avgjordAv: Cecilia Nordenfelt

nyckelord: Information Omprövning

title: Anmälan mot Försäkringskassan angående felaktig information till försäkrad m.m.

text: Anmälan

text: I en anmälan, som kom in till JO den 22 maj 2009, anförde AA i huvudsak följande. Försäkringskassan förhalar hennes ärenden. Hon har utan resultat begärt omprövning av Försäkringskassans beslut. Hon har vidare begärt att hennes ärenden sänds till länsrätten, men Försäkringskassan har inte tillmötesgått hennes begäran. Hon har arbetat sedan hon var 18 år gammal men Försäkringskassan hotar nu med att hennes sjukpenninggrundande inkomst kommer att sänkas till 0 kr om hon inte står till arbetsmarknadens förfogande och aktivt söker arbete i en omfattning av 75 procent.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Försäkringskassan för yttrande. Försäkringskassa anförde i remissvar genom chefsjuristen BB följande.

text: Bakgrund

text: AA har ett sedan den 8 maj 2006 pågående sjukpenningärende med omväxlande hel och partiell sjukskrivning. Den 18 mars 2009 minskades hennes sjukpenning till en fjärdedel. Under perioden dessförinnan, den 21 augusti 2008 - 17 mars 2009, hade hon tre fjärdedels sjukpenning. I anmälan framför AA bland annat att hon har begärt omprövning av beslut utan resultat och ifrågasätter varför hennes ärende inte har sänts vidare till länsrätten som hon har begärt.

text: Utredning

text: Försäkringskassans interna utredning med anledning av JO:s begäran om yttrande visar följande. AA är arbetslös och hennes arbetsförmåga ska därför bedömas i förhållande till arbete på den reguljära arbetsmarknaden. I januari 2009 kom det in medicinskt underlag med tre fjärdedels sjukskrivning för tiden den 1 januari - 31 mars 2009. Enligt den personliga handläggarens planering, noterad den 13 januari 2009, ställdes en förfrågan till försäkringsmedicinsk rådgivare om AA:s aktivitetsförmåga sett till den reguljära arbetsmarknaden. Detta eftersom den försäkringsmedicinska utredningen som gjordes i maj 2008 var motsägelsefull och då den korrigering som

text: kom in i oktober 2008 från Manpower, som gjort utredningen, inte uttalade sig om aktuell status. Den försäkringsmedicinske rådgivaren bedömde att AA:s aktivitetsnedsättning motsvarade en fjärdedel i arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Med det underlag som fanns i ärendet bedömde handläggaren att det fanns anledning att sätta ned sjukpenningen till en fjärdedel. Innan beslutet fattades kommunicerades AA de uppgifter som tillförts ärendet skriftligen den 23 februari 2009. Hon gavs tillfälle att lämna synpunkter senast den 13 mars 2009. Beslut om nedsättning av sjukpenning till en fjärdedel från och med den 18 mars 2009 sändes till AA den 16 mars 2009. Beslutet avsåg den period för vilken det fanns ett medicinskt underlag, dvs. den 1 januari - 31 mars 2009, och innehöll omprövningshänvisning. AA skickade in skriftliga synpunkter den 9 mars 2009, men de syntes inte i ärendet förrän den 17 mars. Detta meddelande den personliga handläggaren henne i brev den 19 mars 2009. AA informerades också om att eventuella kompletterande uppgifter från behandlande läkare kunde användas vid begäran om omprövning. Det har inte gått att klarlägga varför de inskannade synpunkterna syntes så sent. Den 19 mars 2009 kom det in en skrivelse från AA där det framgick att hon begärde omprövning av beslutet som fattats den 16 mars 2009. Skrivelsen registrerades som en begäran om omprövning och skickades för handläggning till omprövningsenheten i Jönköping. Bekräftelsebrev skickades till AA den 2 april 2009. Den 15 april 2009 kom AA in med ett nytt medicinskt underlag på tre fjärdedels sjukskrivning för perioden den 1 april - 30 juni 2009. Den personliga handläggaren bedömde att det nya medicinska underlaget inte innehöll några nya uppgifter och bedömde att underlaget styrkte en nedsättning av arbetsförmågan till en fjärdedel den 1 april - 30 juni 2009, men inte till tre fjärdedelar sett till arbete på den reguljära arbetsmarknaden. AA gavs i skrivelse den 20 april 2009 möjlighet att lämna synpunkter innan beslut fattades. Den 28 april 2009 kom AA in med en ny skrivelse daterad den 23 april 2009 och rubricerad ”Överklagan”. Skrivelsen var ställd till Försäkringskassan och länsrätten. I skrivelsen angav hon att hon ville överklaga Försäkringskassans beslut att endast bevilja henne en fjärdedels sjukpenning från och med den 18 mars 2009. Försäkringskassan journalförde skrivelsen som en komplettering till begäran om omprövning från den 19 mars 2009. Den 13 maj 2009 sändes ett skriftligt beslut med omprövningshänvisning till AA med fortsatt rätt till en fjärdedels sjukpenning. Beslutet angavs felaktigt att gälla från och med den 18 mars 2009 i stället för från och med den 1 april. Genom beslutet gjordes dock i realiteten inte någon omprövning av perioden den 1 januari - 31 mars 2009 utan beslutet fattades på grundval av det nya medicinska underlaget som avsåg perioden den 1 april - 30 juni 2009. Den 19 maj 2009 kom ytterligare en skrivelse från AA, daterad samma dag. Också denna skrivelse var ställd till Försäkringskassan och länsrätten, med rubriken ”Tillägg till tidigare skriven överklagan på beslut om sjukpenning”. I skrivelsen uppgav AA ”jag vill återigen överklaga ert beslut fattat den 2009-05-13”. Hon begärde att den tidigare skrivna överklagan skulle skickas till länsrätten för vidare bedömning. Den nya skrivelsen diariefördes som en begäran om omprövning av Försäkringskassans beslut den 13 maj 2009. Vid omprövningen den 17 juni 2009 ändrades inte beslutet från den 16 mars 2009 att bevilja AA en fjärdedels sjukpenning från och med den 18 mars 2009. I omprövningsbeslutet angavs felaktigt år 2008 i stället för år 2009. Den 18 juni 2009 beslutade Försäkringskassan att inte ändra beslutet från den 13 maj. Även i det beslutet angavs felaktigt år 2008 i stället för år 2009.

text: Informationen om sjukpenninggrundande inkomst AA uppger även i sin anmälan till JO att Försäkringskassan i beslutsbrevet den 13 maj 2009 informerat om att hennes sjukpenninggrundande inkomst (SGI) kan komma att sänkas till noll kronor om hon inte står till arbetsmarknadens förfogande motsvarande 75 procents arbete. Detta är en felaktig information eftersom AA:s hela

text: SGI är skyddad så länge hennes arbetsförmåga bedöms nedsatt till minst en fjärdedel på grund av sjukdom och hon därför är berättigad till sjukpenning. Regeln om detta SGI-skydd finns i 3 § 1 Riksförsäkringsverket föreskrifter (

text: RFFS 1998:12

text: ) om sjukpenninggrundande inkomst.

text: Kommentar till träff med handläggare och försäkringsmedicinsk rådgivare AA tar i sin anmälan också upp att hon aldrig har träffat sin personliga handläggare CC och den försäkringsmedicinske rådgivaren. CC, som är AA:s personliga handläggare sedan maj 2008, bekräftar att de inte har träffats utan att de haft kontakt via telefon och brev samt via e-post. CC har bedömt att det inte funnits behov av en personlig träff eftersom en försäkringsmedicinsk utredning redan var beställd av tidigare handläggare. Utredningen blev efter komplettering i efterhand klar under senhösten 2008. Därefter har bedömning gjorts på de medicinska underlag som kommit in och CC har också ställt en förfrågan till försäkringsmedicinsk rådgivare under februari 2009. Därefter har CC försökt kontakta AA per telefon, men det telefonnummer som AA lämnat till Försäkringskassan har inte gått att komma fram på. CC har i kommuniceringsskrivelser den 23 februari och 20 april 2009 erbjudit AA möte tillsammans med Arbetsförmedlingen, men AA har inte hörts av.

