens anmodan skickade in en fullmakt samt ett utdrag från belastningsregistret.

text: I beslut den 12 mars 2008 anförde JO Nordenfelt följande

text: Bedömning

text: Enligt

text: 11 kap. 4 § föräldrabalken

text: (FB) ska rätten, om det behövs, besluta att anordna godmanskap för en person som på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person. Ett sådant beslut får inte, enligt samma bestämmelse, meddelas utan samtycke av den för vilken godmanskap ska anordnas, om inte den enskildes tillstånd hindrar att hans eller hennes mening inhämtas. Enligt

text: 11 kap. 15 §

text: FB får en ansökan om förordnande av god man enligt bl.a. 4 § göras av förmyndare, den som ansökningen avser, samt av hans eller hennes make eller sambo och närmaste släktingar eller av överförmyndaren. Av 11 kap. 16 och 17 §§ FB framgår att det är rätten som har utredningsansvaret i ärenden om anordnande av godmanskap. Det är alltså rätten som har att se till att de yttranden och det underlag som behövs för att kunna ta ställning till frågan om godmanskap tas in.

text: BB:s ansökan om förordnade av god man kom in till överförmyndarnämnden den 28 september 2004. Som nämnts ovan ankommer det enligt

text: 11 kap. 4 §

text: FB på rätten att besluta i fråga om godmanskap enligt den bestämmelsen. Överförmyndarnämnden var således inte behörig att pröva ansökan om godmanskap.

text: Enligt

text: 4 § tredje stycket förvaltningslagen (1986:223)

text: gäller att om någon av misstag vänder sig till fel myndighet, bör myndigheten hjälpa honom till rätta.

text: Det kan knappast råda någon tvekan om att BB:s avsikt med ansökan var att frågan om god man enligt

text: 11 kap. 4 §

text: FB skulle prövas av någon som var behörig att göra detta. Ansökan måste därför betraktas som felsänd. Eftersom

text: överförmyndarnämnden av allt att döma ansett att förutsättningarna för godmanskap var uppfyllda, borde man snarast ha sänt ansökan tillsammans med ett eget yttrande i saken vidare till tingsrätten (jfr

text: JO 2002/03 s. 415

text: och 2005/06 s. 422). I samband med det borde också BB ha underrättats om åtgärden. Genom sin underlåtenhet att agera på detta sätt har det dröjt drygt ett och ett halvt år innan frågan om godmanskap kunde prövas av tingsrätten. Överförmyndarnämnden är ansvarig för detta dröjsmål och förtjänar mycket allvarlig kritik.

text: Jag vill i detta sammanhang även anföra följande. Frågan om uppgiftsfördelningen mellan tingsrätt och överförmyndare vid utredningar och vid anordnande av godmanskap och förvaltarskap är för närvarande aktuell i ett annat ärende här (dnr 3903-2006). Beslut i det ärendet kommer att meddelas senare. Frågan behandlas dessutom i Ärendeutredningens betänkande ”Domstolarnas handläggning av ärenden” (

text: SOU 2007:65

text: ). Utredningen föreslår därvid vissa förändringar när det gäller uppgiftsfördelningen mellan tingsrätt och överförmyndare.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Lilian Wiklund

nyckelord:
Ansökan
Långsam handläggning

title: Anmälan mot Skolverket angående långsam handläggning av en ansökan om lärarlegitimation

