avgjordAv: Justitieombudsmannen Per Lennerbrant

nyckelord:
Allmänna handlingar
Information
Objektivitet, opartiskhet, saklighet

title: Uttalanden med anledning av att en myndighet blockerat en användare från myndighetens konto på X (före detta Twitter)

sammanfattning: En användare blockerades från en myndighets konto på X. Utredningen gör det inte möjligt för JO att göra en bedömning av det aktuella fallet. I stället uttalar sig JO i generella termer om en myndighets blockering av en användare från sitt konto.

text: Anmälan

text: A.A. anmälde Sveriges generalkonsulat i Jerusalem för att myndigheten blockerat hans användarkonto under pseudonym från myndighetens konto på X (före detta Twitter). Enligt anmälan hade konsulatet genom blockeringen hindrat A.A. från att läsa officiella meddelanden till allmänheten, utan att ge honom varken en förklaring eller ett skriftligt beslut.

text: Utredning

text: JO hämtade in Utrikesdepartementets riktlinjer och rutiner för konton i sociala medier. I enlighet med JO:s begäran yttrade sig Utrikesdepartementet (rättschefen B.B.) till JO den 30 april 2024. Enligt yttrandet hade generalkonsulatet uppgett i huvudsak följande till departementet.

text: Generalkonsulatet har valt att upprätthålla två konton i sociala medier: ett på X (f.d. Twitter) och ett på Facebook. Dessa används i huvudsak för att informera användare som väljer att följa kontona om Sverige, svensk utrikespolitik samt generalkonsulatets aktiviteter. För information till allmänheten i förhållande till det förvaltningsmässiga uppdraget, dvs. konsulära och migrationsrelaterade frågor inklusive reserekommendationer och råd till svenska medborgare, används myndighetens hemsida på swedenabroad.se. Generalkonsulatet verkar i en starkt polariserad miljö med hårda motsättningar. Detta återspeglas också med regelbundenhet i kommentarsfälten på de två sociala mediekanaler som myndigheten upprätthåller. I enlighet med dokumentet ”Sociala medier i utrikesrepresentationen – vägledning” tillämpar generalkonsulatet därför en aktiv övervakning av inlägg och kommentarer som andra konton publicerar på myndighetens sociala mediekanaler. [– – –] Generalkonsulatet har inte gjort någon ny blockering kring tiden för nu aktuell anmälan till JO (oktober 2023). Ett användarkonto på X … blockerades av generalkonsulatet i januari 2023 efter att kontot vid upprepade tillfällen brutit

text: mot regelverket genom inlägg och kommentarer vars innehåll kan uppfattas som stötande och inte hålla en god samtalston. [– – –] Huruvida användarkontot … tillhör anmälaren A.A. kan dock inte verifieras eller bekräftas av generalkonsulatet. A.A. har inte i sin anmälan till JO uppgett användarnamnet på det konto på X som han uppger har blockerats. Han har inte heller till generalkonsulatet inkommit med förfrågan eller begäran om avblockering av något specifikt konto. Generalkonsulatet noterar att anmälaren uppger att denne uppträder på X under pseudonym. Generalkonsulatet vidhåller att den bedömning som låg till grund för blockeringen av det aktuella användarkontot i januari 2023 är riktig, även om tjänsteanteckning om åtgärden ej kunnat återfinnas. Generalkonsulatet kommer fortsättningsvis, om behov av liknande åtgärder skulle uppstå, säkerställa att sådana åtgärder dokumenteras i form av tjänsteanteckning, samt att användare meddelas om skälen till åtgärden. Utrikesdepartementet redovisade följande bedömning av det som kommit fram.

text: Kommunikation i sociala medier är ett viktigt verktyg för att fullgöra utrikesrepresentationens uppdrag att informera om Sverige och svenska förhållanden. Aktörer med andra intressen kan ofta vilja störa eller förminska den kommunikationen. I vissa fall kan det vara lämpligt och nödvändigt att blockera en användare från myndighetens konto. Det finns därför en vägledning för de åtgärder som kan och bör vidtas.

text: Blockeringen innebar att det blockerade kontot inte har tillgång till konsulatets konto på X. Med utgångspunkt i generalkonsulatets beskrivning bedöms att blockeringen har gjorts på sakliga grunder och även i övrigt varit förenlig med

text: regeringsformens

text: krav på saklighet och opartiskhet. Som konsulatet har konstaterat hade det dock varit lämpligt att även följa departementets vägledning när det gäller kommunikation och dokumentation av åtgärden.

text: A.A. kommenterade Utrikesdepartementets yttrande.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter ska i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet (

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: ). Principen kommer också till uttryck i

text: 5 § andra stycket förvaltningslagen

text: Bestämmelsen omfattar inte bara hur en sak rent faktiskt har handlagts och vilka verkliga skäl som ligger bakom ett beslut eller annat handlande från en myndighet. Även hur myndighetens agerande uppfattas är av betydelse. (Bull och Sterzel,

text: Regeringsformen

text: - en kommentar [2023 version 5, JUNO], s. 57).

text: Var och en är gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet och informationsfrihet (2 kap. 1 § första stycket 1 och 2

text: regeringsformen

text: ). Till främjande av ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande ska var och en ha rätt att ta del av allmänna handlingar (

text: 2 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen

text: ). I offentlighets- och sekretesslagen finns bestämmelser om rätt att ta del av uppgifter ur en allmän handling (

text: 6 kap. 4 §

text: En självklar utgångspunkt när en myndighet medverkar på sociala medier är att det sker i enlighet med de författningar som finns. Det innebär att myndigheten måste leva upp till

text: regeringsformens

text: krav på saklighet och opartiskhet. För att hanteringen av myndighetens sociala medier ska vara saklig och korrekt är det viktigt att det finns tydliga rutiner. Kommentarer på en myndighets sida på sociala medier ska betraktas som allmänna handlingar. (Se t.ex. JO 2014/15 s. 137, dnr

text: , och JO:s beslut den 9 september 2021, dnr

text: m.fl.)

text: Bedömning

text: A.A. har inte bekräftat att det var hans konto som blev blockerat i januari 2023. Jag går därför inte närmare in på vad han fört fram i sin anmälan om att konsulatet olovligen har begränsat hans rättigheter. I stället uttalar jag mig i generella termer om en myndighets blockering av en användare från sitt konto på exempelvis X.

text: Som regel finns det flera sätt att komma i kontakt med en myndighet och ta del av den information som myndigheten håller tillgänglig. Den blockerade kan också ge uttryck för sina åsikter på en annan plats. En blockering kan därför som utgångspunkt inte anses utgöra en otillåten begränsning av den enskildes yttrande- eller informationsfrihet eller av dennes rätt att ta del av allmänna handlingar och uppgifter.

text: Det kan i vissa fall vara sakligt motiverat att blockera en användare från en myndighets konto. Exempel på sådana fall nämns i den vägledning som citeras nedan. Om en blockering kan bli aktuell bör myndigheten hantera frågan enligt fastlagda skriftliga riktlinjer eller motsvarande, vilket främjar en enhetlig hållning från myndighetens sida. En blockering bör dokumenteras, så att kontohavaren kan underrättas om skälen för blockeringen och en granskning i efterhand blir möjlig. Vidare bör åtgärden användas restriktivt och föregås av noggranna överväganden i det enskilda fallet.

text: I Utrikesdepartementets vägledning ”Sociala medier i utrikesrepresentationen” anges följande om att blockera användare (avsnitt 5.1 och 7.2).

text: Att avgöra när ett yttrande ska bemötas, besvaras, tas bort eller i allvarliga fall där en användare behöver blockeras, är i stor utsträckning en bedömningsfråga. På utrikesrepresentationens konton finns möjlighet att lämna kommentarer och användarna uppmanas att hålla en god samtalston. Användarna får inte publicera inlägg eller kommentarer som: utgör uppvigling, hets mot folkgrupp, barnpornografibrott, olaga våldsskildring eller intrång i någon annans upphovsrätt eller liknande rättighet, innehåller kränkande personuppgifter eller på annat sätt bryter mot svensk lag, inte håller sig till ämnet, t.ex. marknadsföring eller spam, eller inte håller en god samtalston, till exempel nedsättande kommentarer eller kommentarer med grovt språkbruk. Inlägg eller kommentarer som bryter mot reglerna kan komma att raderas från myndighetens konton. Personer som upprepade gånger bryter mot reglerna kan komma att blockeras. [– – –]

text: Kommentarer som strider mot lagen om elektroniska anslagstavlor, EU:s allmänna dataskyddsförordning eller innehåller sekretessbelagda uppgifter ska tas bort om det är möjligt. […] Även kommentarer som på annat sätt strider mot denna vägledning bör tas bort enligt ovan. När det gäller dessa kriterier är det viktigt att göra en konsekvent och enhetlig bedömning av vilka kommentarer som tas bort. [– – –] Det kan även finnas tillfällen när det är aktuellt att blockera användare. Blockering bör användas restriktivt, eftersom den som blockeras inte kan interagera och i vissa fall inte ta del av den information som sprids via det sociala mediet. Att kunna ta del av information från en myndighet är en viktig del av offentlighetsprincipen, och en grundläggande demokratisk rättighet. Om en användare ändå blockeras görs en tjänsteanteckning där det motiveras varför användaren har blockerats. I samband med blockeringen bör användaren normalt informeras via direktmeddelande om att den blockeras och varför. Ta en skärmdump på konversationen och håll den ordnad eller diarieförd enligt myndighetens rutiner tillsammans med tjänsteanteckningen.

text: Vägledningen framstår generellt sett som ett sakligt utformat stöd när det uppstår en fråga om blockering av ett konto.

text: Det är oklart om blockeringen i januari 2023 dokumenterades på det sätt som anges i vägledningen. Generalkonsulatet har uppgett att om det finns behov av att blockera en användare igen så kommer det att dokumenteras i en tjänsteanteckning och användaren kommer få ta del av skälen till blockeringen. Vad som har kommit fram i denna del ger mig inte anledning att rikta någon kritik mot konsulatet eller Utrikesdepartementet.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Per Lennerbrant. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Rättssakkunniga Johanna Cervin-Ellqvist har föredragit ärendet och byråchefen Sara Johannesson har deltagit i beredningen.


nyckelord: Anstalt Bemötande

publisher: Justitieombudsmannen

title: Anmälan mot Kriminalvården, anstalten Fosie, om förhållandena för intagna i anstalten

org: jo

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan som kom in till JO den 4 december 2017 klagade AA på förhållandena för honom och andra intagna i anstalten. Han anförde i huvudsak följande:

type: stycke

text: Duschen och hans bostadsrum är en sanitär olägenhet med hår, snus och silverfiskar. Det saknas skrivbordsstol och papperskorg. Intagna har fått sova med dubbla filtar, kläder, långkalsonger, mössa och vantar. Hans frukost har varit fylld med hårstrån. Promenadgårdarna är i så dåligt skick att det finns risk att intagna som visats där halkar på en beläggning av mossa och ruttna löv. Det kan krävas fyra ”flaggningar” och två och en halv timmes väntan att få gå på toaletten. Det finns varken papperskorg eller hink att utföra sina toalettbehov i. Nattetid har centralvakten svarat att han ”får hålla sig som alla vuxna människor”. Han har vägrats att ringa till sin advokat, placeringssektionen och Boendestöd på grund av personalens tidsbrist. Personalen har dock tid att bl.a. spela pingis och kortspel. Han har inte fått möjlighet att planera sin frigång. Klienthandläggaren styr hur han ska använda sina pengar vid hemresa. Han får inte åka taxi och 1:a klass utan hänvisas till buss och 2:a klass. Han får varken kopior av eller någon återkoppling från kriminalvårdsinspektören på de hemställningar han skrivit. Han har blivit mobbad och det har gjorts försök att ”varva upp” honom.

text: Utredning

text: JO begärde att Kriminalvården skulle yttra sig över det som AA anfört.

text: Kriminalvårdens remissvar I sitt remissvar anförde Kriminalvården, region Syd, genom regionchefen, följande:

text: I remissen från JO begärs ett yttrande från Kriminalvården beträffande AA:s anmälan till JO avseende städning av utrymmen inom anstalten, såväl inomhus

text: som utomhus, bemötande från personal, avsaknad av återkoppling från kriminalvårdsinspektör, att han inte fick ringa sin advokat m.m. Med anledning av ovanstående har uppgifter inhämtats från BB, kriminalvårdsinspektör vid anstalten Fosie. BB var dock ledig under denna period och hennes ställföreträdare var CC Information har även erhållits från Kriminalvårdens register (KVR).