text: Försäkringskassans slutsatser

text: Det beslut som Försäkringskassan fattade den 13 maj 2009 angavs felaktigt gälla fr.o.m. den 18 mars 2009 i stället för fr.o.m. den 1 april. Beslutet gav därmed intryck av att innefatta en omprövning av beslutet från den 16 mars 2009 trots att prövningen enbart avsåg den tidsperiod som det nya medicinska underlaget omfattade dvs. den 1 april till och med den 30 juni 2009. Att det i realiteten inte var frågan om ett omprövningsbeslut framgår dock av beslutets innehåll i övrigt liksom av det förhållandet att beslutet inte är försett med en överklagandehänvisning utan med en omprövningshänvisning. Försäkringskassan beklagar den felaktiga utformningen av beslutet. Enligt

text: 20 kap. 11 § lagen (1962:381)

text: om allmän försäkring (AFL) får ett beslut från Försäkringskassan inte överklagas till allmän förvaltningsdomstol innan det har omprövats av Försäkringskassan enligt 20 kap. 10 § AFL. Eftersom det inte fanns något överklagbart omprövningsbeslut när AA:s skrivelser daterade den 23 april och den 16 maj 2009 kom in till Försäkringskassan hanterade Försäkringskassan skrivelserna som en komplettering till tidigare inkommen begäran om omprövning samt som en ny begäran om omprövning. AA borde givetvis ha blivit informerad om hur Försäkringskassan såg på skrivelserna och om hur handläggningen av ärenden vid omprövning och överklagande går till. Detta speciellt med beaktande av hur hon hade rubricerat skrivelserna. Försäkringskassan beklagar att detta inte gjorts. Det kan vidare konstateras att handläggningen av den begäran om omprövning som kom in till Försäkringskassan den 19 mars 2009 har tagit väl lång tid. Enligt Riksförsäkringsverkets allmänna råd (RAR 2001:4) om omprövning och ändring enligt lagen (

text: ) om allmän försäkring bör omprövning av beslut göras inom sex veckor från det att omprövning begärdes, om inte särskilda skäl föranleder annat. Försäkringskassan beklagar det inträffade. Den felskrivning av årtalet i båda omprövningsbesluten som uppmärksammades under utredningen är numera rättad och AA har genom ett särskilt brev fått den felaktiga informationen om sjukpenninggrundande inkomst korrigerad. Försäkringskassan beklagar felskrivningen och att AA fått felaktig information från Försäkringskassan om sin SGI.

text: AA yttrade sig över remissvaret.

text: Bedömning

text: Av Försäkringskassans remissvar framgår att kassan i beslut den 13 maj 2009 felaktigt har angett att prövningen i beslutet avsåg AA:s rätt till sjukpenning från och med den 18 mars 2009 i stället för från och med den 1 april 2009. Försäkrings-

text: kassan förtjänar kritik för det inträffade. Jag har tidigare understrukit betydelsen av att Försäkringskassan i sina beslut om sjukpenning uttryckligen anger den tidsperiod som prövningen omfattar, jfr. JO:s beslut den 19 januari 2010 i ärende dnr 2400-2009. Det inträffade ger anledning för mig att på nytt betona vikten av detta.

text: AA har framfört klagomål mot att Försäkringskassan efter överklagande inte har överlämnat hennes ärenden till länsrätten. Av utredningen framgår att AA den 28 april och den 19 maj 2009 till Försäkringskassan inkommit med skrivelser rubricerade ”Överklagan” respektive ”Tillägg till tidigare skriven överklagan”. Försäkringskassan behandlade skrivelserna som en komplettering till tidigare inkommen begäran om omprövning av kassans beslut den 16 mars 2009 samt som en begäran om omprövning av beslutet den 13 maj 2009. Eftersom något omprövningsbeslut inte var fattat när skrivelserna kom in till Försäkringskassan var denna hantering korrekt. Försäkringskassan har i remissvaret anfört att AA borde ha informerats om hur kassan behandlade skrivelserna samt om hur handläggningen av ärenden vid omprövning och överklagande går till. Jag instämmer i denna bedömning. Försäkringskassan kan inte undgå kritik för sin hantering av ärendet i detta avseende.

text: JO har vid upprepade tillfällen understrukit betydelsen av att Försäkringskassan fattar sina beslut om omprövning inom sex veckor om inte särskilda skäl föranleder annat. Av utredningen framgår att AA:s begäran om omprövning av Försäkringskassans beslut den 16 mars 2009 kom in till kassan den 19 mars 2009 och att omprövningsbeslut fattades först den 17 juni 2009. En så lång handläggningstid är inte acceptabel. Försäkringskassan förtjänar kritik för den utdragna handläggningen.

text: Av utredningen i målet framgår att Försäkringskassan i beslut den 13 maj 2009 lämnat AA felaktig information rörande hennes sjukpenninggrundande inkomst. Det är givetvis otillfredsställande att Försäkringskassan lämnar felaktig information till enskilda. Försäkringskassan förtjänar kritik för det inträffade.

text: Utredningen visar att AA den 9 mars 2009, dvs. inom anvisad tidsperiod, inkom med skriftliga synpunkter till Försäkringskassan. De skriftliga synpunkterna kom emellertid inte handläggande tjänsteman vid Försäkringskassan till handa innan beslut fattades den 16 mars 2009. Det inträffade är inte acceptabelt och Försäkringskassan förtjänar kritik.

text: Såväl omprövningsbeslutet den 17 juni 2009 som omprövningsbeslutet den 18 juni 2009 har felaktigt daterats till år 2008. Försäkringskassan har numera rättat den felaktiga dateringen, men kan trots detta inte undgå kritik.

text: Vad AA anfört i övrigt ger inte anledning till något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Kerstin André

publisher: Justitieombudsmannen

title: I ett biståndsärende skall i förekommande fall dokumenteras hur det s.k. barnperspektivet har beaktats

org: jo

text: AA har en son, BB, som vid den aktuella tiden var sju år gammal. BB bor hos AA men har ett regelbundet umgänge med sin mor. Föräldrarna har gemensam vårdnad om BB.

type: stycke

text: Våren 2005 ansökte AA hos Socialnämnden i Herrljunga kommun om ekonomiskt bistånd till en el-skuld och en skuld avseende hyra. I ett beslut den 8 juni 2005 avslog nämnden (delegationsbeslut) AA:s ansökan.

text: I en anmälan till JO framförde AA klagomål mot Socialnämnden i Herrljunga kommun. Han var missnöjd med att nämnden inte hade velat hjälpa honom och hans son. Han uppgav därvid bl.a. att ”nu har min el varit avstängd i 1 månad och jag ska vara ute ur lägenheten snarast”.

text: En tjänsteman vid JO:s expedition inhämtade per telefon vissa upplysningar från socialsekreteraren Ingegerd Eng vid socialförvaltningen i Herrljunga kommun. Därefter anmodades Socialnämnden i Herrljunga kommun att komma in med utredning och yttrande till belysande av hur det s.k. barnperspektivet hade beaktats vid handläggningen av ärendet. Socialnämnden gav in ett yttrande vari anfördes bl.a. följande.

text: Saken

type: rubrik

text: AA gör en anmälan avseende att barnperspektivet uteslutits i handläggning av hans ärende. Ärendet gäller ansökan från AA avseende ekonomiskt bistånd till hyresskuld och el-skuld. Hyresskulden är två obetalda hyror i april och maj månad 2005 sammanlagt 7 182:-. AA har en el-skuld på 3 795:- som uppstått sedan 041028.