sammanfattning: Sedan den 1 juli 2011 finns det ett krav i skollagen på att lärare och förskollärare ska ha legitimation, bl.a. för att få en tillsvidareanställning. Avsikten var ursprungligen att legitimationssystemet skulle tillämpas fullt ut fr.o.m. den 1 juli 2012. Den tidpunkten flyttades senare fram till den 1 december 2013. Skolverket ska meddela beslut i legitimationsärenden senast fyra månader efter det att en ansökan är komplett. Ett stort antal personer som ansökt om legitimation har dock fått vänta många månader på ett beslut. Många klagomål till JO har rört handläggningstider som överstigit ett år. Enligt Skolverket beror detta bl.a. på det stora antalet ansökningar (ca 200 000) som verket har tagit emot. Enligt JO måste rimligen uppgiften om antalet verksamma lärare och förskollärare ha varit känd redan innan legitimationssystemet infördes. Det borde därför ha varit möjligt att i större utsträckning än vad som verkar ha varit fallet förutse vilka problem som skulle kunna uppstå med anledning av reformen. JO konstaterar att införandet av legitimationssystemet har varit ett misslyckande i det avseendet att de långa väntetiderna på beslut har inneburit att många lärare har kommit i kläm. Frågan om vem eller vilka som kan lastas för de felbedömningar som uppenbarligen har gjorts under beredningen av reformen undandrar sig dock JO:s bedömning. JO ser allvarligt på att handläggningstiderna hos Skolverket fortsätter att vara långa. I praktiken innebär detta att enskilda lärare riskerar att gå miste om såväl anställningar som möjligheten att göra karriär. JO uttalar inte någon kritik mot Skolverkets handläggning av den specifika ansökan om legitimation som granskats i detta ärende. En kopia av beslutet översänds till Utbildningsdepartementet för kännedom.

text: Bakgrund

text: Den 1 juli 2011 trädde

text: skollagen (2010:800)

text: i kraft. I regeringens proposition 2010/11:20 Legitimation för lärare och förskollärare, som beslutades den 7 oktober 2010, föreslogs ändringar i bl.a.

text: skollagen

text: som innebar att ett legitimationssystem för lärare och förskollärare skulle införas. Den 2 mars 2011 antog riksdagen, med vissa ändringar, regeringens förslag till lagändringar. Ändringarna skulle träda i kraft den 1 juli 2011, men legitimationssystemet skulle tillämpas fullt ut först fr.o.m. den 1 juli 2012.

text: Legitimationssystemet innebär bl.a. att endast en lärare som har legitimation och som är behörig för viss undervisning får bedriva undervisningen (

text: 2 kap. 13 § skollagen

text: ), att endast en lärare som har legitimation får anställas utan tidsbegränsning (2 kap. 20 §) och att en lärare som inte har legitimation och som beslutar om betyg ska göra det tillsammans med en legitimerad lärare (3 kap. 16 §).

text: Efter en begäran från Skolverket till regeringen i februari 2012 bestämdes, genom lagen (

text: ) om ändring i

text: skollagen

text: , att reglerna skulle börja tillämpas den 1 december 2013 (se

text: prop. 2011/12:144

text: ). För vissa grupper av lärare börjar reglerna om betygssättning att gälla fullt ut den 30 juni 2015 respektive den 30 juni 2018.

text: Det är Skolverket som prövar ansökningar om lärarlegitimation och som fattar beslut i sådana ärenden (

text: 2 kap. 16 § skollagen

text: ). Sedan den 1 december 2013 gäller att Skolverket ska meddela beslut i ärenden om legitimation senast fyra månader efter det att alla handlingar som rör den sökande har kommit in till myndigheten. Det följer av

text: 4 kap. 3 § förordningen (2011:326)

text: om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare (behörighetsförordningen) läst tillsammans med punkt 6 i övergångsbestämmelserna till förordningen. Före den 1 juli 2014 fanns bestämmelsen i

text: 4 kap. 9 § i samma förordning

text: . (Före den 1 december 2013 gällde kravet om fyra månaders handläggningstid endast i ärenden där ett bevis om en utländsk lärar- eller förskollärarutbildning låg till grund för ansökan.)

text: Den 14 mars 2012 besökte jag och tjänstemän från JO:s expedition Skolverket för att få information om arbetet med legitimationer (JO:s ärende dnr 1561-2012). Personal vid Skolverket redogjorde bl.a. för verkets organisation och handläggning av legitimationsärenden.

text: JO har tagit emot många anmälningar om Skolverkets handläggning av ansökningar om lärar- eller förskollärarlegitimation. Sammanlagt rör det sig om ett 50-tal ärenden, varav drygt 20 ärenden under 2014. Det är också vanligt att lärare vid telefonkontakt med handläggare vid JO:s expedition framför synpunkter på och ställer frågor om Skolverkets handläggning av legitimationsansökningar.