text: Av KVR framkommer bland annat följande:

text: AA ankom till anstalten Fosie den 21 november 2017 från anstalten Norrtälje. Under perioden 26 november 2017 – 11 december 2017 var han placerad i avskildhet och han frigavs villkorligt samma datum som avskildheten upphörde, dvs. den 11 december 2017. Avskildhetsplaceringen omprövades av Kriminalvården men anstaltens beslut ändrades inte. Anledningen till att AA placerades i avskildhet var att det bedömdes föreligga risk för hans egen eller någon annans säkerhet till liv eller hälsa. Situationen med övriga intagna hade vid ett flertal tillfällen uppfattats som hotfull och provokativ och anstalten hade försökt lösa situationen genom att flytta AA mellan olika avdelningar. Han har även vägrat att följa anstaltens anvisningar. Innan han placerades i avskildhet var han placerad på SRI-avdelning, en avdelning för särskilt resurskrävande intagna. Många av de som placeras här har någon form av psykiatrisk problematik och avdelningarna har såväl psykolog som psykiatriker knutna till sig. AA hade först sin grundplacering på SRI avdelning 2, en avdelning för introverta, lite lugnare, intagna. Han förflyttades dock efter två dagar till SRI avdelning 3 där de mer utåtagerande intagna är placerade.

text: BB anför följande:

text: Under perioden som AA var placerad i avskildhet var han placerad i OBS 1. OBS 1 och OBS 2 är placerade bredvid varandra och det är således maximalt två intagna som kan vara placerade i denna korridor/avdelning samtidigt. Dusch och toalett, som används av båda för det fall båda rummen är belagda, är placerad utanför bostadsrummen i en liten farstu. Vad gäller rutinen för städning förhåller det sig så att de klienter som befinner sig i avskildhet på OBS själva städar dusch och toalett regelbundet. Om ett utrymme, speciellt en OBS-cell, är nedsmutsad med blod eller avföring/urin så använder anstalten sig av OCAB för sanering. Då dusch och toalett är placerade utanför bostadsrummen måste de intagna kontakta personalen för att duscha och/eller gå på toaletten. När detta är gjort och den intagna ska föras tillbaka till sitt bostadsrum kontrollerar personalen utrymmet. För det fall det skulle vara onormalt nersmutsat efter användande är personalen medveten om vilken intagen som använt sig av dusch/toalett. Vad avser bostadsrummens inredning är de i OBS 1 och 2 utrustade som bostadsrummen på avdelningarna. Baserat på AA:s agerande, att han varit hotfull, gjordes bedömningen att han inte skulle ha fullt utrustat bostadsrum, därav avsaknad av bland annat papperskorg och skrivbordsstol. Bedömningen gjordes att det fanns en påtaglig risk för att AA skulle kasta vad som fanns tillgängligt när personal öppnade dörren. En papperskorg var dock placerad utanför cellen. Vad avser promenadgårdarnas skick framkommer av samtal med personal som arbetar på avdelningen att det är korrekt att det var en del löv/alger mm på dessa. Fastighetstekniker åtgärdade problemet genom högtryckstvätt och saltning varefter skicket på promenadgårdarna blev bättre. När det kommer till händelsen att AA flaggade på ett flertal gånger för att gå på toaletten framgår det av avskildhetsliggaren att AA vid tillfället erhöll information om att personalen vid tillfället var upptagen med en annan intagen, placerad i OBS 3, som var på toaletten men att de kommer så fort de kan. Uppskattningsvis tog detta maximalt 20-30 minuter. När personal senare kommer till bostadsrummet hade AA gjort sina behov i en plastpåse. Han erbjuds mopp och

text: städmedel och accepterar detta utan synpunkter. På natten kan det i undantagsfall ta något längre tid innan personal kommer vid denna typ av flaggning men då beror det på extraordinära omständigheter, exempelvis sjuktransport och dyl. Avseende telefonsamtal framkommer av daganteckningar och samtal med personal att AA den 28–29 november 2017 blivit tillfrågad om han ville ringa sin advokat. Han gjorde det men fick inget svar och senare tröttnade AA att försöka. AA erbjöds den 5 december 2017 att ringa placeringsenheten och han fick även boendestödjaren inlagd i Kriminalvårdens system, INTIKEN. Beträffande vakternas förehavanden under arbetstid är det viktigt att personal finns där de intagna befinner sig och ibland spelar de bordtennis eller kort med de intagna. Detta är en del av deras arbete. Vad gäller hemresan och planeringen av denna framkommer följande. AA begärde att anstalten bokade och betalade en 1:a klassbiljett med taxi. Anstalten informerade då AA att anstalten kommer att boka 2:a klass alternativt att AA betalar 1:a klass biljett för egna pengar. Ett annat alternativ som erbjöds var att anstalten bokade 2:a klass biljett och sedan fick AA boka om biljetten till en 1:a klass och betala mellanskillnaden själv. Den 4 december 2017 under kollegium ringde anstalten och AA upp AA:s mor som uppgav att hon avsåg att komma ner till Malmö i samband med AA:s villkorliga frigivning. Vad AA anfört om att personalen mobbat honom är inte detta något som anstalten känner till. Inte heller att någon har skrikit på honom, möjligtvis höjt rösten för att han ska förstå allvaret i rådande situation. Att personalen ska ha försökt att varva upp honom är inte heller korrekt. Tvärtom har personalen arbetat till det yttersta för att försöka hålla AA lugn. AA anför vidare att han inte fått någon återkoppling från kriminalvårdsinspektören, han blir vägrad kopior och får inte ut sina hemställan. Såväl kriminalvårdsinspektör, klienthandläggare som övrig personal som arbetade med AA har uppgett att de anser att de gjort det lilla extra för att kunna bemöta AA:s alla frågor och hjälpa till med hans problem. I samtal med dem har inget framkommit att AA nekats att kontakta sin advokat, däremot så har anstalten inte exempelvis faxat allt som begärts då saken inte var kopplad till pågående ärende. Anstalten tar kopior till intagna på deras hemställan om de så önskar och vad avser kopior på beslut är detta möjligt att få. Att det skulle vara kallt i anstalten besvarar anstalten att vid tidpunkten var uppmätt temperatur godkänd. Det blir dock kallare i anstalten vintertid. Vad slutligen avser att frukosten inte kunde ätas då det var fullt av hårstrån i maten är inte detta heller något som anstalten haft kännedom om. Det finns inte något dokumenterat avseende detta och personal har inte heller fått höra av AA att detta skulle vara något problem under tiden han befann sig på avdelningen.

text: Av upprättade daganteckningar framkommer bland annat följande:

text: Personalen har vid ett flertal tillfällen försökt nå AA:s advokat då AA önskat kontakta honom, dock utan resultat. Vid ett tillfälle frågade personalen om han ville kontakta advokaten i ett pågående ärende men AA uppgav då att han istället ville kontakta sin boendestödjare. Det framkommer vidare att personal har faxat handlingar till advokaten vid ett tillfälle vilket avsåg ett pågående ärende. Vad avser hemresan framgår att AA inkom med en hemställan den 23 november 2017 enligt vilken han ville resa hem med taxi samt tåg i första klass. Anstalten avslog hans begäran den 28 november 2017 och beslutet fastställdes av Kriminalvården den 4 december 2017. Det finns vidare anteckning om att AA pratat med sin mamma om hemresan och att hon skulle ombesörja bokning av biljetter samt komma och hämta honom vid tid för villkorlig frigivning. AA har inkommit med ett stort antal hemställan under tiden i anstalten Fosie, av upprättad daganteckning framgår att han inkom med 10–12 hemställan om dagen under tiden han var placerad ute på avdelning. Det framkommer dessutom att han i samma hemstäl-

text: lan anför ett antal olika saker. Vidare framgår att samtal med kriminalvårdsinspektör har skett den 4 december 2017.

text: Författningsbestämmelser

text: Av

text: 1 kap. 4 § fängelselagen (2010:610)

text: , FäL, framgår att varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med frihetsberövandet. Av 1 kap. 6 § FäL framgår att verkställigheten inte får innebära andra begränsningar i den intagnes frihet än som följer av denna lag eller som är nödvändiga för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. En kontroll- eller tvångsåtgärd får endast användas om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. Av 1 kap. 17 § Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd för fängelse, FARK Fängelse, framkommer följande. En intagens bostadsrum ska vara utrustat med stol, bord, skåp eller hylla, säng, bäddutrustning, spegel, anslagstavla, mugg, väckarklocka, radio samt anordning som gör att den intagne själv kan reglera inflödet av dagsljus. - - - Utrustningen får begränsas om det är nödvändigt för att förhindra att den intagne allvarligt skadar sig själv eller annan eller gör sig skyldig till skadegörelse. För en intagen som är placerad i avskildhet får begränsningar också göras om det är nödvändigt på grund av lokalernas utformning eller om placeringen i avskildhet är tillfällig. Om placeringen i avskildhet är tillfällig ska bostadsrummet, utifrån förutsättningarna i det enskilda fallet, utrustas så att standarden för ett normalutrustat bostadsrum uppnås i den utsträckning det är lämpligt. - - - Av 1 kap. 20 § FARK Fängelse framgår att om en intagen vill tala med en representant för ledningen av anstalten, ska tillfälle till det ges så snart det lämpligen kan ske. Kriminalvården bestämmer vem som vid ett visst samtal representerar ledningen. Av 1 kap. 24 § FARK Fängelse kan utläsas att en intagen ska hålla god ordning i bostadsrummet och medverka till att hålla god ordning i gemensamma utrymmen. Av dess allmänna råd framgår att med god ordning avses t.ex. att städa bostadsrummet regelbundet och att inte förvara livsmedel eller annat på ett sätt som kan vålla sanitär olägenhet. - - - Av 13 kap. 6 § FARK Fängelse framkommer att en intagen får beviljas bidrag för uppehälle, resor och kläder i samband med permission eller särskild permission. - - -

text: Kriminalvårdens, Region Syds, bedömning

text: Av Kriminalvårdens regelverk framkommer att de intagna ska bemötas med respekt och med förståelse för de svårigheter som är förenade med ett frihetsberövande. Det är således av stor vikt att personalens agerande är korrekt och respektfullt och inte uttalar sig på ett nedvärderande sätt, speciellt med tanke på den utsatta situation de intagna befinner sig i. Av vad som framkommit av inhämtad information från anstalten känner anstalten inte till att någon ur personalen trakasserat honom utan anför att all personal agerat professionellt utgående från de särskilda omständigheter som präglat FJ:s

text: vistelse i anstalten. Det är naturligtvis beklagligt att AA uppfattat situationer på det sätt han beskriver som i sin tur bestrids av dokumentation och personalen på anstalten Fosie. Vad avser AA:s övriga synpunkter framkommer av företagen utredning att anstalten ombesörjt en del av dessa och andra har anstalten inte haft någon vetskap om. Sammanfattningsvis kan konstateras att utredningen inte visar att anstalten Fosie begått något fel eller hanterat uppkomna situationer oprofessionellt. Kriminalvården, Region Syd, gör bedömningen att anstaltens förfarande avseende aktuellt ärende varit korrekt. Kriminalvården, Region Syd, bedömer inte att något som framkommit i utredningen föranleder någon anmälan till PAN. AA gavs tillfälle att kommentera remissvaret.

text: Rättslig reglering

text: Kriminalvården har i sitt remissvar redogjort för de bestämmelser som har betydelse i ärendet.

text: Bedömning

text: Möjlighet att uträtta toalettbehov Av Kriminalvårdens yttrande framgår att anstalten har en annan bild av hur lång tid AA fått vänta på toalettbesök än den han själv beskrivit. Oavsett om det handlat om 20–30 minuters väntan eller om över två timmars väntan kan jag konstatera att AA nödgades att uträtta sina behov i en plastpåse. Att vara hänvisad till att uträtta sina behov i en plastpåse eller papperskorg måste typiskt sett upplevas som förnedrande av den enskilde. Europarådets kommitté mot tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning (CPT) besökte i maj 2015 bl.a. två svenska häkten där det inte fanns toalett i bostadsrummen. I sin rapport efter besöket rekommenderade CPT att åtgärder skulle vidtas så att intagna som behöver använda toaletten oavsett tidpunkt på dygnet kan släppas ut från sina bostadsrum utan onödigt dröjsmål (se CPT/Inf [2016] 1, s. 34). Jag ansluter mig till detta uttalande.