text: Bakgrund

text: AA är ensamstående med sin son BB som är 7 år och är folkbokförd hos AA. AA har arbetat i Norge vid olika byggarbetsplatser. Han har uppburit försörjningsstöd från socialtjänsten i Herrljunga under december 2003, juli 2004 och under mars 2005 däremellan har AA varit självförsörjande fram till juli 2005. AA har haft inkomster i form av lön eller a-kassa under tiden han varit självförsörjande. – – –

text: Gällande barnperspektiv

text: Föräldrarna har gemensam vårdnad om BB. BB bor sedan 2003 hos sin pappa efter att han har tidigare varit bosatt hos sin mamma. BB:s mamma bor i Herrljunga... och han har regelbundet umgänge med sin mamma 6 dagar/månad. AA kommer på besök tillsammans med BB:s mamma till socialtjänsten den 31 maj och BB:s mamma talar om att BB vid tidigare tillfälle då AA blivit uppsagd från sin bostad så har BB bott hos sin mamma under några månader och under tiden som AA arbetat i Norge bodde sonen hos sin mamma i Herrljunga.

text: Bedömning

text: AA har endast vid några tillfällen under 2003–juli 2005 varit aktuell för försörjningsstöd vid socialtjänsten i Herrljunga då han däremellan varit självförsörjande. AA har vid flera tillfällen haft hyresskulder och även elskulder, socialtjänsten har beviljat ekonomiskt bistånd till hyresskuld vid ett tillfälle och han har även erhållit ekonomiskt bistånd till del av el-skuld. Barnperspektivet har beaktats då BB har regelbundet umgänge med sin mamma och även varit boende hos henne periodvis då AA arbetat utomlands. Vid tidigare tillfälle då AA blivit uppsagd från sin bostad har sonen bott hos sin mamma. Föräldrarna har gemensam vårdnad om BB och de har i första hand ansvar för sitt barn. Då det på ett eller annat sätt inte fungerar för den ena föräldern att ta sitt ansvar så är det naturliga för barnet att den andra föräldern tar ett större ansvar.

text: AA yttrade sig över remissvaret. Han gav därvid in bl.a. en kopia av socialförvaltningens journalanteckningar i hans ärende om försörjningsstöd under perioden fr.o.m. den 25 april 2003 t.o.m. den 6 oktober 2005.

text: I ett beslut den 28 april 2006 anförde JO André följande.

text: Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har enligt

text: 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453)

text: , SoL, rätt till bistånd av socialnämnden för sin försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Den enskilde skall genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet skall utformas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv.

text: När åtgärder rör barn skall socialnämnden enligt

text: 1 kap. 2 §

text: SoL särskilt beakta vad hänsynen till barnets bästa kräver; det s.k. barnperspektivet. Att barnets intressen särskilt skall beaktas innebär inte att barnets bästa alltid skall vara avgörande för vilka beslut som fattas. Barnperspektivet kan nämligen stå i strid med andra intressen. Det är dock angeläget att olika förslag till lösningar analyseras och vägs mot varandra i en beslutssituation. Barnets bästa skall därför alltid beaktas, utredas och redovisas (

text: prop. 1996/97:124 s. 99

text: f.).

text: När det gäller barnperspektivet i ett ärende angående bistånd anför Socialstyrelsen i sin publikation Ekonomiskt bistånd (2003) bl.a. följande (s. 21).

text: Barnens situation ska uppmärksammas särskilt i alla utredningar där de på något sätt är berörda. Barnperspektivet innebär alltså att barnens situation ska uppmärksammas också när vuxna vänder sig till socialtjänsten med en ansökan om ekonomiskt bistånd. I utredningar om ekonomiskt bistånd är det föräldrarnas situation, ekonomiskt eller i övrigt, som utreds. Man kan säga att dessa utredningar

text: traditionellt har ett tydligt vuxenperspektiv. En utredning bör dock kunna uppmärksamma även eventuella barn i familjen. Handläggaren ska alltså ha både ett vuxenperspektiv och ett barnperspektiv. För att underlätta arbetet med dubbla perspektiv kan det behövas nya tänkesätt och rutiner när det gäller utredning, dokumentation etc. Huruvida det finns skäl att utge bistånd avseende en hyresskuld kan inte besvaras generellt. Om det är en barnfamilj som riskerar att avhysas eller som på grund av hyresskulder har svårt att finna en bostad skall socialnämnden, enligt vad som har anförts ovan, vid ett beslut angående bistånd till skulden beakta barnperspektivet.

text: Socialstyrelsen har tidigare tillsammans med länsstyrelserna genomfört ett projekt rörande hur barnperspektivet beaktas vid handläggningen av ärenden angående ekonomiskt bistånd. I Socialstyrelsens rapport Barnperspektiv vid handläggning av ekonomiskt bistånd (2002) anförs bl.a. följande när det gäller barnfamiljers boende (s. 39 f.).

text: Hyresskulder och vräkningar är något som berör barnen och där socialtjänsten måste ställa frågan hur detta påverkar barnens livssituation. Hur påverkar det familjen och barnen att, ibland vid upprepade tillfällen, leva i en otrygg situation, att inte veta om man får bo kvar eller om avhysning kommer att ske? Det är viktigt att socialtjänsten hanterar dessa problem i ett tidigt skede och inte väntar in en vräkningssituation för att agera. Avsikten med hyresvärdens meddelandeskyldighet till socialnämnden är att tidigt ge socialtjänsten möjlighet att undersöka om det finns behov av socialtjänstens insatser. Frågan om avhysning av barnfamiljer har på senare tid behandlats i olika sammanhang. Jag kan här särskilt nämna det betänkande, Vräkning och hemlöshet, som Utredningen om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer har lagt fram under hösten 2005 (

text: SOU 2005:88

text: ). Saken har också nyligen berörts av socialutskottet (betänkande 2005/06:SoU19 s. 22 f.).

text: Socialnämnden har i sitt remissvar gjort gällande att barnperspektivet beaktades vid det aktuella beslutet den 8 juni 2005 om att avslå AA:s ifrågavarande ansökan om försörjningsstöd. Nämnden har därvid anfört bl.a. att ”Då det på ett eller annat sätt inte fungerar för den ena föräldern att ta sitt ansvar så är det naturliga för barnet att den andra föräldern tar ett större ansvar.”

text: Med detta synes nämnden mena att barnperspektivet beaktades på så sätt att handläggaren gjorde den bedömningen att BB vid behov kunde bo hos sin mor. Detta övervägande har inte på något sätt kommit till uttryck i vare sig själva beslutet eller dess motivering. Förfarandet står i strid med det ovannämnda kravet på att en myndighet skall redovisa hur barnperspektivet har beaktats.

text: Härutöver vill jag framhålla att de överväganden rörande BB:s situation som må ha företagits inte synes ha varit tillräckligt ingående och omfattande för att nämnden skall anses ha uppfyllt kraven på att klarlägga på vilket sätt nämndens beslut skulle kunna påverka BB:s situation. Jag vill härvid särskilt peka på att enligt remissvaret uppgav BB:s mamma vid ett besök på socialförvaltningen den 31 maj 2005 att BB hade bott hos henne vid vissa tidigare tillfällen i samband med att pappan blivit uppsagd från sin bostad eller arbetat utomlands. Av förvaltningens

text: journalanteckningar i ärendet om försörjningsstöd framgår dock även att mamman vid besöket uppgav att hon hade tre andra barn i hushållet, att hon inte mådde bra psykiskt och att hon inte orkade ha BB boende hos sig på heltid. Att nämnden under sådana förhållanden har låtit sig nöja med en underförstådd hänvisning till sonens möjligheter att bo hos sin mamma, kan inte anses vara tillfredsställande.

text: Vad jag nu har anfört får inte tas till intäkt för att jag anser att det var fel av nämnden att avslå AA:s ansökan om bistånd. Min kritik tar sikte på utredningen och dokumentationen i ärendet. Huruvida ansökan skulle bifallas eller avslås är en fråga som det har ankommit på nämnden att ta ställning till. AA har kunnat överklaga det beslutet till länsrätten. JO brukar inte uttala sig i frågor som har kunnat bli föremål för prövning av domstol. Jag saknar anledning att göra avsteg från denna princip i förevarande fall.