text: Vissa klagomål mot Skolverkets hantering av ansökningar – exempelvis att handlingar som lämnats in har kommit bort – har utretts. Både före och efter årsskiftet 2013/14 har dock flertalet klagomål rört långsam handläggning. Jag har hittills, med hänvisning bl.a. till en redovisning som Skolverket lämnade till regeringen i oktober 2013, inte funnit tillräckliga skäl att vidta någon utredningsåtgärd när det gäller de klagomålen.

text: Anmälan

text: I en anmälan, som kom in till JO den 21 april 2014, framförde AA klagomål mot Skolverket angående långsam handläggning av hennes ansökan om lärarlegitimation. Under handläggningen hos JO kompletterade AA sin anmälan. Hon

text: lämnade även in en utskrift från Göteborgs kommuns hemsida med information bl.a. om kommunens villkor för s.k. karriärtjänster.

text: AA anförde i huvudsak följande. Hon ansökte om lärarlegitimation den 30 april 2013. Skolverket hade vid tiden för hennes anmälan till JO inte beslutat i frågan. Den långa handläggningstiden inverkar negativt på hennes möjligheter att göra karriär inom yrket. Hon kan inte söka en ny fast tjänst eller söka en förstalärareller lektorstjänst utan att ha lärarlegitimation. Hon går således miste om bättre betalda tjänster på grund av Skolverkets handläggning. En förstalärartjänst ger

text: 5 000 kronor mer per månad och en lektorstjänst ger 10 000 kronor mer per månad.

text: Utredning

text: JO begärde att Skolverket skulle yttra sig över det som AA hade anfört. Skolverket skulle även allmänt yttra sig över hur verket uppfyller det krav som ställs upp i (numera) 4 kap. 3 behörighetsförordningen och vad verket gör för att förkorta handläggningstiderna.

text: I ett yttrande den 24 juni 2014, som undertecknats av chefsjuristen BB och juristen CC, anfördes i huvudsak följande (den bestämmelse som Skolverket hänvisar till motsvaras i dag av

text: 4 kap. 3 § samma förordning

text: Rättslig reglering

text: Av

text: 4 kap. 9 § förordningen (2011:326)

text: om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare (behörighetsförordningen) framgår att Skolverket ska meddela beslut i ärenden om legitimation senast fyra månader efter det att alla handlingar som gäller den sökande har kommit in till myndigheten. Av punkten 6 i övergångsbestämmelserna till behörighetsförordningen framgår att fram till den l december 2013 gäller 4 kap. 9 § behörighetsförordningen endast för ärenden där bevis över utländsk lärar- eller förskollärarutbildning ligger till grund för ansökan.

text: Utredning

text: Handläggningen i det anmälda ärendet AA:s ansökan registrerades av Skolverket den 30 april 2013. En begäran om komplettering skickades till henne den 31 maj 2013, där Skolverket begärde att hon skulle inkomma med ett giltigt intyg över studier utöver den behörighets givande examen. AA inkom den 14 juni 2013 med ett giltigt intyg över studier utöver den behörighetsgivande examen. Kursen ”Helhetssyn på människors villkor i en föränderlig miljö” vid Göteborgs universitet, bedömdes som en ”otydlig kurs” och sattes den 29 juni 2013 på listan över kurser som skulle utredas. Utredningen av kursen gjordes för att bedöma huruvida kursen kan leda till ytterligare behörighet utöver den behörighetsgivande examen. Skolverket har en utredningsgrupp som systematiskt går igenom äldre ärenden som är på listan över utredning för otydliga kurser för att identifiera fall där ärenden felaktigt är under utredning. Kursen ”Helhetssyn på människors villkor i en föränderlig miljö” vid Göteborgs universitet, bedömdes den 26 maj 2014 inte innehålla ämnesstudier i något skolämne och ärendet kunde därför börja handläggas därefter.

text: Den 27 maj 2014 fattade Skolverket beslut i ärendet och den 28 maj 2014 expedierades beslutet samt lärarlegitimationen.