text: Hygien i dusch och toalettutrymmen Av utredningen framgår att den rutin som gäller på avskildhetsavdelningen är att de intagna regelbundet ska städa duschar och toaletter. Jag vill i detta sammanhang framhålla att även om städuppgiften enligt anstaltens rutiner lagts på de intagna är det ytterst Kriminalvårdens ansvar att se till att en tillfredsställande hygienisk nivå upprätthålls i myndighetens lokaler.

text: Övrigt Det som i övrigt har kommit fram genom utredningen ger mig inte anledning att rikta någon kritik mot anstalten eller att göra några andra uttalanden.

text: Ärendet avslutas.

type: avgorande


avgjordAv: Justitieombudsmannen Katarina Påhlsson

nyckelord:
Anstalt
Avskildhet (isolering)
Dokumentation
Grundläggande fri- och rättigheter

title: Kritik mot Kriminalvården, anstalten Mariefred, för att inte ha erbjudit intagna utomhusvistelse i tillräcklig omfattning i samband med beslut om avskildhet

sammanfattning: En intagen har klagat på att han inte har getts möjlighet till en timmes daglig utomhusvistelse i samband med flera placeringar i avskildhet. JO understryker i beslutet att en timmes daglig utomhusvistelse är en grundläggande rättighet som intagna bara kan nekas om det finns synnerliga skäl. Av utredningen i ärendet drar hon slutsatsen att det i anstalten Mariefred har rått en felaktig uppfattning om att denna rättighet inte gäller vid beslut om avskildhet. Enligt JO är det mycket allvarligt, och det får hållas för visst att den bristande kunskapen hos anstaltens personal har begränsat de intagnas möjligheter att vistas utomhus. JO kritiserar anstalten och förutsätter att rutinerna nu har setts över så att utomhusvistelse möjliggörs i större utsträckning även i samband med beslut om avskildhet.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 19 oktober 2022 klagade AA på Kriminalvården, anstalten Mariefred. AA anförde i huvudsak följande.

text: Han har varit placerad i avskildhet vid tre tillfällen i anstalten. Endast vid ett av dessa tillfällen fick han komma ut på promenad och då bara i tio minuter. Han har fått besked om att rätten till utomhusvistelse inte gäller vid avskildhet.

text: Utredning

text: En rättssakkunnig hos JO hämtade inledningsvis in muntliga upplysningar från en kriminalvårdsinspektör vid anstalten. Vid samtalet framförde tjänstemannen bl.a. följande:

text: Anmälaren har varit placerad i avskildhet enligt 6 kap. 5 § och 6 kap. 8 § fängelselagen. Det har inträffat händelser som har medfört att alla på avdelningen placerats i avskildhet. Under sådana förhållanden får intagna inte möjlighet att vistas utomhus förrän avskildheten hävs, högst ett respektive fyra dygn senare, beroende på vilken av paragraferna som varit aktuell.

text: Kriminalvården uppmanades därefter att yttra sig över AA:s anmälan. I remissvaret anförde Kriminalvården genom regionchefen för Region Mitt, i huvudsak följande:

text: Sakförhållanden

text: Uppgifter om sakförhållanden har inhämtats från verksamhetsområdet (VO) Mariefred och kriminalvårdsregistret (KVR). Genom utredningen har sammanfattningsvis följande framkommit. Under den i anmälan aktuella tidsperioden har AA varit placerad i avskildhet vid fyra tillfällen. Två tillfällen rör avskildhet enligt 6 kap. 5 § FäL, varav det ena tillfället rörde ett och ett halvt dygn och det andra tillfället 25 minuter. Vid två tillfällen har AA varit placerad i avskildhet enligt 6 kap. 8 § FäL, vid det ena tillfället rörde det sig om ungefär två dygn och det andra tillfället tre dygn. De avskildheter som åsyftas i anmälan borde enligt anstalten Mariefred gälla de två tillfällena när AA varit avskildhetsplacerad enligt 6 kap. 8 § FäL. Vid vissa incidenter i anstalten väljer anstalten att avskilja en hel avdelning enligt 6 kap. 8 § FäL, för att utifrån rapporter om misstänkt misskötsamhet kunna genomföra en utredning om vad som har inträffat. Bedömningen är då att de intagna behöver hållas avskilda för att inte utredningen ska äventyras. Anstalten behöver genomföra utredningen skyndsamt, och avdelningspersonal tar under tiden avskildheterna pågår hand om de intagnas möjligheter att sköta toalettbesök och hygien, samt delar ut mat. Av resurs- och säkerhetsskäl anser anstalten att det finns svårigheter att under denna begränsade tid som avskildheterna pågår kunna ge möjlighet till en timmes utomhusvistelse varje dag för de avskilda intagna. Anstalten uppger att de kommer att se över sina rutiner och kommer att vidta åtgärder vid avskildheter som varar över ett par dygn för att tillse möjlighet till en timmes utomhusvistelse varje dag för de intagna. Det finns ingen dokumentation i kriminalvårdsregistret om AA:s möjligheter till utomhusvistelse under de aktuella avskildheterna.

text: Tillämpliga bestämmelser

text: Av

text: 1 kap. 4 § Fängelselagen (2010:610)

text: (FäL) framgår att varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med frihetsberövandet. Av 1 kap. 6 § FäL framgår att verkställigheten inte får innebära andra begränsningar i den intagnes frihet än som följer av denna lag eller som är nödvändiga för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas. En kontroll- eller tvångsåtgärd får endast användas om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. Av 4 kap. 1 § FäL framgår att en intagen ska ges möjlighet att vistas utomhus minst en timme varje dag, om det inte finns synnerliga skäl mot det. Av allmänna råd till 4 kap. 1 § FäL som återfinns i Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd om fängelse (

text: KVFS 2011:1

text: ) (FARK Fängelse) framgår att synnerliga skäl mot att ge möjlighet till en timmes utomhusvistelse varje dag kan finnas t.ex. vid en oförutsedd situation som gör det nödvändigt att hålla de intagna avskilda från varandra med stöd av

text: 6 kap. 5 § fängelselagen (2010:610)

text: och det till följd därav saknas praktiska förutsättningar att låta de intagna vistas utomhus. Av 6 kap. 5 § FäL framgår att intagna får tillfälligt hållas avskilda från varandra, om det är nödvändigt för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätthållas.

text: Av 6 kap. 8 § FäL framgår att under utredning av frågor enligt 12 kap. 1 § denna lag eller enligt

text: 26 kap.

text: 6 a

text: och

text: 7 §§

text: brottsbalken

text: får en intagen tillfälligt hållas avskild från andra intagna i den utsträckning det är absolut nödvändigt för att syftet med utredningen inte ska äventyras. Den intagne får inte hållas avskild under längre tid än fyra dygn.

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Rätten till daglig utomhusvistelse är en grundläggande rättighet som kan inskränkas endast under mycket speciella omständigheter. JO har i ett flertal beslut gett sin syn på tillämpningen av bestämmelsen om daglig utomhusvistelse (se bl.a. JO 2014/15 s. 281,

text: JO 2016/17 s. 218

text: , beslut den 29 oktober 2021, dnr 6155-2020 och beslut den 23 januari 2023, dnr 844-2022). JO har bl.a. uttalat att det i ett inledande skede av en avskildhet kan uppstå sådana praktiska svårigheter att de intagna på grund av detta inte kan erbjudas att vistas utomhus. Om avskildheten drar ut på tiden kan det emellertid knappast längre hävdas att situationen är oförutsedd. JO har också uttalat att ett häkte eller en anstalt som placerar intagna i avskildhet har en skyldighet att omedelbart påbörja planeringen för att så snart som möjligt kunna erbjuda de intagna en timmes daglig utomhusvistelse och att aktiva åtgärder måste vidtas för att hantera situationen, t.ex. att kalla in extrapersonal för att kunna erbjuda möjligheten till vistelse utomhus. Anstalten Mariefred kommer att se över sina rutiner när de har intagna placerade i avskildhet och fortsättningsvis vidta åtgärder för att tillse att intagna ges möjlighet till daglig utomhusvistelse.

text: AA fick tillfälle att kommentera remissvaret.

text: Rättslig reglering

text: Kriminalvården har redogjort för relevant rättslig reglering.

text: Bedömning

text: Det som JO främst granskar är att myndigheterna har handlagt ärenden på ett korrekt sätt. JO kan inte ändra myndigheters beslut och brukar inte ta ställning till om de är riktiga i sak. Det finns inte skäl för mig att frångå den principen i detta fall när det gäller besluten om att placera AA och övriga intagna på en avdelning i avskildhet. Jag vill dock påminna anstalten Mariefred om att en placering i avskildhet enligt

text: 6 kap. 8 § fängelselagen (2010:610)

text: kräver att det har inträffat en händelse som kan leda till att en intagen tilldelas en varning eller att den intagnes villkorliga frigivning skjuts upp, att den intagne kan knytas till de aktuella omständigheterna och att det finns en risk för att den intagne om han eller hon inte hålls avskild försvårar sakens utredning. Om någon av dessa tre förutsättningar inte är uppfyllda är det inte möjligt att placera en intagen i avskildhet med stöd av den bestämmelsen.

text: Rätten till en timmes daglig utomhusvistelse enligt

text: 4 kap. 1 § fängelselagen

text: är en grundläggande rättighet som Kriminalvården bara kan neka en intagen om det finns synnerliga skäl. Som myndigheten har anfört kan synnerliga skäl föreligga om det uppstår en oförutsedd situation där det är nödvändigt att hålla de intagna avskilda från varandra och det till följd därav saknas praktiska förutsättningar att låta de intagna vistas utomhus (se

text: prop. 2009/10:135 s. 131

text: Kriminalvården har i sitt yttrande redogjort för JO:s syn på bestämmelsen. Som framgår där har jag uttalat bl.a. att ett häkte eller en anstalt som placerar intagna i avskildhet har en skyldighet att omedelbart påbörja planeringen för att så snart som möjligt kunna erbjuda de intagna en timmes daglig utomhusvistelse. Verksamhetsstället måste aktivt vidta åtgärder för att hantera den situation som gjort att intagna nekas promenad. En sådan åtgärd kan vara att myndigheten kallar in extrapersonal för att kunna erbjuda möjligheten till vistelse utomhus. (Se mitt beslut den 23 januari 2023, dnr 844-2022 och där gjorda hänvisningar.)

text: Det kan tilläggas att JO också har framhållit att extra personal, vid avskildhet med anledning av utredningar om misstänkt misskötsamhet, även kan möjliggöra att utredningsarbetet skyndas på. Därmed kan det bli möjligt att häva avskildhetsplaceringarna i ett tidigare skede än vad som annars skulle vara fallet. Vilken del av verksamheten som en anstalt väljer att prioritera i en viss situation måste avgöras från fall till fall. Det viktiga är emellertid att det i en sådan extraordinär situation, som det innebär att placera ett stort antal intagna i avskildhet, vidtas särskilda åtgärder för att antingen kunna erbjuda de intagna utomhusvistelse eller för att de ska kunna återgå till vistelse i gemensamhet så snart som möjligt. Vidare har JO uttalat att en anstalt som anser att det finns synnerliga skäl för att begränsa rätten till en timmes daglig utomhusvistelse måste dokumentera det. (Se JO 2016/17 s. 218, dnr

text: Av Kriminalvårdens remissvar och de muntliga upplysningar som inledningsvis hämtades in drar jag slutsatsen att det i anstalten Mariefred har rått en felaktig uppfattning om att rätten till en timmes daglig utomhusvistelse inte gäller vid beslut om avskildhet. Det är mycket allvarligt. Dessutom har AA:s möjligheter till utomhusvistelse under tiden i avskildhet inte helt kunnat klarläggas genom utredningen, sannolikt på grund av avsaknad av dokumentation från anstaltens sida. Det får dock hållas för visst att den bristande kunskapen när det gäller regleringen om utomhusvistelser vid placering i avskildhet har begränsat AA:s och övriga intagnas möjligheter att utöva denna rättighet. För detta förtjänar anstalten också kritik.

text: Jag förutsätter att anstalten nu har sett över sina rutiner och att utomhusvistelse möjliggörs i större utsträckning även i samband med beslut om avskildhet.