type: avgorande


avgjordAv: Justitieombudsmannen Lilian Wiklund

nyckelord: Barn/ungdom Sekretess

title: Anmälan mot Skolverket; fråga om myndighetens kontakt med en 17-årig elev som lämnat ut uppgifter om ett nationellt prov på sin blogg

sammanfattning: En 17-årig elev lämnade ut information om ett nationellt prov på sin blogg. Skolverket tog kontakt med eleven och bad honom att ta bort informationen med hänsyn till bl.a. de konsekvenser som en publicering skulle kunna få för återanvändningen av det aktuella provet. Utgångspunkten bör enligt JO:s mening vara att Skolverket ska kontakta den underåriges vårdnadshavare om det uppstår en sådan situation som var aktuell här. Med hänsyn till vad som kommit fram om elevens ålder och övriga omständigheter anser JO att det i det här fallet kan godtas att Skolverket tog kontakt med eleven och inte med hans vårdnadshavare trots att frågorna rörde ett komplicerat ämne. Enligt JO uttryckte sig Skolverket i vissa delar mindre lämpligt vid kontakterna med eleven, som tog illa vid sig och upplevde att han blev anklagad för sekretessbrott. Samtliga kontakter ägde dock rum under ett par timmar och eleven fick klart för sig att myndigheten inte anklagade honom för något brott. JO riktar därför inte någon kritik mot Skolverket för myndighetens agerande.

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan till JO klagomål mot Skolverket. Han anförde i huvudsak följande:

text: Den 4 maj 2013 skrev han ett inlägg på sin blogg som riktade sig mot Skolverket och hur de nationella proven var utformade. Han startade även en namninsamling mot Skolverket angående detta. Den 13 maj 2013 blev han kontaktad per e-post av BB, undervisningsråd hos Skolverket, som skrev att han hade publicerat information om proven som Skolverket kan komma att återanvända. På begäran ringde han upp BB. Han spelade in samtalet. BB hänvisade till sekretess och förklarade att Skolverket skulle konsultera jurister för att se vilka åtgärder som kunde vidtas. Han blev ombedd att ta bort innehållet från webbplatsen, trots att elever inte omfattas av den sekretess som gäller för nationella prov. I ett senare epostmeddelande förklarade BB att han inte menade att anklaga honom för något brott. TV4:s Nyheterna sände ett inslag om händelsen. I inslaget menade BB att han inte hade gjort något fel trots att en expert på yttrandefrihet ansåg att agerandet var tvivelaktigt. Dagen efter inslaget skrev Skolverket på sin Facebooksida att elever inte omfattas av sekretess trots att myndigheten tidigare hade hävdat det

text: motsatta. – Det var obehagligt att som minderårig elev bli kontaktad av Skolverket och uppmanad att radera information från en privat webbplats. Han upplevde att myndigheten försökte inskränka hans yttrandefrihet. Skolverket borde ha kontaktat hans vårdnadshavare eller gjort en polisanmälan. – Skolverket har inte informerat lärarna om att eleverna inte får diskutera de nationella proven. Skyldigheten att informera borde ingå i myndighetens uppdrag. Om minderåriga ska förväntas förstå måste informationen vara tydlig.

text: Utredning

text: JO begärde att Skolverket skulle yttra sig över anmälan. Skolverket anförde i huvudsak följande i remissvaret (bilagor har här utelämnats):

text: Bakgrund

text: I samband med att AA i maj 2013 publicerade uppgifter om skrivprovet i kursen tyska 4 i gymnasieskolan (provet) på sin blogg, hade BB, undervisningsråd vid Skolverket, kontakt med AA per telefon och mail. - - -

text: Rättslig reglering

text: I

text: 17 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: anges att sekretess gäller för uppgift som ingår i eller utgör underlag för kunskapsprov, om det kan antas att syftet med provet motverkas om uppgiften röjs. Denna bestämmelse om provsekretess omfattar inte enbart nationella prov, utan kan även omfatta andra prov. Flertalet av Skolverkets prov återanvänds under flera år som ett led i Skolverkets arbete med regeringsuppdraget att kvalitetssäkra de nationella proven. I detta regeringsuppdrag anges att Skolverket ska kvalitetssäkra ämnes- och kursproven så att de kan användas för att bedöma kunskapsutvecklingen över tid, bl.a. genom att säkerställa att proven håller en jämn svårighetsgrad så det blir möjligt att år från år följa och jämföra olika skolors och huvudmäns resultat från de nationella proven (regeringsbeslut U2011/6543/S), sid. l, punkt 4). En sekundär anledning till att återanvända prov är att det är kostnadskrävande att konstruera och ta fram nya prov, så även ur ett kostnadsperspektiv finns det fördelar med att återanvända prov. I rättspraxis anses de så kallade standardiserade proven, det vill säga prov som upprepas, vara sekretesskyddade så länge samma provhandlingar används (

text: prop. 1979/80:2

text: , del A, sid. 138). Stöd för att sekretess kan antas föreligga under den tid som uppgifter i prov återanvänds finns i domar av Kammarrätten i Stockholm (bl.a. målnummer:1846-1998, dom 1998-03-24) och i domar av Regeringsrätten (Regeringsrättens årsbok 1991, not 20 och 21). Kammarrätten delade i mål nr 1846- 1998 Skolverkets uppfattning att Skolverkets centralt fastställda prov kan skyddas under en avgränsad tidsperiod av i första hand pedagogiska skäl men också av ekonomiska skäl. Skolor med offentlig huvudman ska beakta bestämmelsen om provsekretess i offentlighets- och sekretesslagen. Bestämmelsen är däremot inte tillämplig för fristående skolor eller privatpersoner.

text: Handläggarens redogörelse

text: BB har lämnat följande redogörelse. Min direkta kommunikation med AA bestod av en mailväxling och ett telefonsamtal. Någon ytterligare direktkontakt med mig eller min chef har inte tagits av