text: Handläggningen av ansökningar om lärarlegitimation i allmänhet Skolverkets arbete med att legitimera lärare och förskollärare har visat sig vara långt mer komplicerat än vad tidigare kunnat bedömas. Komplexiteten utgörs huvudsakligen av följande områden. – Många examensbevis har varit otydliga på så vis att det inte varit möjligt att utläsa vilka ämnen, årskurser och skolformer utbildningen avsåg att ge behörighet i. För att utreda detta har Skolverket löpande ställt frågor till landets lärosäten för att utreda alla olika typer av examina som givits. Detta arbete har varit mycket tidskrävande och lärosätena har många gånger haft svårt att svara på de frågor som ställs. Svaren har i regel tagit lång tid att få även om det varierat stort mellan lärosäten. I vissa fall ändrar också lärosäten sina bedömningar över tid. – Många lärare har i sina utbildningar läst ämnesövergripande kurser t.ex. ”Människan och naturen”, ”Gräv där du står”, ”Den musiska människan” etc. Det är inte möjligt för Skolverket att utifrån kursnamnen avgöra vilka ämnesbehörigheter dessa kurser ska leda till, varför frågor ställs till aktuellt lärosäte. Skolverket har i dagsläget utrett cirka 7 000 sådana kurser. Detta arbete har också varit mycket tidskrävande och lärosätena har många gånger haft svårt att svara på de frågor som ställts. Svaren har i regel även tagit lång tid att få. För att öka lärosätenas förmåga att hantera frågor från Skolverket har myndigheten under 2013 och 2014 erbjudit ekonomisk ersättning för att lärosätena ska kunna dedicera särskilda personresurser för detta arbete vilket har snabbat upp hantering väsentligt. – I varje fall där ett ärende innehållit ett otydligt examensbevis eller en eller flera otydliga kurser har ärendet fördröjts till dessa oklarheter retts ut. Detta har i många fall handlat om många månader och i vissa fall mer än så. Detta är den huvudsakliga förklaringen till varför så många fått vänta så länge på sina beslut. – Vid några tillfällen har behörighetsreglerna dessutom förändrats vilket har bidragit till att bedömningsarbetet blivit än mer komplext. För att säkerställa en likvärdighet i bedömningarna och möjliggöra en så hög produktivitet som möjligt arbetar Skolverket kontinuerligt med att ta fram bedömningsriktlinjer utifrån lärosätenas svar och gällande regelverk. Varianterna på utfall av olika lärarutbildningar är mycket stort och det kommer ständigt upp ärenden som inte går att bedöma utifrån de riktlinjer som finns varför ytterligare utredningar ständigt krävs. I nuläget har Skolverket upparbetade kontakter med de flesta lärosäten varför enskilda svårigheter i regel kan hanteras relativt snabbt. Sammantaget gör ovanstående att hanteringen av lärarlegitimationer är mycket omfattande och komplex och därigenom också kunskapsintensiv. Det har i dagsläget inkommit cirka 200 000 ansökningar varav cirka 25 000 är oavslutade. Av dessa 25 000 är cirka 20 000 inkomna under 2014. Skolverket arbetar ständigt med att utveckla arbetsformerna för att både stärka rättssäkerheten i bedömningarna och effektiviteten i handläggningen. Målsättningen är att under 2014 kunna hantera de allra flesta ärenden som inkommer under året inom 6 månader för att någon gång efter halvårsskiftet 2015 komma ner till 4 månaders handläggningstid.

text: Bedömning

text: Skolverket ska meddela beslut i ärenden om legitimationer senast 4 månader efter att alla handlingar i ärendet inkommit till myndigheten. Detta gällde dock inte fram till den l december 2013 i sådana beslut som till exempel AA:s ärende. Handläggningen av AA:s ärende har fördröjts på grund av att den ovan nämnda kursen har varit under utredning. När kursen bedömdes färdigutredd ändrades

text: handläggningsstatusen till klar för avgörande och snart därefter fattades beslut i ärendet. Utredningsgruppen ska utreda de kurser som sätts upp på listan för otydliga kurser. Utredningsgruppen prioriterar utredningarna utifrå n de kurser som stoppar handläggningen i flest ärenden och utifrån hur gamla ärendena är och så vidare. I dagsläget ligger utredningsgruppen i princip i fas med sina utredningar. På grund av den stora mängd ansökningar som inkommit till Skolverket och att många ansökningar innehåller otydliga examensbevis eller kurser har handläggningstiderna för lärarlegitimationer dessvärre blivit långa. Skolverkets målsättning är dock att kunna hantera alla ansökningar inom en 6 månaders period och under sista halvåret 2015 hantera ansökningarna under maximalt en 4 månaders handläggningstid.