text: Ärendet avslutas.

text: Katarina Påhlsson

text: Ärendet har föredragits av rättssakkunnige Marcus Winerdal-Arnö. Byråchefen Catrine Björkman har deltagit i beredningen.


nyckelord: Anstalt Avgift Bistånd Häkte

title: Anmälningar mot Kriminalvården, anstalten Mariefred, om möjligheten att avräkna tandvårdsstöd efter tandvårdsåtgärder genomförda där

sammanfattning: Två personer har klagat på att intagna i anstalten Mariefred inte får utnyttja förmåner i samband med tandvårdsåtgärder som har genomförts vid anstalten. Liknande klagomål mot Kriminalvården har förts fram till JO även i andra sammanhang. JO uttalar att Kriminalvården har en skyldighet att se till att de intagna som ska beredas tandvård får del av sådan på samma villkor som andra i samhället, vilket innefattar rätten att utnyttja förmåner som erbjuds i samband med tandvård. Utredningen visar att Kriminalvården har avtalat med de tandläkare som är verksamma i anstalten om hur förmånerna ska administreras, och JO har inte anledning att uttala någon kritik. Hon poängterar dock vikten av att myndigheten följer upp ingångna avtal för att säkerställa att de villkor som gäller och har ställts upp också efterlevs samt att de intagna i praktiken inte fråntas möjligheten att få tandvård under sitt frihetsberövande.

text: Anmälningar

text: I en anmälan som kom in till JO den 19 oktober 2022 klagade AA på Kriminalvården, anstalten Mariefred. AA anförde i huvudsak att han hade besökt tandläkaren i anstalten men inte fått ta del av de rabatter som han har rätt till hos Försäkringskassan.

text: Liknande klagomål mot anstalten Mariefred framfördes av BB i en anmälan som kom in till JO den 18 november 2022. Hon anförde bl.a. följande.

text: Hennes son CC, som är intagen i anstalten, har fått ett kostnadsförslag från anstaltens tandläkare. Enligt tandläkaren har intagna inte rätt att utnyttja Försäkringskassans högkostnadsskydd. Hon har själv varit i kontakt med Försäkringskassan som lämnat besked om att CC har rätt till sådant skydd. Hon har pratat med flera tjänstemän inom Kriminalvården men ingenting har hänt och ingen har kunnat svara på hennes frågor.

text: Tillsammans med anmälan lämnade BB in ett e-postmeddelande från en tandläkare ställt till henne och en tjänsteman vid anstalten samt ytterligare handlingar. I meddelandet angavs bl.a. att det vanliga tandvårdsbidraget inte kan användas inom Kriminalvården.

text: Utredning

text: Kriminalvården uppmanades att yttra sig över anmälningarna i fråga om de intagnas möjligheter att tillgodogöra sig statligt tandvårdsstöd efter tandvårdsåtgärder genomförda vid anstalten Mariefred. Myndigheten ombads vidare att beskriva hur tandvården vid anstalten och inom Kriminalvården i stort är organiserad.

text: I remissvaret anförde Kriminalvården, huvudkontoret, genom chefen för sektionen för verksjuridik, i huvudsak följande (i yttrandet anges de berörda intagnas namn med initialer och bilagan har här utelämnats):

text: Utredning

text: Uppgifter om sakförhållandena har hämtats in från avdelningen för verksamhetsinnehåll vid Kriminalvårdens huvudkontor och region Mitt, som i sin tur har hämtat in uppgifter från anstalten Mariefred. Av utredningen framgår i huvudsak följande. Tandvården vid anstalten Mariefred m.m. Vid anstalten Mariefred genomförs de intagnas tandvårdsbehandlingar av en upphandlad tandläkare. Av avtalet framgår bl.a. att tandläkaren ska skriva en behandlingsplan med kostnadsförslag, att behandlingsplanen ska vara godkänd av Kriminalvården innan behandlingen påbörjas, att leverantören efter varje enskilt behandlingstillfälle ska redovisa kostnaden för utförda åtgärder genom att fylla i en blankett och att tandläkaren ombesörjer allt administrativt arbete avseende tandvårdsförsäkringen och tandvård för unga. Det framgår även att tandläkaren vid varje enskilt behandlingstillfälle ska upprätta åtgärdsbaserade tandvårdsräkningar enligt Försäkringskassans föreskrifter, att Kriminalvården har rätt att tillgodogöra sig tandvårdsersättning från tandvårdsförsäkringen för de patienter som vårdtjänsten omfattar, att det tandvårdsstöd som utbetalas från Försäkringskassan ska räknas av vid leverantörens fakturering av överenskommen timersättning, att fullständig redovisning ska bifogas fakturan till Kriminalvården samt att eventuella tandtekniska fakturor betalas av Kriminalvården. Som framgår av anmälningarna gjordes inte något avdrag för det statliga tandvårdsstödet för de intagna i fråga. När AA, CC och anhöriga till CC frågade anstalten om detta kontaktade anstalten den upphandlade tandläkaren, som meddelade att de intagna inte hade rätt till statligt tandvårdsstöd. Tandläkaren grundade sin uppfattning på en annan tandläkares e-post-konversation med Försäkringskassan i januari 2010, se bilaga. Tandläkaren har i februari 2023 haft en egen e-postkonversation med Försäkringskassan, som i korthet angett att Försäkringskassans tidigare svar fortfarande stämmer, och börjat räkna av det statliga tandvårdsstödet från de intagnas kostnad för tandvården.

text: Tandvården inom Kriminalvården Kriminalvården har inget uppdrag att bedriva tandvård, men erbjuder av praktiska och säkerhetsmässiga skäl sådan vid cirka 20 verksamhetsställen. Där ges framför allt akuttandvård och grundläggande tandvård, men till viss del även

text: rehabiliterande tandvård. Omfattningen av tandvården inom myndigheten styrs av de intagnas behov. Vården ges av legitimerade tandläkare och vid behov av tandsköterskor. Tandläkarna är konsulttandläkare som har upphandlats för att bedriva tandvård vid Kriminalvårdens verksamhetsställen. Kriminalvården har även upphandlat en förtroendetandläkare som bedömer ärenden och avvikelser i samband med tandvård. Förtroendetandläkaren ska vid förfrågan av ett verksamhetsställe lämna ett yttrande om patientavgiften för tandvård överstiger 10 000 kr eller om tandvården omfattar fast protetik i kindtandsområdet eller fler än tre tänder i framtandsområdet. En konsulttandläkare som åtar sig uppdrag hos Kriminalvården ska ha tre års erfarenhet av yrket och kunna bedriva tandvård under hela året. I samverkan med berört verksamhetsställe ska tandvård bedrivas på fastställda mottagningstider eller dagar. Intagna som behöver tandvård ska beredas sådan på sätt som närmare regleras i myndighetens föreskrifter och allmänna råd och har enligt normaliseringsprincipen samma rätt till tandvård som andra medborgare. Normaliseringsprincipen är också utgångspunkten för ansvarsfördelningen mellan Kriminalvården och den allmänna tandvården. För att en intagen ska kunna få del av det statliga tandvårdsstödet måste den behandlande konsulttandläkaren vara ansluten till det statliga tandvårdsstödet. Tandvården inom Kriminalvården ska tillgodose hög patientsäkerhet och god kvalitet samt främja kostnadseffektivitet. Vid tandvård inom Kriminalvården ska

text: tandvårdslagen (1985:125)

text: och

text: patientsäkerhetslagen (2010:659)

text: följas. Därutöver står tandvården och dess personal under tillsyn av Inspektionen för vård och omsorg.

text: Rättslig reglering

text: 1 kap. 4 § lagen (2008:145)

text: om statligt tandvårdsstöd får statligt tandvårdsstöd lämnas för tandvårdsåtgärder som slutförs från och med det år då patienten fyller 24 år. Enligt 1 kap. 5 § lagen om statligt tandvårdsstöd får statligt tandvårdsstöd lämnas om patienten, när tandvårdsåtgärden påbörjas, är försäkrad för bosättningsbaserade förmåner enligt 4 och

text: 5 kap.

text: socialförsäkringsbalken

text: , eller utan att vara bosatt här har rätt till förmåner som följer av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004

text: om samordning av de sociala trygghetssystemen. Enligt 3 kap. 1 § lagen om statligt tandvårdsstöd ska en vårdgivare för att kunna få ersättning enligt denna lag vara ansluten till Försäkringskassans elektroniska system för statligt tandvårdsstöd. I

text: 7 § 1

text: och

text: 15 a § första stycket

text: tandvårdslagen (1985:125)

text: finns bestämmelser om avgiftsfri tandvård för personer till och med det år då de fyller 23 år. Enligt

text: 15 § förordningen (2008:193)

text: om statligt tandvårdsstöd ska vårdgivaren upprätta ett underlag för uppföljning och statistik samt för beräkning av statligt tandvårdsstöd för samtliga ersättningsberättigande tandvårdsåtgärder som vårdgivaren har utfört på en patient. Underlaget ska ges in till Försäkringskassan inom två veckor från det att respektive tandvårdsåtgärd har slutförts. Enligt 1 kap. 16 § Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd (

text: KVFS 2011:1

text: ) om fängelse, FARK Fängelse, ska en intagen som behöver akuttandvård beredas sådan vård, om han eller hon medgett att anstalten för täckande av tandvårdskostnaderna får förfoga över hans eller hennes medel inom Kriminalvården. En intagen som behöver grundläggande tandvård ska beredas sådan vård, om det lämpligen kan ske och det är skäligt för att verkställigheten ska kunna genomföras på ett ändamålsenligt sätt.

text: I de allmänna råden till 1 kap. 16 § FARK Fängelse anges följande. Med akuttandvård avses avhjälpande av smärttillstånd orsakat av kariesskada, tappad fyllning, trauma eller akut infektion från tand, käke, tandfäste eller munslemhinna. Även insättning av temporär tandersättning till följd av akut uppkommen framtandsförlust betraktas som akuttandvård. Med grundläggande tandvård avses åtgärder som främjar den intagnes munhälsa. Exempel på åtgärder är kariesbehandling, behandling av infektion från tand eller stödjevävnad eller ersättning av framtandslucka. Behandling med implantat är inte att anse som grundläggande tandvård. Utgångspunkten är att en intagen ska bekosta all tandvård själv. Med att beredandet av grundläggande tandvård lämpligen ska kunna ske avses t.ex. att frågan om hur tandvården ska bekostas har lösts i förväg. Enligt 13 kap. 4 § FARK Fängelse får en intagen som behöver akuttandvård beviljas bidrag för sådan vård. En intagen som behöver grundläggande tandvård och som avtjänar fängelse i lägst tre år får beviljas bidrag för sådan vård. I de allmänna råden till 13 kap. 4 § FARK Fängelse anges följande. Vad som avses med akuttandvård och grundläggande tandvård framgår av 1 kap. 16 §. Behovet av tandvård bör framgå av intyg och vårdplan av tandläkare. En intagen som endast har kort tid kvar att verkställa bör normalt inte beviljas bidrag för grundläggande tandvård, om inte vården utgör en del av en behandling som sträckt sig över längre tid. Bestämmelser om akuttandvård och bidrag för sådan vård finns även i 1 kap. 16 § och 6 kap. 5 § Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd (

text: KVFS 2011:2

text: ) om häkte. Därutöver finns bestämmelser om bidrag för akuttandvård i 29 § Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd (

text: KVFS 2011:5

text: ) om verkställighet av frivårdspåföljder. Av förarbetena till fängelse- och häkteslagstiftningen (

text: prop. 2009/10:135 s. 64

text: ) framgår följande. Kriminalvårdens ansvar för att tillgodose de intagnas behov av stöd- och vårdinsatser är begränsat av den s.k. normaliseringsprincipen (

text: prop. 1973:1

text: bil. 4 s. 90 och 1974:20 s. 85, 117 och 150). Denna princip – som även fortsättningsvis bör vara vägledande vid ansvarsfördelningen – innebär att det är de ordinarie myndigheterna som primärt ansvarar för de intagnas behov av t.ex. sysselsättningsfrämjande åtgärder och hälso- och sjukvård. Endast i de fall där den intagne omhändertagits på ett sådant sätt att det förhindrar andra myndigheters medverkan eller där stödinsatserna uteslutande har sin grund i Kriminalvårdens uppdrag bör det vara motiverat att göra avsteg från denna princip. Av förarbetena till lagen om statligt tandvårdsstöd (

text: prop. 2007/08:49 s. 83

text: ) framgår följande. För att en kostnad för tandvård ska ingå i underlaget för beräkning av tandvårdsersättning är det inte nödvändigt att det är patienten själv som slutligen står för kostnaderna. Även om behandlingen betalas av exempelvis patientens arbetsgivare eller socialtjänsten eller genom en försäkring, ska kostnaden för vården räknas med i underlaget för beräkning av ersättning.