text: AA. Telefonsamtalet spelade AA in utan min vetskap. Såväl samtalet som mailen skickades till TV 4, som därefter gjorde två nyhetsinslag om händelsen. AA har därefter indirekt vänt sig till Skolverket genom sin blogg. Jag blev den första veckan i maj 2013 uppmärksammad på AA:s blogg och upprop om de nationella proven. I hans text beskriver han ur minnet innehållet i uppgiften till ett skrivprov i tyska för gymnasiets kurs tyska 4. Provet kommer från en provbank i moderna språk som endast lärare har tillgång till. AA har dock själv genomfört uppgiften som prov. Provmaterialen är sekretessreglerade och återanvänds under många år. Om provuppgifter blir publicerade och allmänt kända för eleverna i förväg riskerar resultaten att bli missvisande och likvärdigheten vid betygssättningen sämre. I detta fall är det troligt att många elever skulle göra provet under maj månad och det är då inte bra om uppgiften ligger publicerad och åtkomlig publikt. Vi höll därför sidan under uppsikt för att försöka se hur stor spridningen kunde tänkas vara. Jag kom den 13 maj 2013 överens med min närmaste chef CC att vi skulle se om AA frivilligt kunde ta bort den information som handlar just om detaljerna i tyskaprovet. Eftersom vi kontaktade en elev i gymnasieskolan och det kan kännas obehagligt att bli direkt uppringd av någon på Skolverket, beslutade vi att skicka ett mail och be honom ta kontakt med oss. Det skulle också ge honom möjlighet att låta en förälder eller lärare ta samtalet i stället. Någon större fara för att kontakten skulle kännas obehaglig kände vi dock inte då AA i sin blogg berättar om att han har haft och har kontakter med bl.a. rikspolitiker. Han skriver också i bloggen att provet han gjort ska lösas av elever som är runt 18 år. I ett mail (se bilagan, mail 1) ber jag honom ta kontakt med oss på telefon för att vi vill prata dels om publiceringen av innehållet i provet, dels ge honom möjlighet att ställa frågor om proven. Det primära syftet med telefonsamtalet med AA var att tala om att vi gärna såg att detaljerna om provet togs bort och förklara varför vi önskar det. För att förklara den något svårtolkade formuleringen om att proven ska återanvändas av Skolverket tog jag upp sekretessen och att det inte är meningen att vissa elever ska känna till innehållet i förväg. Jag poängterade att det inte var fråga om en rättssak eller ett brott utan att vi ber honom "vara så snäll och" ta bort informationen. Han svarar att han inte står för proven och frågar varför han då ska stötta det som han tycker är fel. Jag försöker då förmedla vilka konsekvenser en publicering kan få för betygssättningen. Han menar att det inte är hans problem. Han frågar vad som händer om han inte tar bort informationen och jag svarar att det inte händer någonting annat än att provet kanske inte kan användas såsom det är avsett. Eftersom jag förstår att AA inte tänker ta bort informationen går jag över till det andra syftet med vår kontakt, nämligen att erbjuda honom en möjlighet att ställa frågor om de nationella proven. Han tvekar då och verkar inte ha tänkt på detta men ställer ändå en fråga som jag försöker besvara. I slutet av samtalet ber jag honom än en gång att överväga att ta bort informationen samt önskar honom lycka till med sin kampanj. Efter telefonsamtalet mailar AA en fråga till mig där han säger att han känner sig anklagad för ett brott (se bilagan, mail 2). Jag blir lite förvånad att han uppfattat vårt samtal så och förtydligar att jag inte anklagar honom för något brott och att jag endast hade bett honom ta bort den information som gällde provet (se bilagan, mail 3). I sin anmälan anger AA att han tyckte att det var djupt obehagligt att bli kontaktad. Det är förstås mycket beklagligt att han känner så. Syftet var aldrig att orsaka obehag. Det kan förstås kännas obehagligt eftersom han inte var villig att göra det vi bad honom om och han följaktligen fick säga emot mig. Jag vet att jag inte har sagt att han begått brott, att jag har hotat med repressalier eller uttryckt mig nedsättande. Jag har heller inte påstått att sekretessen skulle göra att han inte får prata om innehållet i provet. Kontakten gällde hans publicering till en större allmänhet. Det obehagliga måste då ligga i det sätt jag formulerade mig eller det

text: sätt som jag talade med honom. Den enda punkt jag själv tänkte på efter samtalet var att jag nämnde kontakten med Skolverkets jurist i slutet av samtalet. Det kan ju indirekt ha uppfattats som om jag tänkte gå vidare med ärendet juridiskt. Eftersom han mailade och frågade mig direkt efteråt kunde jag ändå inte tänka mig att det skulle råda någon missuppfattning om detta när vår kommunikation var över.

text: Skrivprovet i kursen tyska 4 i gymnasieskolan

text: Provet som AA skrev om på sin blogg är inte ett obligatoriskt nationellt kursprov, utan ett prov som lärare får välja om de vill genomföra med sina elever. Med ett lösenord får lärarna tillgång till provet som finns i Provbanken på Skolver kets webbplats. Om läraren vill använda sig av provet får han eller hon bestämma en lämplig tidpunkt för genomförande i slutet av kursen. Skolverket uppskattar att majoriteten av de elever som läser den aktuella kursen genomför provet. Vid den tidpunkt då AA publicerade uppgifter om provet på sin blogg var det fortfarande många elever som ännu inte hade genomfört provet den terminen. I nuläget finns det inte något annat prov i Provbanken som prövar den skriftliga förmågan i kursen tyska 4 i gymnasieskolan. Provet är tänkt att användas under fler terminer.

text: Handläggningen av det anmälda ärendet

text: Bestämmelsen om provsekretess i

text: är inte tillämplig för privatpersoner. Av den utredning som Skolverket har tagit del av framgår att BB har bett AA att frivilligt ta bort uppgifterna om provet från sin blogg. BB har inte hävdat att AA har begått något brott utan förklarat vilka konsekvenser en publicering av uppgifterna kan få för betygssättningen och att provet kanske inte kan användas för sitt syfte. Som tidigare angivits finns det i nuläget inte något annat prov som prövar skrivförmågan i kursen 4 i tyska i gymnasieskolan och provet är avsett att användas under fler ter miner. Mot denna bakgrund bad BB AA att frivilligt ta bort de publicerade uppgifterna. Skolverket anser att BBs förfrågan var skälig. Skolverket har inte tagit del av telefonsamtalet som blev inspelat av AA. AA har anfört att Skolverket borde ha kontaktat hans vårdnadshavare eller skola då han är minderårig. AA är 17 år gammal och av hans blogg framgår att han har kontakt med rikspolitiker, driver eget företag som frilansjournalist och arbetar som föreläsare. Skolverket anser att BB gjorde en riktig bedömning utifrån AA ålder och mognad när han, efter samråd med sin chef, kontaktade AA per mail. AA gavs även möjlighet att ringa till Skolverket med föräldrar eller skolpersonal närvarande, i det fall han upplevde kontakten med Skolverket obehaglig. AA har även anfört att Skolverket måste vara tydligare om minderåriga elever ska förväntas förstå sekretesshänvisningen på proven. Skolverket kan förstå att det är svårt för elever att förstå sekretesshänvisningen. Denna är framförallt riktad till skolpersonalen. För att eleverna ska förstå vad det innebär med provsekretess bör lärarna informera eleverna om innebörden, även om bestämmelserna om sekretess inte gäller för elever. Det är viktigt att lärarna informerar eleverna om konsekvenserna av att provuppgifter sprids och blir kända, det vill säga att proven inte kan användas för sina syften och att betygssättningen kan bli felaktig. Detta gäller inte minst för prov som används under flera år. Skolverket kommer att se över utformningen av sekretesshänvisningen för att se om denna kan göras mer tydlig. Skolverket kommer även att upplysa lärare om vikten av att de informerar sina elever om provsekretessen och konsekvenserna av att provuppgifter blir kända.

text: Till remissvaret hade Skolverket fogat e-postkonversationen mellan BB och AA. Jag redovisar här de aktuella e-postmeddelandena:

text: Den 13 maj 2013, kl. 8.51 (från BB)

text: Hej AA! Jag är ansvarig för de nationella proven i engelska och provmaterialen i moderna språk på Skolverket. Vi följer förstås diskussionerna om proven i olika medier och vi har också läst ditt inlägg på change.org. Vi har förstås inget emot att du uttrycker dina synpunkter och agerar utifrån dem. Tvärtom välkomnar vi synpunkter på proven och deras användning. Det är förstås ingen slump att proven är utformade som de är. Nu lämnar du dock i din text ut information om enskilda prov som kan komma att återanvändas av Skolverket. Detta är problematiskt. Vi skulle därför vilja be dig kontakta oss snarast på telefon. Du kan då också passa på att ställa frågor runt varför proven ser ut som de gör. Kontakta mig direkt eller min enhetschef CC

text: Den 13 maj 2013, kl. 10.30 (från AA)

text: Hej BB! Jag har nu läst

text: 17 kap. 4 § i offentlighets- och sekretesslagen

text: för att förstå om jag har begått det brott ni hävdar. Det är svårt att förstå hur jag bryter mot detta, kan du utveckla?

text: Den 13 maj 2013, kl. 10.58 (från BB)

text: Hej! Mitt syfte med vårt samtal var aldrig att anklaga dig för något brott. Jag var också noga med hur jag formulerade mig om detta. Jag har bett dig ta bort information från internet som avslöjar innehållet i nationellt provmaterial. Skolor måste göra sekretessprövning innan de får lämna ut prov som återanvänds av Skolverket. Någon sådan förpliktelse gäller inte för privatpersoner. Om information om prov publiceras av privatpersoner brukar vi be personen i fråga att ta bort informationen. Detta brukar också vanligtvis ske.