text: JO:s expedition hämtade in en sammanställning av de ”ärendeaktiviteter” som Skolverket hade genomfört i AA:s ärende. Vidare lämnade CC följande kompletterande upplysningar till JO (det omnämnda e-postmeddelandet har utelämnats):

text: I aktuellt ärende utreddes kursen ”Helhetssyn på människors villkor i en föränderlig miljö” som hade fullgjorts vid Göteborgs universitet. Den sattes upp på listan över utredning för ”otydliga kurser”. Utredningsgruppen som skulle utreda kursen har ingen formell logg för när och hur många gånger en förfrågan angående en kurs har skickas till ett lärosäte. Skolverket har dock fått fram, genom att gå igenom de olika funktionsbrevlådor som använts för dessa förfrågningar, att förfrågan angående kursens innehåll skickades till DD, vid Göteborgs universitet 2013-08-28, 2013-10-11, 2014-04-02 samt 2014-05-19. Göteborgs universitet har dock i epostmeddelande, vilket bifogas nedan, angett till Skolverket att de inte kunde besvara Skolverkets frågor på kursnivå. Det är bakgrunden till att ärendet varit under utredning under en lång period. Som en följd av att Göteborgs universitet inte har besvarat Skolverkets frågor angående ”otydliga kurser” har Skolverket fått bedöma ärendet utifrån den information som fanns tillgänglig. Skolverket prioriterade då att hantera de äldsta ärendena först. Skolverket hanterade först 2011-ärenden, därefter 2012-ärenden och sedan ärenden från 2013. Parallellt med detta arbete skickade Skolverket över listor till Göteborgs universitet för att ge de möjlighet att yttra sig angående innehållet i kurser lästa vid deras universitet. Skolverket har ingen information från lärosätet angående aktuell kurs såsom kursplan eller liknande och har inte heller funnit denna information på annat håll. Skolverket kom sedan fram till att kursen inte innehöll något skolämne.

text: AA fick tillfälle att kommentera remissvaret.

text: Bedömning

text: Efter att legitimationssystemet för lärare och förskollärare infördes den 1 juli 2011 har det gjorts ett antal ändringar av reglerna. Sedan den 1 december 2013 gäller att lärare och förskollärare ska vara legitimerade, bl.a. för att kunna få en tillsvidareanställning. AA har i sin anmälan till JO bl.a. pekat på att hon inte kan söka en förstalärartjänst utan att ha en lärarlegitimation.

text: Med hänsyn till den stora betydelse som legitimationen har för att lärare ska kunna arbeta och göra karriär i yrket är det givetvis viktigt att ansökningar om legitimation handläggs så snabbt som möjligt av Skolverket. Sedan den 1 december

text: 2013 gäller att Skolverket ska meddela ett beslut inom fyra månader efter det att alla handlingar som rör den sökande har kommit in till verket.

text: Det står klart att ett stort antal lärare som ansökt om legitimation har fått vänta många månader på ett beslut. Klagomålen till JO har i ett flertal fall gällt handläggningstider som överstigit ett år. Enligt Skolverket beror de långa handläggningstiderna bl.a. på det mycket stora antalet ansökningar (i remissvaret uppges att det då hade kommit in ca 200 000 ansökningar) och att det i många ärenden förekommer svårutredda och svårbedömda frågor, t.ex. om otydliga examensbevis som den enskilde har grundat sin ansökan på.

text: Som har framgått flyttades, efter en begäran från Skolverket, tidpunkten för när kraven på legitimation skulle börja gälla från den 1 juli 2012 till den 1 december 2013. I förarbetena till den lagändringen uppgavs bl.a. följande: ”För närvarande finns det enligt Skolverket cirka 180 000 verksamma lärare och förskollärare.” (

text: Prop. 2011/12:144 s. 12

text: .) Den sakuppgiften måste rimligen ha varit känd redan innan legitimationssystemet infördes. Det borde därför ha varit möjligt att i större utsträckning än vad som verkar ha varit fallet förutse vilka problem som skulle kunna uppstå. Det kan konstateras att reformen har varit ett misslyckande i det avseendet att de långa väntetiderna på beslut i legitimationsärenden har inneburit att många lärare har kommit i kläm. Frågan om vem eller vilka som kan lastas för de felbedömningar som uppenbarligen har gjorts under beredningen av reformen undandrar sig dock min bedömning.