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Intagna inom Kriminalvården har enligt normaliseringsprincipen rätt till tandvård och förmåner som finns i samband med sådan på samma villkor som andra invånare. Vid tandvård inom Kriminalvården är den upphandlade konsulttandläkaren vårdgivare. Kriminalvården och leverantören av tandläkartjänster, dvs. tandläkaren, har avtalsvis reglerat att leverantören ombesörjer allt administrativt arbete avseende tandvårdsförsäkringen och tandvård för unga samt att det tandvårdsstöd som Försäkringskassan betalar ut ska räknas av vid leverantörens fakturering av den

text: överenskomna timersättningen. Detta förutsätter i sin tur en anslutning till Försäkringskassans elektroniska system för statligt tandvårdsstöd. Kriminalvården har genom de nyssnämnda avtalsvillkoren säkerställt att den anlitade personalen ska se till att intagna som har rätt till t.ex. statligt tandvårdsstöd också får del av det. Den omständigheten att Kriminalvården betalar en tandvårdsbehandling påverkar inte de intagnas möjlighet att få del av det statliga tandvårdsstödet (jfr

text: prop. 2007/08:49 s. 83

text: ). Tandläkaren i fråga har tidigare haft uppfattningen att det saknats möjlighet för intagna att tillgodogöra sig det statliga tandvårdsstödet, men räknar numera av det statliga tandvårdsstödet från de intagnas kostnad för tandvård. AA och BB fick tillfälle att kommentera remissvaret. BB anförde bl.a. att tandvårdsbidrag har dragits av efter mars 2023. Hon framförde vidare klagomål på bristande dokumentation av vissa tandläkarbesök.

text: Rättslig reglering

text: Bedömning

text: Granskningen i de aktuella ärendena rör intagnas möjligheter att tillgodogöra sig statligt tandvårdsstöd efter tandvårdsåtgärder genomförda vid anstalten Mariefred. Det kan emellertid noteras att det förekommer att JO tar emot liknande missnöje och synpunkter på bristande tillgång till tandvård från intagna på andra verksamhetsställen.

text: Av remissvaret framgår att de tandläkare som bedriver tandvård vid Kriminalvårdens verksamhetsställen, även vid anstalten Mariefred, är s.k. konsulttandläkare som har upphandlats för ändamålet. Utredningen hos JO omfattar inte tandläkarnas åtgärder och mina uttalanden begränsar sig således till myndighetens hantering.

text: Det finns inte någon i lag föreskriven skyldighet för Kriminalvården att bedriva tandvård. Som myndigheten har redogjort för finns det dock vissa bestämmelser som avser under vilka förutsättningar Kriminalvården ska bereda intagna sådan vård. Ansvaret för att tillgodose de intagnas behov av stöd- och vårdinsatser är begränsat av den s.k. normaliseringsprincipen som innebär att det är de ordinarie myndigheterna som primärt ansvarar för de intagnas behov av t.ex. hälso- och sjukvård. Av förarbetena till häktes- och fängelselagen framgår att endast i de fall där den intagne omhändertagits på ett sådant sätt att det förhindrar andra myndigheters medverkan eller där stödinsatserna uteslutande har sin grund i Kriminalvårdens uppdrag bör det vara motiverat att göra avsteg från denna princip (se

text: prop. 2009/10:135 s. 64

text: Intagna i anstalten Mariefred har, liksom intagna i många andra anstalter och häkten, inga eller mycket begränsade möjligheter att själva välja vilken tandläkare de önskar besöka. Som Kriminalvården har varit inne på i sitt yttrande har myndigheten därmed en skyldighet att se till att de intagna som ska

text: beredas tandvård får del av sådan på samma villkor som andra i samhället. Det innefattar rätten att utnyttja förmåner som erbjuds i samband med tandvård, exempelvis statligt tandvårdsstöd enligt lagen (

text: ) om sådant stöd.

text: Det är klarlagt att AA och CC inledningsvis inte fick del av det statliga tandvårdsstödet. Enligt remissvaret har Kriminalvården emellertid vid upphandlingen av tandläkartjänster avtalat om hur den förmånen ska administreras. Det som har kommit fram ger mig inte anledning att uttala någon kritik mot myndigheten. Enligt min mening illustrerar ärendena dock vikten av att Kriminalvården följer upp ingångna avtal för att säkerställa att de villkor som gäller och har ställts upp också efterlevs samt att de intagna i praktiken inte fråntas möjligheten att få tandvård under sitt frihetsberövande.

text: Det som i övrigt har framförts motiverar inte några åtgärder eller uttalanden från min sida.

text: Ärendena avslutas.

text: Katarina Påhlsson

text: Ärendena har föredragits av rättssakkunnige Marcus Winerdal-Arnö. Byråchefen Catrine Björkman har deltagit i beredningen.


avgjordAv: Kerstin André

title: En kommunal nämnd dröjde med att vidarebefordra ett överklagande av ett beslut om insats enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS); fråga om en tjänsteman hade gjort sig skyldig till tjänstefel vid handläggningen

text: En kommunal nämnd dröjde med att till länsrätten vidarebefordra ett överklagande av ett beslut om insats enligt lagen (

text: ) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS); fråga om en tjänsteman vid nämndens förvaltning hade gjort sig skyldig till tjänstefel enligt

text: 20 kap. 1 § brottsbalken

text: vid handläggningen av överklagandet

text: Bakgrund

text: AA, som är född 1986, har länge haft insatser med stöd av LSS. Den 5 maj 2004 avslog Kultur- och utbildningsnämnden i Dorotea kommun (delegationsbeslut) AA:s ansökan om ytterligare insats enligt LSS i form av korttidsvistelse. AA överklagade beslutet till Länsrätten i Västerbottens län som avslog överklagandet den 21 januari 2005. Kammarrätten i Sundsvall beslutade den 29 mars 2005 att inte bevilja AA prövningstillstånd. AA överklagade det beslutet till Regeringsrätten.

text: Den 8 november 2004 ansökte AA om insats enligt LSS i form av biträde av kontaktperson. LSS-handläggaren BB avslog framställningen i ett beslut den 29 november 2004. I en skrivelse som kom in till kultur- och utbildningsnämnden den 8 december 2004 överklagade CC beslutet för sin son AA:s räkning.

text: CC kontaktade länsrätten hösten 2005 och fick då besked om att överklagandet av beslutet den 29 november 2004 inte hade kommit in dit. Hon vände sig till kommunen och undrade vad som hade hänt med överklagandet. Som ett svar på förfrågan anförde BB i en skrivelse till CC den 24 november 2005 följande.

text: Hej CC! Din överklagan ”kontaktperson” inkom till Dorotea kommun 2004-12-07. Jag var tvungen att avvakta vad länsrättens mål 1406-04 beslutade om. Domslutet kom till Dorotea kommun 2005-02-16 och samtidigt kom det från Länsstyrelsen ”tillsyningsärende”. Du överklagade Länsrättens dom till kammarrätten, som du också överklagade. Ärendet ligger idag hos Regeringsrätten. Jag har i dag 2005-11-24 varit i kontakt med både Regeringsrätten och länsstyrelsen och dina ärenden har ännu inte behandlats. Av den anledningen kan inget göras på ett adekvat sätt åt Din överklagan, förrän ärendena är klara hos Regeringsrätten och Länsstyrelsen.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 14 februari 2006 klagade CC på att hennes överklagandeskrivelse, som hade kommit in till nämnden den 8 december 2004, ännu inte hade vidarebefordrats till länsrätten.

text: Utredning

text: Inledningsvis inhämtades kopia av Länsstyrelsens i Västerbottens län akt i ett ärende rörande tillsyn av nämndens handläggning av ärendet rörande korttidsvistelse (dnr 701-1550-2005) samt LSS-akten avseende AA från kultur- och utbildningsförvaltningen i Dorotea kommun.

text: Vad som kom fram vid JO:s granskning av LSS-akten gav anledning att anta att befattningshavare som stod under min tillsyn hade gjort sig skyldig till tjänstefel enligt

text: 20 kap. 1 § brottsbalken

text: . JO beslutade därför den 21 mars 2006 att inleda förundersökning angående sådant brott och uppdrog åt vice chefsåklagaren DD, Åklagarmyndigheten, Riksenheten för polismål, Stockholm, att genomföra utredningen.

text: Lycksele tingsrätt beslutade den 26 maj 2006 att utse offentlig försvarare för BB.

text: Ett förhör hölls den 13 juni 2006 med BB. Hon delgavs därvid misstanke om tjänstefel enligt

text: 20 kap. 1 § brottsbalken

text: . Därefter hölls ett kompletterande förhör med henne den 19 juli 2006. Ett förhör enligt

text: 23 kap. 6 § rättegångsbalken

text: hölls den 20 juli 2006 med EE som är kultur- och utbildningsansvarig och chef för BB.

text: Till följd av vad som kom fram vid förhören fann JO inte skäl att fullfölja förundersökningen. JO beslutade därför den 28 augusti 2006 att lägga ned den och i stället fortsätta utredningen inom ramen för förevarande tillsynsärende.

text: JO inhämtade ett yttrande från Kultur- och utbildningsnämnden i Dorotea kommun över vad CC hade anfört i sin anmälan och vad som hade kommit fram under förundersökningen.

text: Nämnden överlämnade som sitt svar på JO:s remiss ett yttrande som var undertecknat av nämndens ordförande FF. I yttrandet anfördes bl.a. följande.

text: Allmänt

text: Kultur- och utbildningsnämnden har tidigare haft en egen LSS-tjänsteman anställd för att handlägga ärenden rörande barn och ungdomar med särskilda behov. Ansvar och befogenheter har reglerats i nämndens delegationsordning och den tjänsteman som haft LSS som sitt ansvarsområde har haft förvaltningschefen som sin närmaste chef. Information till kultur- och utbildningsnämnden har lämnats kontinuerligt. Inför 2005 beslutades i kommunen att samla all LSS-verksamhet inom socialnämndens verksamhetsområde. Utifrån detta beslutades också att den 0.60 tjänst med LSS-ansvar som kultur- och utbildningsnämnden förfogade över skulle dras in. För att göra överlämning och överflyttning av aktuella ärenden så smidig som möjligt beslutades att den 1 september 2005 skulle överlämning ske istället för vid halvårsskiftet som först beslutades. Detta för att berörda LSS- tjänstemän skulle få

text: tid för överlämning mellan varandra och för att överlappa skolstarten. Efter den 1 september övergick kultur- och utbildningsnämndens LSS-handläggare till annan verksamhet inom nämndens ansvarsområde.

text: Ärende dnr 818-2006

text: När det gäller det aktuella ärendet har kultur- och utbildningsnämnden fått information fortlöpande. Relationerna mellan vår tidigare ansvarige LSShandläggare (BB) och den berörda familjen har periodvis varit ansträngda. BB har emellertid alltid hävdat barnets behov och kontaktbehov med föräldrar och syskon som prioriterat. Där har vårdnadshavaren och BB till och från haft olika uppfattningar. BB har varit mån om att följa LSS-lagens intentioner och målsättning i sitt arbete samt att inhämta yttrande och utlåtande från berörd expertis.

text: Kommentar

text: Efter att ha läst bifogade handlingar kan undertecknad konstatera att de uppgifter som lämnats av dåvarande LSS-handläggaren BB och förvaltningschefen EE stämmer till fullo. Efter den 1 september 2005 har ansvaret för LSS övergått till socialnämnden. Tid för överlämning/överföring mellan vår avgående LSS-tjänsteman och LSShandläggaren på sociala enheten anordnades som ovan angavs med två extra månader eftersom den formella överlämningen var angiven till den 1juli 2005. CC yttrade sig över remissvaret.

text: En tjänsteman vid JO:s expedition inhämtade per telefon upplysningar från områdeschefen GG och biståndshandläggaren HH vid socialförvaltningen i Dorotea kommun angående handläggningen av överklagandet efter den 1 september 2005 då Socialnämnden i Dorotea kommun hade tagit över ansvaret i kommunen för ärenden om insatser enligt LSS för barn och ungdomar.