text: AA kommenterade remissvaret och anförde bl.a. följande. BB uppmanade honom att ta bort uppgifterna om provet eftersom de var sekretessbelagda och hävdade att han bröt mot sekretessen. Det tolkade han som att BB menade att han hade begått ett brott. Vidare upplevde han inte att han hade något annat val än att ta bort uppgifterna.

text: AA skickade också in en transkription av telefonsamtalet mellan honom och BB. Relevanta delar av transkriptionen har följande lydelse:

text: 50 BB: Ja, alltså jag uppmanar dig att ta bort dem eftersom de är sekretessbelagda. Du 51 bryter mot sekretess. Men vi kommer ju naturligtvis inte att polisanmäla detta på 52 något sätt, eftersom du inte är en myndighet på något sätt. Men vi vore ju väldigt 53 glada om du ändrar i texten så att du inte avslöjar vad det är man ska göra i 54 proven. – – – 110 Så vad jag 111 gör, eftersom jag pratat med dig då, det är det att vi pratar med juristen bara och 112 frågar juristen ”Kan vi göra något mera?”, annars så sker det ju naturligtvis ingenting 113 mer.

text: Skolverket fick möjlighet att yttra sig och anförde bl.a. följande. Enligt BB, som nu har lyssnat på telefonsamtalet, sade han till AA att ”det bryter mot sekretess”,

text: vilket AA uppfattade som ”du bryter mot sekretess”. Skillnaden går inte att urskilja på inspelningen. BB har klargjort för AA att han inte velat anklaga honom för något brott. Det är beklagligt att AA när telefonsamtalet avslutades inte var säker på hur reglerna kring provsekretess såg ut och i vilken mån dessa var tillämpliga i hans situation.

text: Bedömning

text: Enligt

text: , OSL, gäller sekretess för uppgift som ingår i eller utgör underlag för bl.a. kunskapsprov under en myndighets överinseende, om det kan antas att syftet med provet motverkas om uppgiften röjs. Bestämmelsen har framför allt betydelse för standardiserade prov som återanvänds, t.ex. nationella prov. Så länge samma prov används gäller sekretess för uppgifterna i proven (se Lenberg, Geijer och Tansjö, Offentlighetsoch sekretesslagen [1 januari 2014, Zeteo] kommentaren till 17 kap. 4 §).

text: Förbud mot att röja eller utnyttja uppgifter som är sekretessbelagda gäller för myndigheter och de som är anställda eller har uppdrag hos myndigheten (

text: 2 kap. 1 §

text: OSL). Privatpersoner omfattas alltså inte av bestämmelserna om sekretess. Att AA lämnade ut uppgifter om ett nationellt prov på sin blogg stred därför inte mot någon sekretessbestämmelse.

text: Frågan är om det var godtagbart att Skolverket kontaktade AA och om myndigheten vid den kontakten agerade korrekt.

text: Skolverket har i remissvaret beskrivit att en stor del av de nationella proven återanvänds under flera år, dels som ett led i myndighetens arbete för att bedöma elevers kunskapsutveckling över tid, dels för att det är kostnadskrävande att utveckla nya prov. Det är naturligtvis viktigt att innehållet i de nationella proven inte sprids till de elever som ska göra proven. Av den anledningen har jag förståelse för och ser inget hinder mot att myndigheten håller sig informerad om huruvida uppgifter om proven offentliggörs i olika sammanhang. Om det kommer till myndighetens kännedom att någon lämnar ut information om ett nationellt prov på en webbplats, har jag i princip ingen invändning mot att myndigheten tar kontakt med den eller de som lämnar ut informationen och vädjar till dem att ta bort uppgifterna. Hur en sådan kontakt ska tas måste bedömas i varje enskilt fall.

text: I det här fallet var det en 17-årig elev som hade lämnat ut information om ett nationellt prov. Av bestämmelserna i

text: föräldrabalken

text: framgår att det är vårdnadshavarna som har det huvudsakliga ansvaret för barn. I det ansvaret ligger bl.a. att föra barnets talan. Rent generellt gäller att vårdnadshavare ska ta allt större hänsyn till barnets synpunkter och önskemål i takt med barnets stigande ålder och utveckling. En underårig kan i vissa fall föra sin talan själv. I frågor som rör personliga angelägenheter bör det kunna ske om han eller hon kan antas förstå sakens innebörd (se Walin och Vängby,

text: Föräldrabalken

text: [den 1 januari 2014, Zeteo] kommentaren till

text: 6 kap. 2 §

text: Det framgår av remissvaret att Skolverket gjorde bedömningen att myndigheten kunde vända sig direkt till AA för att diskutera uppgifterna på webbplatsen. Skolverket grundade den bedömningen på AA:s ålder, att han haft kontakt med rikspolitiker, driver eget företag som frilansjournalist och arbetar som föreläsare.

text: Visserligen bör, enligt min mening, utgångspunkten vara att Skolverket ska kontakta den underåriges vårdnadshavare om det uppstår en sådan situation som var aktuell här. Med hänsyn till vad som har kommit fram om omständigheterna anser jag dock att det i det här fallet kan godtas att Skolverket valde att ta kontakt med AA och inte med hans vårdnadshavare trots att frågan rörde ett komplicerat ämne,

text: Den inledande kontakten via e-post togs den 13 maj 2013, kl. 8.51. Som framgår av redovisningen ovan förklarade BB i det e-postmeddelandet att den information som AA hade lämnat på en webbplats var ”problematisk”, och AA uppmanades att ”snarast” kontakta honom eller hans chef. AA ringde upp BB. Kl. 10.30, efter telefonsamtalet, skickade AA ett e-postmeddelande till BB där han ifrågasatte om han hade begått ”det brott ni hävdar”. BB skickade kl. 10.58 ett svar till AA där han förtydligade att syftet med telefonsamtalet inte var att anklaga AA för något brott.

text: Jag har inte lyssnat på upptagningen av det aktuella telefonsamtalet, utan bara tagit del av den transkription som AA har skickat in. Utifrån vad som har kommit fram om telefonsamtalet och kontakterna i övrigt har jag förståelse för att AA kan ha tagit illa vid sig. Det e-postmeddelande som AA skrev i anslutning till samtalet talar starkt för att han uppfattade att Skolverket ansåg att han hade gjort sig skyldig till sekretessbrott. Detta är naturligtvis inte tillfredsställande. Transkriptionen visar att BB uttryckte sig mindre lämpligt i vissa delar. Även om han inte sa ”du bryter mot sekretess”, utan ”det bryter mot sekretess” gav det intryck av att AA hade begått ett brott genom publiceringen på webbplatsen. Jag delar också BB:s uppfattning att det var olyckligt att nämna att han skulle kontakta myndighetens jurister. Samtliga kontakter ägde dock rum under ett par timmar och AA fick i vart fall genom Skolverkets svar på hans e-postmeddelande klart för sig att myndigheten inte anklagade honom för något brott.

text: Sammanfattningsvis anser jag inte att det som har framkommit är tillräckligt för att rikta någon kritik mot Skolverket.

text: Ärendet avslutas.


nyckelord: Kommunicering Omplacering

title: Kritik mot Socialnämnden i Hallstahammars kommun för handläggningen av ett ärende om omplacering enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU

sammanfattning: I ett ärende enligt LVU har en flicka omplacerats utan att vårdnadshavarna har getts tillfälle att yttra sig över utredningen innan beslutet fattades. De har inte heller informerats om hur beslutet kunde överklagas. Även i övrigt har socialtjänsten i stor utsträckning underlåtit att informera vårdnadshavarna om vad som framkom i ärendet. Socialnämnden i Hallstahammars kommun kritiseras för handläggningen.