text: Jag ser allvarligt på att handläggningstiderna hos Skolverket har fortsatt att vara långa även efter att det blev ”skarpt läge”, dvs. efter att kravet på legitimation började gälla (i huvudsak den 1 december 2013). I remissvaret anför verket att målsättningen för 2014 är att hantera ärenden inom sex månader och verket bedömer att man först under senare hälften av 2015 kommer att kunna leva upp till kravet i förordningen om ett beslut inom fyra månader. Detta är anmärkningsvärt. I sammanhanget noterar jag att på Skolverkets webbplats lämnas bl.a. följande information (det anges att innehållet har granskats den 1 december 2014): För närvarande ligger prognosen för handläggning av nya ansökningar om legitimation på mellan 6-9 månader. Ansökningar om att komplettera en redan befintlig legitimation med ytterligare behörighet tar ofta längre tid att handlägga. Vår prognos ligger för närvarande på mellan 9-12 månader. Detta beror på att vi fick in väldigt många ansökningar på kort tid i slutet av 2013 och början av 2014, som vi tyvärr inte haft tillräcklig kapacitet att hantera så snabbt som vi skulle önska. Detta innebär att Skolverkets prognos om handläggningstiden för ett ”nytt” ärende verkar ha försämrats sedan remissvaret lämnades till JO, vilket naturligtvis är oroväckande. Den sammantagna bilden är att Skolverket under överskådlig tid saknar förutsättningar för att hantera legitimationsärenden inom en rimlig tid.

text: När det gäller AA:s ärende framgår bl.a. följande av utredningen. Hennes ansökan registrerades hos Skolverket den 30 april 2013. Efter en begäran från Skolverket om att hon skulle komplettera sin ansökan antecknades hos Skolverket den 29 juni 2013 att kursen ”Helhetssyn på människans villkor i en föränderlig miljö” var

text: ”otydlig”. Samma dag fick ärendet statusen ”Avvaktar utredning”. Den 26 maj 2014 antecknades i ärendet bl.a. ”Otydlig kurs bedöms ej påverka utfall på legitimation […]” och ”Klar för beslut”. Ett beslut fattades den 28 maj 2014.

text: Den huvudsakliga anledningen till den utdragna handläggningen har varit att Skolverket först efter nästan ett år kunde bedöma en kurs som ”låg utöver” AA:s behörighetsgivande examen. Det är olyckligt att Skolverket och det berörda lärosätet hade svårt att bedöma kursen. Detta särskilt som AA:s ansökan i övrigt verkar ha varit helt okomplicerad – ett beslut om legitimation till AA fattades bara någon dag efter att kursen hade bedömts. Av utredningen framgår emellertid att Skolverket relativt snabbt vände sig till lärosätet för att få hjälp med bedömningen av kursen och att Skolverket har tagit kontakt med lärosätet flera gånger för att få ett svar. Även om handläggningstiden i AA:s fall har varit oacceptabelt lång har jag inte underlag för att hävda att Skolverket borde ha prioriterat just hennes ansökan annorlunda eller ha vidtagit någon ytterligare åtgärd för att utreda den aktuella kursen. Jag avstår därför från att uttala någon kritik mot Skolverkets hantering av ärendet.

text: Sammanfattningsvis kan det konstateras att hanteringen av införandet av reformen om legitimation för lärare och förskollärare har varit bristfällig i den meningen att det i många fall har förekommit oacceptabelt långa väntetider för den som har ansökt om legitimation. De uppgifter som har kommit fram om arbetssituationen vid Skolverket ger intryck av att problemet med långa handläggningstider kommer att bestå under lång tid framöver. I praktiken innebär detta att enskilda lärare riskerar att gå miste om såväl anställningar som möjligheten att göra karriär, vilket givetvis är bekymmersamt.

text: En kopia av detta beslut översänds till Utbildningsdepartementet för kännedom.

text: Ärendet avslutas.