text: I ett beslut den 22 mars 2007 anförde JO André följande.

text: Bedömning

text: I lagen (

text: ) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) finns bestämmelser om insatser för särskilt stöd och särskild service åt personer med vissa funktionshinder. Den som omfattas av personkretsen enligt lagen kan enligt

text: 9 §

text: LSS ha rätt till insatser i form av bl.a. biträde av kontaktperson och korttidsvistelse utanför det egna hemmet.

text: Ett beslut om insatser för en enskild enligt

text: 9 §

text: LSS får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

text: Genom beslut den 29 november 2004 avslog BB, enligt delegation från nämnden, AA:s ansökan om en insats enligt LSS i form av biträde av kontaktperson. Som skäl för beslutet anfördes att ”brukaren får in facto sina behov tillgodosedda på annat sätt”. CC överklagade på AA:s vägnar beslutet i en skrivelse som kom in till nämnden den 8 december 2004.

text: Det är inte en uppgift för mig att ta ställning till om beslutet om kontaktperson var rätt i sak. Min granskning är inriktad på hur CC:s överklagande kom att handläggas rent formellt vid nämnden.

text: Enligt

text: 24 § förvaltningslagen (1986:223)

text: skall den myndighet som har meddelat det överklagade beslutet pröva om skrivelsen med överklagandet har kommit in i rätt tid. Har skrivelsen kommit in för sent, skall myndigheten som regel avvisa den. Om skrivelsen inte avvisas skall myndigheten i enlighet med

text: 25 § förvaltningslagen

text: överlämna skrivelsen och övriga handlingar i ärendet till den myndighet som skall pröva överklagandet, dvs. i det nu förevarande fallet länsrätten. Det ankommer inte på beslutsmyndigheten att ta ställning till t.ex. om beslutet är överklagbart, om den enskilde har rätt att överklaga beslutet eller om länsrätten inte kan behandla överklagandet därför att saken direkt eller indirekt prövas i annat sammanhang. Detta är frågor som länsrätten och inte beslutsmyndigheten har att ta ställning till.

text: I

text: förvaltningslagen

text: anges inte inom vilken tid beslutsmyndigheten skall överlämna en överklagandeskrivelse till länsrätten. Det är från rättssäkerhetssynpunkt en självklarhet att överlämnandet måste ske utan dröjsmål. JO har vid flera tillfällen uttalat att som regel bör tiden inte överstiga en vecka (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 1995/96 s. 314).

text: Som har framgått tidigare kom CC:s överklagande in till kultur- och utbildningsnämnden den 8 december 2004. Överklagandeskrivelsen översändes till länsrätten först i september 2006. Eftersom överklagandet hade kommit in till nämnden i rätt tid, och någon omprövning av beslutet inte var aktuell från nämndens sida, borde skrivelsen snarast ha översänts till länsrätten. Det har hört till BB:s arbetsuppgifter att se till att överklagandet vidarebefordrades. Hennes ansvar för dröjsmålet begränsar sig till tiden från den 8 december 2004 till den 1 september 2005, dvs. den tid under vilken hon var handläggare av ärendet.

text: Jag fann skäl att ifrågasätta om BB vid handläggningen av överklagandet hade gjort sig skyldig till tjänstefel enligt

text: 20 kap. 1 § brottsbalken

text: . Enligt denna bestämmelse kan den som uppsåtligen eller av oaktsamhet vid myndighetsutövning genom handling eller underlåtenhet åsidosätter vad som gäller för uppgiften dömas för tjänstefel. Om gärningen med hänsyn till gärningsmannens befogenheter eller uppgiftens samband med myndighetsutövningen i övrigt eller till andra omständigheter är att anse som ringa, skall inte dömas till ansvar.

text: Av det som har kommit fram vid min utredning står det klart att BB, genom att inte vidarebefordra överklagandet, har åsidosatt vad som gällt för hennes uppgift och att detta skett vid myndighetsutövning. Såvitt utredningen utvisat insåg hon inte att hennes handlande var felaktigt. Hon kan därför inte anses ha uppsåtligen åsidosatt vad som ålegat henne. Däremot uppkommer fråga om hon har varit oaktsam på ett sådant sätt att straffrättsligt ansvar måste utkrävas.

text: När det gäller frågan om hur BB:s underlåtenhet skall bedömas är utgångspunkten för tjänstefelsansvaret att det av hänsyn till rättssäkerheten bör ställas särskilda krav på noggrannhet och omsorg på områden inom den offentliga verksamheten där det är fråga om myndighetsutövning. Av allmänna principer följer dock att

text: straffrättsligt ansvar inte skall komma i fråga för varje avvikelse från den eftersträvade normen; en viss marginal föreligger alltid mellan det helt aktsamma och det oaktsamma. Vid bedömningen av huruvida en offentlig befattningshavare har handlat oaktsamt är det i första hand av betydelse vilka krav på noggrannhet och omsorg som uppgiften har innefattat. Detta får, som i andra motsvarande sammanhang, vägas mot omständigheter som hänför sig till den enskilde personligen, t.ex. hans kunnighet, utbildning och erfarenhet eller att han har handlat under tidspress (se bl.a.

text: NJA 2002 s. 188

text: Såvitt jag har förstått de uppgifter som BB har lämnat vid de förhör som har hållits med henne, kände hon i vart fall vid den tidpunkten till reglerna om hur ett överklagande skall handläggas. Att hon i detta fall underlät att överlämna överklagandet till länsrätten har hon förklarat med att hon vid telefonsamtal med länsrätten hade fått ett besked som innebar att domstolen först borde pröva frågan om korttidsvistelse. BB har inte lämnat någon närmare uppgift om vad som sades vid hennes samtal med länsrätten. Hon har inte heller kunnat ange vem hon talade med vid länsrätten eller vilken befattning som den personen hade. I LSS-akten finns inte någon dokumentation som rör samtalet. Jag har emellertid inte funnit anledning att ifrågasätta att BB har talat med någon på länsrätten eller att hon på grundval av vad som sades vid samtalet för sin del kom fram till att hon kunde avvakta med att skicka in överklagandet. Rent allmänt måste visst tvivel anses föreligga om det besked hon fick faktiskt innebar att hon inte behövde vidarebefordra överklagandet eller om något missförstånd har uppstått. De uppgifter som BB har lämnat om samtalet är dock under alla förhållanden så vaga att hon inte på grundval av beskedet från länsrätten kan anses ha haft en godtagbar ursäkt för att dröja med att vidarebefordra överklagandet.

text: Utredningen ger inte stöd för att anta att BB har visat nonchalans eller likgiltighet inför uppgiften utan jag har snarare skäl att tro att hon strävade efter att handlägga överklagandet på ett riktigt sätt. För att i formellt hänseende kunna handlägga ett ärende på ett korrekt sätt fordras det vissa grundläggande kunskaper i förvaltningsrätt och om förvaltningsrättsliga principer. Vad som i ärendet har kommit fram talar för att BB har haft luckor i sin kunskap om tillämpningen av reglerna på området, och jag kan inte dra någon annan slutsats än att hon i det nu förevarande fallet inte förstod att hon var skyldig att utan dröjsmål vidarebefordra överklagandet till länsrätten. I detta sammanhang bör noteras att hon nämnde överklagandet och det besked som hon ansåg sig ha fått från länsrätten för EE som, trots att han under förundersökningen uppgav att han reagerade på detta besked, inte uppmärksammade henne på att överklagandet skulle sändas till länsrätten även om någon där möjligen gett uttryck för en annan uppfattning.

text: Mot bakgrund av att BB inte har haft någon mer ingående utbildning när det gäller själva ärendehandläggningen och då hon inte heller mött någon invändning från sin chef, bör hennes felbedömning av frågan om hur överklagandet skulle handläggas inte anses innefatta en sådan klandervärd oaktsamhet som måste föranleda ett

text: straffrättsligt ansvar. Jag vill dock understryka att det finns anledning att se mycket allvarligt på det inträffade.

text: Som nyss har nämnts berättade BB för EE om CC:s överklagande och sitt samtal med länsrätten. Det kan med fog ifrågasättas om inte BB:s uppgifter borde ha föranlett EE att närmare sätta sig in i saken. Hans underlåtenhet är dock inte sådan att det finns skäl för mig att aktualisera frågan om straffrättsligt ansvar för hans del, utan jag nöjer mig med det gjorda uttalandet.

text: Den som är ansvarig för en offentlig verksamhet skall se till att personalen har erforderlig kompetens och att personalen får den vidareutbildning som behövs för att personalen självständigt skall kunna handlägga olika ärenden. Mot bakgrund av att kultur- och utbildningsnämnden inte längre handlägger ärenden som rör insatser enligt LSS har jag inte funnit skäl att närmare gå in på i vilken mån nämnden eller ledningen för förvaltningen har åsidosatt sina åligganden såvitt här är i fråga. Jag vill dock uppmärksamma Länsstyrelsen i Västerbottens län, som har tillsyn över bl.a. kommunernas handläggning av ärenden enligt LSS, på vad som har kommit fram i detta fall och sänder därför en kopia av beslutet till länsstyrelsen.

text: Som framgår av det tidigare anförda flyttades den 1 september 2005 ansvaret i Dorotea kommun för LSS-ärendena beträffande barn och ungdomar över från kultur- och utbildningsnämnden till socialnämnden. Det dröjde emellertid ungefär ett år efter det att socialnämnden hade tagit över ansvaret för ärendet till dess överklagandet vidarebefordrades till länsrätten. Detta väcker givetvis frågor rörande handläggningen vid socialnämndens förvaltning. Enligt vad som kommit fram vid utredningen nämndes inte CC:s överklagande när handlingarna i ärendet lämnades över till socialförvaltningen. Tvärtom fick man då beskedet att ”inget behövde göras i ärendet” mer än att avvakta avgöranden från domstol och länsstyrelse. Förvaltningen blev först i september 2006 uppmärksammad på överklagandet. Jag har inte ansett att det finns tillräckliga skäl för mig att närmare utreda handläggningen av överklagandet vid socialförvaltningen.


title: Kritik mot Kärlmottagningen vid Centralsjukhuset Kristianstad för att en patient felaktigt har debiterats en avgift för att ha uteblivit från en erbjuden hälsoundersökning (aortascreening)

sammanfattning: För att en region ska få ta ut en avgift för uteblivet besök inom hälso- och sjukvården krävs att besöket är avtalat. I Region Skåne erbjuds män över 65 år en undersökning av stora kroppspulsådern, s.k. aortascreening. ChefsJO konstaterar att endast en kallelse med ett erbjudande om sådan undersökning inte innebär att det är fråga om ett avtalat besök. Kärlmottagningen vid Centralsjukhuset Kristianstad kan därför inte undgå kritik för att i kallelser till sådana undersökningar ha angett att ett uteblivet besök debiteras patienten och även för att ha debiterat en avgift i ett enskilt fall.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 19 oktober 2022 klagade AA på Region Skåne för att regionen debiterar en avgift om en patient uteblir från ett besök för undersökning av stora kroppspulsådern, s.k. aortascreening, trots att besöket inte har avtalats med patienten. Av anmälan framgick även bl.a. att regionen hade fakturerat AA för att han uteblivit från en sådan undersökning.

text: Utredning

text: Efter remiss anförde regionen bl.a. följande:

text: Aortascreening för män över 65 år är avgiftsfri. Av bilagan Patientavgifter i öppenvård Region Skåne 2022 (avgiftsbilagan), som regionfullmäktige har antagit, följer att patientavgiften för uteblivna avgiftsfria besök är 300 kronor. I en särskild kommentar anges att detta gäller även ”hälsoinriktade insatser inkl screening”.

text: AA fick ett erbjudande om aortascreening från Kärlmottagningen vid Centralsjukhuset Kristianstad. Kallelsen hade utformats enligt kärlmottagningens lokalt framtagna mall. I mallen angavs bl.a. ”Om du får förhinder eller inte vill komma måste du avboka din tid, annars får du en faktura på 300 kr (+50 kr för

text: fakturering)”. Sedan AA hade uteblivit från aortascreeningen fakturerade kärlmottagningen honom 300 kronor.