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan, som kom in till JO i maj 2011, klagomål mot en socialsekreterare vid individ- och familjeomsorgen inom socialförvaltningen i Hallstahammars kommun. Klagomålen avsåg huvudsakligen bemötandet och bristfällig information i samband med handläggningen av ett ärende om omhändertagande enligt LVU av hans 16-åriga dotter, BB.

text: Utredning

text: JO hämtade från socialförvaltningen in vissa handlingar i ärendet och kompletterande upplysningar togs in per telefon. Efter remiss gav socialnämnden (arbetsutskottet) in ett yttrande upprättat av den aktuella socialsekreteraren. I yttrandet anfördes följande (åberopade bilagor har här, med något undantag, utelämnats).

text: Socialtjänsten i Hallstahammar utläser följande frågeställning vilken AA lyft fram som grunder för JO-anmälan: 1. Att AA blev informerad via sin fru att deras barn blivit omhändertagen jml LVU

text: 6 §

text: i oktober -10. 2. Att socialtjänsten i Hallstahammar ej utredde AA:s åsikter i ärendet samt att denne inte fick adekvat bekräftelse för sina åsikter. 3. Om socialnämnden fick ta del av fullständigt material gällande AA:s inlägg gällande ärendet. 4. På vilka grunder besluten fattades. 5. Att ansvarig handläggare uppgav sig vara bakbunden och inte hade annat val än placering.

text: 6. Om föräldrarna inte har något stöd från socialtjänsten i dessa situationer. 7. Varför ansvarig handläggares överordnande inte agerade [när de märkte] att denne inte kom vidare i ärendet. 8. Varför vårdnadshavarna inte fick beslut om byte av familjehem innan omplacering.

text: Yttrande

text: 1. BB blev ej omedelbart omhändertagen jml LVU

text: 6 §

text: i oktober -10 vilket berörd part fått information om vid bl.a. möte 101108. Vid tidpunkten för händelsen befann sig AA på ett flyg hem från sitt arbete i Polen vilket gjorde honom okontaktbar för socialtjänsten. Ansvariga handläggare tog kontakt med BB:s mamma tillika vårdnadshavare efter att BB kommit till socialtjänsten och berättat om sina hemförhållanden. Då BB uppgav att hon vägrade gå hem utifrån rädsla att hennes föräldrar skulle ”döda” henne togs en kontakt med BB:s mamma. Modern uppgav att hon aldrig accepterade att BB placerades hos sin syster. Modern informerades om att socialtjänsten i Hallstahammar kommer att inleda utredning gällande BB och att rekommendationen vid den tidpunkten var att BB åkte hem till sin syster tills det att vidare utredning fått utröna socialtjänstens bedömning. 2. AA:s åsikter om ärendet och BB:s agerande och bakomliggande skäl till att hon sökte kontakt med socialtjänsten och presenterade vad AA uppger är lögner står dokumenterade i utredningen (se bilaga 2). Bedömningen gjordes att informationen utifrån inkomna anmälningar var av den art att socialtjänsten efter genomförd utredning ej kunde misstro uppgifterna och att BB var i behov av familjehemsplacering. 3. Socialtjänstens utredning låg till grund för ansökan jml LVU

text: 2 §

text: . Beslut om omedelbart omhändertagande jml LVU

text: 6 §

text: skedde efter samråd med Socialstyrelsen 101125. Bakgrunden till samrådet med Socialstyrelsen var vårdnadshavarnas inställning till samtycket då AA vid tillfället uppgav att han aldrig ämnade svara ja eller nej på den frågan samt då BB:s mamma inte ville delta i utredningen eller ha kontakt med ansvariga handläggare (se bilaga 3). 4. Beslut om familjehemsplacering jml LVU

text: 2 §

text: togs utifrån socialtjänstens utredning jml

text: socialtjänstlagen (2001:453)

text: 11 kap.

text: l–

text: 2 §§

text: . AA:s uppfattning om familjehemsplacering hos BB:s syster togs i beaktning vid medgivandeutredning jml

text: socialtjänstlagen

text: 6 kap. 6 §

text: exempelvis då AA uppgav att BB:s syster led av psykiska besvär där ansvariga handläggare tog kontakt med BB:s systers psykoterapeut (se bilaga 4 & 5). 5. Gällande uppfattningen att ansvarig handläggare såg sig bakbunden är AA:s uppfattning utifrån dialog och information gällande samtycke till placering. Ansvarig handläggare kan ej vidare uttala sig om AA:s uppfattning men är av ståndpunkten att AA och hans fru erhållit adekvat information om samtyckets innebörd vid beslut om familjehemsplacering. Se vidare förvaltningsrättens dom och bedömning gällande vårdnadshavarnas samtycke, bilaga 6. 6. Ansvariga handläggare har uppmärksammat och dokumenterat vårdnadshavarnas uppfattningar och synpunkter i ärendet vilket legat till grund för bedömning och beslut enligt innan nämnt. AA har fått information om socialtjänstens öppenvård, familjecentrum, dit man kan vända sig på egen hand om man upplever sig vara i behov av stöd. AA har även informerats om ansvariga handläggares chefer dit man som part i ett ärende kan vända sig. 7. Se bilaga 1. 8. Ansvariga handläggare har inte kommit i kontakt med AA sedan BB placerades trots upprepade telefonsamtal, lämnade meddelanden, mail, brev och kallelser till möten. Informationen till vårdnadshavarna har således skett brevledes (se bilaga 7).

text: Bilaga 1 till remissvaret utgjordes av ett yttrande upprättat av enhetschefen CC vid socialförvaltningen, i vilket anfördes följande.

text: Gällande enhetschefs agerande i ärendet BB

text: Undertecknad har löpande informerats om händelser i ärendet och de beslut som fattats av ansvariga handläggare. Undertecknad har funnits med vid gruppmöten då ärendet gemensamt diskuterats. Någon anledning att ansvariga handläggare fortsättningsvis inte skulle ansvara för ärendet har aldrig förelegat. Ärendet har varit svårt att handlägga då föräldrarna inte velat medverka och deras inställning till vård inte varit tydlig. Bilaga 7 till remissvaret var ett brev daterat den 4 april 2011, ställt till BB:s vårdnadshavare. Skrivelsen, som var undertecknad av handläggaren DD, hade följande lydelse. Vi har av olika anledningar tagit beslut om att omplacera BB vilket vi ämnat diskutera med Er på det mötet Ni uteblev ifrån den 1 april. Nytt familjehem är EE i Hallstahammar. Bifogar flyttanmälan som behöver undertecknas av Er vårdnadshavare. Med anledning av ovanstående önskar vi komma i kontakt med Er för att vidare informera kring vår bedömning till att omplacera BB. Önskvärt att du AA tar kontakt med mig via telefon eller mail. AA kommenterade remissvaret och framförde därvid ytterligare klagomål angående bristfällig information från socialförvaltningens sida.

text: Det framkom att Socialstyrelsen hade inlett granskning av det aktuella LVUärendet med anledning av en anmälan från AA (Socialstyrelsens dnr 37352/2010). Till JO inhämtades kopia av bl.a. Socialstyrelsens beslut den 25 januari 2012 i ärendet. Det framgick att Socialstyrelsens granskning i första hand avsåg händelseförloppet under hösten 2010.

text: Bedömning

text: JO:s granskning avser främst en kontroll av att myndigheterna har följt de regler som gäller för förfarandet, dvs. att myndigheterna har agerat korrekt i formellt hänseende. JO kan inte ändra eller upphäva myndigheters beslut och brukar inte ta ställning till om beslut är riktiga i sak eller uttala sig om de bedömningar en myndighet har gjort i ett enskilt fall.

text: Min granskning i detta ärende har inriktats på de kontakter som förekommit mellan socialförvaltningen och BB:s vårdnadshavare (AA och hans hustru) under våren 2011.

text: BB hade placerats hemma hos sin halvsyster i november 2010. Den 1 april 2011 fattades ett beslut om att omplacera BB till EE. Den 4 april 2011 skickade förvaltningen den ovan citerade skrivelsen till BB:s föräldrar med information om omplaceringen.