text: Kärlmottagningen uppfattade formuleringarna i avgiftsbilagan som att avgift får tas ut om patienter uteblir från en erbjuden aortascreening. Det har dock aldrig varit regionens avsikt att formuleringarna skulle medge en sådan tolkning. Regionen anser att en kallelse med ett erbjudande om reserverad tid för aortascreening inte avser ett avtalat besök i lagens mening. För att det ska vara fråga om ett avtalat besök krävs att patienten bekräftar eller ombokar tiden. Regionen beklagar därför den uppkomna situationen som har lett till att AA har fakturerats i strid med gällande rätt. Fakturan har makulerats.

text: Regionen har vidtagit flera åtgärder för att säkerställa att en liknande situation inte ska uppstå igen, bl.a. ett förtydligande av avgiftsbilagan i vilket anges att avgift för uteblivet besök inte ska tas ut ”om kallelse skett utan överenskommelse mellan vårdgivare och patient dvs ej bekräftad/avtalad tid”. Förtydligandet har skickats till berörda verksamheter och även publicerats på regionens webbplats för information och tjänster till vårdgivare och vårdpersonal.

text: AA yttrade sig över remissvaret.

text: Bedömning

text: Hälso- och

text: sjukvårdslagen (2017:30)

text: , HSL, innehåller bestämmelser om hur hälso- och sjukvårdsverksamhet ska bedrivas. Med hälso- och sjukvård avses enligt

text: 2 kap. 1 §

text: HSL bl.a. åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. Aortascreening, som är en hälsokontroll, faller därmed in under begreppet hälso- och sjukvård (se

text: prop. 1981/82:97 s. 110

text: f.).

text: Av

text: 17 kap. 1 §

text: HSL framgår att vårdavgifter och avgifter med anledning av att patienter uteblir från avtalade besök som utgångspunkt får tas ut enligt de grunder som regionen eller kommunen bestämmer. Vad som avses med begreppet avtalade besök berörs inte närmare i förarbetena till lagen (se bl.a.

text: prop. 2016/17:43 s. 116

text: f. och

text: prop. 2009/10:88 s. 21

text: f.).

text: I

text: 15 a § tandvårdslagen (1985:125)

text: finns en motsvarande bestämmelse om avgifter om ett barn eller en ungdom uteblir från ett avtalat tandvårdsbesök. JO har i ett tidigare beslut ansett att en kallelse med en reserverad tid för ett barns första tandvårdsbesök inte innebär att det har träffats en sådan överenskommelse med vårdnadshavarna att det är fråga om ett avtalat besök i

text: tandvårdslagens

text: mening (se

text: JO 2017/18 s. 104

text: I sitt remissvar gör Region Skåne bedömningen att endast en kallelse med ett erbjudande om aortascreening inte innebär att det är fråga om ett avtalat besök i hälso- och

text: sjukvårdslagens

text: mening. Jag instämmer i den bedömningen. Det var alltså fel av Kärlmottagningen vid Centralsjukhuset Kristianstad att i sådana

text: kallelser ange att patienten skulle debiteras en avgift vid uteblivet besök. Även debiteringen av AA för det uteblivna besöket var felaktig.

text: Felen har enligt Region Skåne berott på att kärlmottagningen uppfattade innehållet i avgiftsbilagan för 2022 som att en avgift fick tas ut. Jag kan visserligen konstatera att bilagan inte innehåller någon information om att avgifter med anledning av uteblivna besök förutsätter att det är fråga om avtalade besök. Detta krav framgår dock direkt av lag. Kärlmottagningen kan därför inte undgå kritik för utformningen av kallelserna och debiteringen av AA.

text: Jag vill samtidigt framhålla att jag ser positivt på de åtgärder som regionen beskriver har vidtagits för att motverka att liknande fel görs igen. Jag kan också konstatera att fakturan till AA har makulerats.

text: Det som i övrigt har kommit fram ger inte anledning till någon åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.


title: Kritik mot Transportstyrelsen för att felaktigt ha registrerat en person som ägare till ett fordon och för långsam handläggning av begäran att rätta felet (II)

sammanfattning: En person anmälde till JO att han felaktigt hade registrerats som ägare till en bil. I anmälan om ägarbyte hade den uppgivne nye ägaren inte skrivit under, vilket innebär att det fanns ett krav på att han fick möjlighet att yttra sig innan ägarbytet registrerades. Transportstyrelsen hade ingen säker adressuppgift till honom, och den förfrågan som skickades till honom kom i retur. JO konstaterar att personen därmed inte hade fått möjlighet att yttra sig och kritiserar Transportstyrelsen för att han trots det registrerades som ny ägare till bilen. Efter det att personen uppmärksammats på det inträffade och tagit kontakt med Transportstyrelsen, dröjde det sex månader innan registreringen togs bort. Under den tiden påverkades han ekonomiskt av krav på betalning av bland annat fordonsskatt. JO uttalar att ärenden om prövning av ägaruppgifter för ett fordon bör handläggas skyndsamt om någon påstår att han eller hon felaktigt har registrerats som ägare. Enligt JO har handläggningstiden i det aktuella fallet varit oacceptabelt lång. Transportstyrelsen kritiseras för det. JO kritiserar Transportstyrelsen även för att inte ha lämnat tydlig information om vad personen kunde göra för att undvika att drabbas ekonomiskt.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO den 18 oktober 2021 förde AA fram bl.a. följande.

text: Någon anmälde honom felaktigt som ny ägare till en bil. Trots att anmälan saknade hans underskrift och att en felaktig adress hade angetts, registrerade Transportstyrelsen honom som ägare till fordonet. Han fick inte kännedom om registreringen förrän i samband med att han flera månader senare kontaktades angående skulder kopplade till bilen. Det tog lång tid innan ägarregistreringen ändrades. Under tiden förstördes hans ekonomi till följd av bl.a. betalningsanmärkningar och utmätning avseende bilens skulder.

text: Utredning

text: JO hämtade in vissa handlingar och begärde därefter att Transportstyrelsen skulle yttra sig.

text: Transportstyrelsen yttrade sig den 29 mars 2022 genom generaldirektören. Yttrandet inleddes med sammanfattningsvis följande bakgrundsinformation.

text: Anmälan om ägarbyte kom in den 23 januari 2020. Den var gjord på fordonets registreringsbevis i original, men var underskriven endast av den dåvarande ägaren. Enligt Skatteverket var AA registrerad som utvandrad i folkbokföringen. En förfrågan om huruvida uppgifterna i ägarbytesanmälan var riktiga skickades till AA på den adress som angetts i anmälan om ägarbytet. Trots att denna förfrågan kom i retur registrerades han slutgiltigt som ägare till fordonet den 7 februari 2020.

text: Den 9 maj 2020 kom det in en begäran om omprövning av registrerade ägaruppgifter från AA. Handläggningen av den påbörjades den 19 augusti 2020 genom att yttranden begärdes in från andra berörda personer. Inga yttranden kom in. Den 11 november 2020 beslutade Transportstyrelsen att ta bort registreringen av AA som ägare till fordonet.

text: När det gäller handläggningen av ägarbytesanmälan redovisade Transportstyrelsen i huvudsak följande bedömning.

text: Av 5 kap. 1 § förordningen om fordons registrering och användning framgår att en förvärvare som inte har undertecknat en ägarbytesanmälan ska ges möjlighet att yttra sig innan ägarbytet registreras. Förfrågan om de anmälda uppgifterna har kommit i retur. AA borde därför rätteligen inte ha registrerats som ny ägare till fordonet. Mot bakgrund av det inträffade kommer Transportstyrelsen att se över sina rutiner och förtydliga dem så att det framgår att ärenden som faller utanför normala rutiner ska diskuteras med en utredare eller överlämnas för utredning.

text: Avseende handläggningstiden för ärendet om prövning av ägaruppgifter framförde Transportstyrelsen i huvudsak följande.

text: Transportstyrelsen hanterar många olika typer av ärenden, och det är en hög belastning på verksamheten. Därför har man tagit fram prioritetsordningar för olika ärendetyper. De utgår från vilka konsekvenser som ett ärende medför för den enskilde. Ärenden om omprövning av ägaruppgifter har prioritetsnivå 2. Sådana ärenden har ett mycket varierande innehåll. Transportstyrelsen är medveten om att tre månader innan handläggningen av ett ärende påbörjas och sex månaders total handläggningstid för den enskilde kan ses som en lång tid. Den första väntetiden berodde på personalbrist och ändrade arbetsförhållanden efter covid-19-pandemins utbrott. Efter att handläggningen påbörjats och yttranden begärts in skickade Transportstyrelsen ut påminnelser samt en förfrågan till AA. Transportstyrelsen bedömer att själva ärendehandläggningen

text: inte har fördröjts, utan att myndigheten varit aktiv i sin utredning och effektivt fört ärendet mot beslut.

text: Transportstyrelsen bedömer att handläggningstiden har varit förenlig med

text: 9 § förvaltningslagen

text: . I dagsläget har man kunnat återgå till att påbörja handläggningen av omprövningsärenden gällande ägaruppgifter inom sex till sju veckor från det att en begäran kommer in, bl.a. eftersom det har tillförts personalresurser och skett en anpassning till ändrade arbetsförhållanden.

text: I den del av remissvaret som gällde fordonsrelaterade skulder framförde Transportstyrelsen bl.a. följande.

text: Transportstyrelsen kan inte själv ompröva beslut om fordonsskatt eller besluta om anstånd med betalningen. Utifrån serviceskyldigheten som följer av

text: 6 § förvaltningslagen

text: skulle man dock kunna fråga sig om det hade varit lämpligt att i samband med att handläggningen av omprövningen påbörjades informera AA om fordonsskattekravet samt om möjligheten att begära anstånd hos Skatteverket. Transportstyrelsen ska se över sina rutiner när det gäller sådan information. Skatteverket beslutade den 4 maj 2020 att folkbokföra AA i Sverige fr.o.m. den 11 februari 2020. Någon uppmaning om att betala fordonsskatten skickades inte till hans folkbokföringsadress innan Transportstyrelsen begärde indrivning den 17 maj 2020. Det beror troligen på hur automatiska aviseringar från Skatteverket om utvandrade som flyttat till Sverige hanterats. Transportstyrelsen ska se över sina rutiner och kontrollera att dess it-system kan ta hand om Skatteverkets aviseringar.

text: AA kommenterade remissvaret.

text: Rättslig reglering m.m.

text: Om ett fordon har bytt ägare, ska den registrerade ägaren och den som har förvärvat fordonet anmäla ägarbytet till Transportstyrelsen. En sådan anmälan ska innehålla bl.a. identitetsuppgifter för den som ska registreras som ägare. Som huvudregel ska anmälan göras skriftligen på fordonets registreringsbevis i original, men under vissa förutsättningar kan anmälan också göras elektroniskt. Om endast den registrerade ägaren har anmält ägarbytet, ska den som enligt anmälan har förvärvat fordonet ges möjlighet att yttra sig innan en ny ägare får registreras. Detta framgår av 5 kap. 1 och 3 §§ förordningen om fordons registrering och användning.

text: Förvaltningslagen

text: innehåller allmänna regler om myndigheters handläggning av ärenden. Enligt en av dessa (

text: 9 §

text: ) ska ett ärende handläggas så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. Vilka utredningsåtgärder som krävs av en myndighet och hur långa handläggningstider som får godtas varierar således beroende på ärendets karaktär. I förarbetena betonas att effektivitetssynpunkter alltid måste balanseras mot den enskildes berättigade krav på rättssäkerhet samt att kravet på kostnads-

text: effektivitet avser kostnaderna för såväl det allmänna som den enskilde (

text: prop. 2016/17:180 s. 294

text: Förvaltningslagen

text: innehåller också ett antal regler om grunderna för god förvaltning. De gäller inte bara vid handläggning av ärenden, utan också i annan förvaltningsverksamhet. En av dessa regler beskriver myndigheternas s.k. serviceskyldighet (

text: 6 §

text: ). En myndighet ska enligt denna se till att kontakterna med enskilda blir smidiga och enkla. Myndigheten ska lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan ta till vara sina intressen. Hjälpen ska ges i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Hjälpen ska ges utan onödigt dröjsmål.

text: Bedömning

text: Handläggningen av anmälan om ägarbyte

text: Några utgångspunkter

text: För att ett fordon ska få användas krävs som huvudregel att det är registrerat i vägtrafikregistret. Registret innehåller bl.a. uppgifter om fordonets ägare. Det faktum att en viss person är registrerad som ägare till ett fordon har inga civilrättsliga verkningar i en tvist om vem som har bäst rätt till fordonet. Registreringen har emellertid ändå stor betydelse. Exempelvis är det den registrerade ägaren som ansvarar för att felparkeringsavgifter betalas (4 § lagen om felparkeringsavgift). Utgångspunkten är också att den registrerade ägaren är skattskyldig för fordonsskatt (

text: 2 kap. 4 § vägtrafikskattelagen

text: ) och ansvarig för att fordonet har en trafikförsäkring (se rättsfallet

text: NJA 2009 s. 244

text: I ett yttrande från Transportstyrelsens avdelning för fordonsinformation, som bifogats remissvaret, beskrivs att när en ny ägare inte har skrivit under en anmälan om ägarbyte registreras ett s.k. preliminärt ägarbyte i vägtrafikregistret. Det innebär att en automatisk förfrågan om huruvida de anmälda uppgifterna är riktiga skickas till den som uppgetts som ny ägare. Om en sådan förfrågan leder till ett nekande svar, makuleras det preliminära ägarbytet och en utredning inleds av vem som ska vara registrerad som ägare. Vid uteblivet svar registreras ägarbytet slutligt per automatik på kvällen samma dag som ett svar senast skulle ha kommit in.

text: Handläggningen i detta fall

text: Den anmälan som kom att leda till att Transportstyrelsen registrerade AA som ägare till det aktuella fordonet var underskriven endast i fältet för nuvarande ägares underskrift. För att ägarbytet skulle få registreras krävdes därmed att AA först gavs möjlighet att yttra sig.

text: Av Transportstyrelsens remissvar framgår att AA:s personuppgifter inte var införda i vägtrafikregistret vid tiden för anmälan om ägarbyte. De adressuppgifter som fanns angivna i anmälan registrerades i vägtrafikregistret med en markering om att det behövde kontrolleras hos Skatteverket att det inte fanns andra adressuppgifter. Jag har i och för sig inga invändningar mot att

text: Transportstyrelsen trots det skickade en förfrågan till den adress till AA som uppgetts i anmälan om ägarbyte. Innan AA automatiskt registrerades som ägare till fordonet fick Transportstyrelsen emellertid information från Skatteverket om att AA var utvandrad och att en folkbokföringsadress saknades. Till detta kommer att Transportstyrelsens förfrågan till AA inte bara förblev obesvarad, utan dessutom kom i retur.

text: Det var således uppenbart att AA inte hade fått möjlighet att yttra sig på det sätt som 5 kap. 1 § förordningen om fordons registrering och användning kräver. Detta ledde emellertid inte till att Transportstyrelsen genast makulerade det preliminära ägarbytet.

text: I yttrandet från avdelningen för fordonsinformation anges att 232 000 försändelser gällande fordon kom i retur 2021 och att avdelningen bedömer att det inte finns förutsättningar att införa en rutin som innebär att myndigheten, utöver försök till nytt utskick i de fall som en ny adress finns, ska utreda de eventuella registermässiga konsekvenser som kan uppstå avseende varje enskild försändelse som inte har kunnat delas ut till mottagaren.

text: Om det finns ett krav på att en myndighet ska ge en enskild möjlighet att yttra sig och en postretur visar att han eller hon inte har fått någon sådan möjlighet, är det enligt min uppfattning emellertid en självklarhet att myndigheten måste anpassa sitt agerande till detta.

text: Transportstyrelsens rutiner

text: Transportstyrelsens avdelning för fordonsinformation har i sitt yttrande vidare betonat att det inte är rimligt att ha nedskrivna rutiner på detaljerad nivå för situationer som normalt inte uppstår. Det håller jag naturligtvis med om. Det är dock viktigt att en myndighet har fungerande rutiner och arbetssätt för att identifiera ärenden som de ordinarie rutinerna inte kan eller bör tillämpas på. Därför ser jag positivt på vad Transportstyrelsen uppgett i sitt remissvar om att den ska förtydliga sina rutiner så att det framgår att ärenden som faller utanför det normala ska diskuteras med en utredare eller överlämnas för utredning.

text: Avslutningsvis vill jag i denna del kommentera uppgiften om att s.k. preliminära ägarbyten registreras slutligt på kvällen samma dag som ett svar på Transportstyrelsens förfrågan till den anmälda nya ägaren skulle ha kommit in. Jag har inte en fullständig bild av hur denna rutin fungerar, men föreställer mig att det kan förekomma att svar kommer in med e-post sent på kvällen under den sista svarsdagen. Det kan därför finnas anledning för Transportstyrelsen att överväga att avvakta ytterligare någon dag innan ägarbytena registreras slutligt (jfr även JO 2001/02 s. 347, dnr

text: Handläggningstiden för begäran om prövning av ägaruppgifter

text: Några utgångspunkter

text: Det kan medföra ekonomiska konsekvenser för den enskilde och dessutom upplevas som obehagligt att bli felaktigt registrerad som ägare till ett fordon.

text: Som nämnts ligger exempelvis ansvaret för felparkeringsavgifter hos den registrerade ägaren.

text: Även om den felaktiga registreringen i AA:s fall borde ha kunnat undvikas, får det av effektivitetsskäl accepteras att Transportstyrelsen i normalfallet inte gör några särskilda kontroller vid ett ägarbyte, förutsatt att anmälan om ägarbyte är ifylld på ett fullständigt sätt och inte ger anledning till tvivel om huruvida uppgifterna är korrekta (jfr

text: RÅ 2002 ref. 85

text: och mitt beslut denna dag i ärendet med dnr 1947-2021). Ett sådant system förutsätter dock enligt min mening att Transportstyrelsen har tillräcklig beredskap för de fel som kan uppstå och kan åtgärda dessa så fort som möjligt. Därför menar jag att ärenden om prövning av ägaruppgifter bör handläggas skyndsamt i de fall då någon påstår att han eller hon felaktigt har registrerats som ägare till ett fordon. Det gäller även om den registrerade ägaren inte har framfört till Transportstyrelsen att han eller hon riskerar att drabbas ekonomiskt.

text: Behovet av kommunikation med den tidigare ägaren medför att ärenden av aktuellt slag inte kan avgöras omedelbart. Enligt min mening bör dock utredningen av dem påbörjas i nära anslutning till att en begäran kommit in. Enligt Transportstyrelsens remissvar har myndigheten tack vare ökade personalresurser och en anpassning till ändrade arbetsförhållanden kunnat återgå till att handläggningen påbörjas inom sex till sju veckor från det att en begäran kommer in. Jag anser dock att också det är en alltför lång väntetid.

text: Transportstyrelsen har uppgett att ärenden om prövning av ägaruppgifter har ett mycket varierande innehåll. Jag uppfattar det som att även andra ärenden än sådana där någon påstår sig ha blivit felaktigt registrerad som ägare hör till denna grupp. Jag har ingen närmare kännedom om vad sådana andra typer av ärenden kan avse, men det ligger nära till hands att anta att ärendena är av skiftande karaktär och att vissa ärenden är mer brådskande än andra. Därför är det angeläget att det finns fungerande rutiner för den inledande granskningen, så att de mer brådskande ärendena uppmärksammas.

text: Handläggningstiden för AA:s begäran

text: AA:s begäran om prövning av ägaruppgifter kom in till Transportstyrelsen den 9 maj 2020. Utredningen av den påbörjades den 19 augusti 2020. Däremellan hade han och en person som hjälpte honom tagit kontakt med Transportstyrelsen vid flera tillfällen och framhållit bl.a. de ekonomiska konsekvenser som ägarregistreringen medfört.

text: Den första åtgärd som vidtogs var att den tidigare registrerade ägaren samt en annan berörd person fick möjlighet att yttra sig, senast den 4 september 2020. Inget svar kom in. Den 15 september 2020 skickade Transportstyrelsen en fråga till AA om ett e-brev från honom den 21 juli 2020 skulle förstås som en återkallelse. Han meddelade den 26 september 2020 att han ville att utredningen skulle fortsätta. Den 20 oktober 2020 skickade Transportstyrelsen en påminnelse till den tidigare registrerade ägaren. Inte heller vid detta tillfälle

text: yttrade sig denne. Den 11 november 2020 fattade Transportstyrelsen sitt beslut i ärendet.

text: Trots att det enkelt kunde konstateras att registreringen av AA som ägare till det aktuella fordonet gjorts i strid med 5 kap. 1 § förordningen om fordons registrering och användning, gick det således ett halvår mellan hans begäran om prövning av ägaruppgifter och Transportstyrelsens beslut.

text: Enligt Transportstyrelsen har myndigheten varit aktiv i sin utredning och effektivt fört ärendet mot beslut efter det att utredningen påbörjats. Jag bedömer dock att flera delar av utredningen skulle ha kunnat genomföras fortare. Handläggningstiden på ett halvår är mot denna bakgrund oacceptabel. Redan dröjsmålet på över tre månader innan utredningen påbörjades är längre än vad som kan godtas.

text: Hanteringen av de fordonsrelaterade skulderna Som har framgått kan en felaktig registrering av någon som ägare till ett fordon leda till en mängd olika typer av betalningskrav. Det är långt ifrån säkert att den enskilde känner till vad han eller hon kan göra för att i möjligaste mån undvika att drabbas ekonomiskt. Vilka möjligheter som finns och vart man ska vända sig för att utnyttja dem varierar beroende på vad betalningskravet avser. Mot denna bakgrund och med hänsyn till svårigheterna att i förväg förhindra felaktiga ägarregistreringar, anser jag att Transportstyrelsen regelmässigt bör lämna allmän information om vad man kan göra för att undvika att drabbas ekonomiskt när någon hör av sig och gör gällande att han eller hon felaktigt har registrerats som ägare till ett fordon.

text: Redan när AA begärde prövning av ägaruppgifter den 9 maj 2020 nämnde han att han hade kontaktats av Trafikförsäkringsföreningen angående författningsreglerade avgifter till föreningen. Därefter har han vid ett flertal tillfällen kontaktat Transportstyrelsen och tagit upp bl.a. frågor om fordonsrelaterade skulder. Den 2 juni 2020 fick Transportstyrelsen dessutom in ett avslagsbeslut från Kronofogdemyndigheten om en invändning mot verkställighet avseende fordonsskatt. Det beslutet innehöll en felaktig upplysning om att AA kunde vända sig till Transportstyrelsen för att begära omprövning av skattebeslutet. Trots detta upplyste inte Transportstyrelsen honom om möjligheten att hos Skatteverket begära anstånd med betalning av fordonsskatten. Såvitt framgår har Transportstyrelsen inte heller i övrigt gett honom någon tydlig information om vad han kunde göra för att undvika sådana ekonomiska konsekvenser som han har beskrivit i sin anmälan till JO. Enligt min mening har Transportstyrelsen därmed inte levt upp till sin serviceskyldighet enligt

text: 6 § förvaltningslagen

text: När det gäller fordonsskatten har det dessutom framkommit att Transportstyrelsen begärde indrivning den 17 maj 2020 utan att först ha skickat AA någon betalningsuppmaning. Det skedde trots att han några dagar tidigare hade varit i kontakt med Transportstyrelsen om den felaktiga ägarregistreringen

text: och att det sedan den 4 maj 2020 dessutom fanns en adress till honom registrerad i folkbokföringen. Att i det läget begära indrivning har stått i strid med 3 § indrivningsförordningen, som kräver att en ansökan om indrivning som utgångspunkt ska föregås av en betalningsuppmaning (jfr t.ex. JO:s beslut den 25 juni 2014, dnr

text: ). Sammanfattning och kritik Sammanfattningsvis kan jag konstatera att Transportstyrelsen har agerat bristfälligt i ett flertal avseenden. AA registrerades felaktigt som ägare till ett fordon baserat på uppgifter i en ofullständig anmälan om ägarbyte som han själv inte hade skrivit under. Efter att han kontaktat Transportstyrelsen om detta tog det ett halvår innan den felaktiga ägarregistreringen togs bort. Den handläggningstiden var alldeles för lång. Under tiden lämnade inte Transportstyrelsen AA tydlig information om vad han kunde göra för att i möjligaste mån undvika att drabbas ekonomiskt. I stället begärde man felaktigt indrivning av en fordonsskatteskuld utan att först ha skickat honom någon betalningsuppmaning.

text: Jag ser med allvar på det inträffade. Transportstyrelsen förtjänar kritik.

text: Det som i övrigt har förekommit i ärendet ger inte anledning till något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.