text: Av journalanteckningarna för tiden därefter framgår följande. Under april och maj framkom flera oroväckande uppgifter angående BB:s hälsa och situationen i familjehemmet. Situationen beskrevs av EE som ”katastrof”. Handläggaren tog flera kontakter med olika personer för att planera eventuella stödåtgärder för BB. Vidare vidtog handläggaren åtgärder för att på nytt genomföra en omplacering av BB.

text: Den 20 april 2011 skickade den ansvariga socialsekreteraren ett e-postmeddelande till AA med innehållet ”Hej AA. Har ni fått brevet jag skickade hem till er angående omplaceringen av BB?”. Den 24 maj 2011, efter att BB uteblivit från ett möte och inte svarade i telefon, ringde handläggaren till AA. I journalen har antecknats ”inget svar”. Därefter finns i journalanteckningarna – som JO tagit del av för tiden fram till den 10 juni 2011 – inte noterat något ytterligare försök att kontakta någon av vårdnadshavarna.

text: I

text: 1 § första stycket

text: LVU fastslås att insatser inom socialtjänsten för barn och ungdom ska göras i samförstånd med den unge och hans eller hennes vårdnadshavare enligt bestämmelserna i

text: socialtjänstlagen (2001:453)

text: Den som är under 18 år ska dock, enligt

text: 1 § andra stycket

text: LVU, beredas vård enligt LVU om någon av de situationer som anges i lagens 2 eller 3 § föreligger och det kan antas att behövlig vård inte kan ges den unge med samtycke av den eller dem som har vårdnaden om honom eller henne och, när den unge har fyllt 15 år, av honom eller henne själv.

text: Av

text: 11 §

text: LVU framgår att socialnämnden bestämmer hur vården av den unge ska ordnas och var han eller hon ska vistas under vårdtiden. Nämnden eller den som nämnden har uppdragit vården åt ska ha uppsikt över den unge och, i den utsträckning det behövs för att genomföra vården, bestämma om hans eller hennes personliga förhållanden. Nämnden har under vårdtiden samma ansvar som vårdnadshavaren för att den unges grundläggande rättigheter enligt

text: 6 kap. 1 § föräldrabalken

text: tillgodoses. Av

text: 41 §

text: LVU framgår att beslut om omplacering av den som vårdas enligt LVU får överklagas.

text: Enligt

text: 11 kap. 1 § socialtjänstlagen

text: ska socialnämnden utan dröjsmål inleda utredning av vad som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. Av

text: 11 kap. 8 § socialtjänstlagen

text: , jämförd med

text: och

text: 21 §§

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: , följer, dels att ett ärende som huvudregel inte får avgöras utan att parterna genom s.k. kommunikation har underrättats om och beretts tillfälle att yttra sig över uppgifter som tillförts ärendet genom någon annan än parten själv, dels att beslut som kan överklagas ska förses med en s.k. överklagandehänvisning.

text: Den omständigheten att ett barn vårdas med stöd av LVU innebär inte att dess vårdnadshavare kan fråntas allt inflytande över vården av barnet. Socialnämnden har en skyldighet att i största möjliga utsträckning låta vårdnadshavarna vara delaktiga i frågor som rör vården. Om förhållandet mellan socialtjänstens handläggare och vårdnadshavarna är ansträngt kan möjligheterna att samråda på ett fruktbart sätt visserligen vara begränsade. Socialtjänsten får dock aldrig underlåta att informera vårdnadshavarna om uppkomna frågor kring vården.

text: I detta fall har uppenbarligen både AA och hans hustru i stor utsträckning valt att inte samverka med socialtjänsten. Jag har därför förståelse för att någon konstruktiv dialog angående vården inte har kunnat ske. Vad som har kommit fram angående handläggningen under våren 2011 visar dock att socialtjänsten även har

text: underlåtit att informera om viktiga händelser rörande dottern, t.ex. att det var aktuellt att omplacera henne. Såvitt framkommit har det över huvud taget inte skett någon kommunikation av uppgifter i samband med de utredningsåtgärder som måste ha vidtagits inför beslutet om att omplacera BB. Inte heller synes något beslut med överklagandehänvisning ha skickats till vårdnadshavarna.

text: Av remissvaret att döma har det inom förvaltningen inte funnits rutiner för att hantera situationen på ett acceptabelt sätt. Socialnämnden förtjänar kritik för handläggningen. Jag kan i sammanhanget inte underlåta att notera att JO även tidigare har granskat och kritiserat handläggningen av ett ärende angående omplacering enligt LVU vid socialnämnden i Hallstahammars kommun, se JO:s ämbetsberättelse 2008/09 s. 300.

text: Vad som i övrigt har anförts och kommit fram föranleder inte någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas med den ovan uttalade kritiken.


avgjordAv: Hans Ragnemalm

title: Anmälan mot Sveriges konsulat i Malaga angående handläggningen av ett passärende

text: Anmälan

text: I en anmälan mot Sveriges konsulat i Malaga, som kom in till JO den 22 juni 2005, klagade AA på konsulatets behandling av hans ansökan om nytt pass.

text: Han anförde bl.a. följande. Den 28 april 2005 besökte han konsulatet och lämnade in ansökningar om förnyelse av pass och körkort. Genom att bifoga ett personbevis från Sverige om att han är utflyttad till Spanien hade han uppfyllt de krav som kan ställas på en utomlands bosatt svensk passökande. Enligt konsulatets handläggare krävdes dock också ett intyg från den spanska kommun där han är bosatt som visade att han var inskriven där. Han ifrågasatte detta och förklarade att han saknade möjlighet att ta sig till stadshuset för att införskaffa ett sådant intyg. Den 22 juni 2005 åkte han till konsulatet för att hämta pass och körkort. Han blev givetvis mycket förvånad över att passet efter nästan två månader inte var färdigt. Vid telefonkontakt den 23 juni 2005 med ambassaden i Madrid fick han veta att konsulatet först den 13 juni 2005 hade översänt hans passansökan.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Regeringskansliet, Utrikesdepartementet, för utredning och yttrande. I yttrande den 9 september 2005 anfördes i huvudsak följande. AA:s anmälan gäller dels att han har avkrävts ett spanskt bevis om bosättning i landet, dels att ärendet har dragit ut på tiden. Utrikesdepartementet har inhämtat ett yttrande från Sveriges ambassad i Madrid, vilket bifogas. Som framgår av ambassadens yttrande är åtgärden att begära ett intyg från bosättningskommunen i Spanien ett led i utredningen av huruvida den som ansöker om pass är svensk medborgare. (Av personer som sedan lång tid är bosatta utomlands har erfarenhetsmässigt ett antal förvärvat utländskt medborgarskap; den som har förvärvat utländskt medborgarskap före den 1 juli 2001 har normalt därigenom förlorat sitt svenska medborgarskap.) Även påståendet om omotiverad tidsutdräkt besvaras i ambassadens yttrande. Enligt Utrikesdepartementets mening saknas grund för kritik mot handläggningen av passärendet.

text: I det bifogade yttrandet den 26 juli 2005 från förste ambassadsekreteraren BB vid ambassaden anfördes i huvudsak följande.

text: Ambassaden har med anledning av rubricerade ärende inhämtat konsulatets i Malaga synpunkter på anmälan från AA, utvandrad svensk bosatt i Banalmadena-Costa i Spanien, och har följande kommentarer. Enligt konsulatets anteckningar uppsökte AA konsulatet den 28 april för att ansöka om ett nytt pass. Eftersom AA varit fast bosatt i Spanien sedan många år bad konsulatet honom komplettera ansökan med uppehålls-/bosättningstillstånd för att styrka att han inte före den 1 juli 2001 förvärvat medborgarskap i Spanien. Konsulatets personal uppfattade inte att AA såg denna komplettering som ett problem. Konsulatet understryker att om AA på något sätt skulle ha uttryckt att han inte hade för avsikt att lämna in den kompletterande handlingen skulle man, så som brukligt, omgående ha vidarebefordrat handlingarna till ambassaden, i egenskap av överordnad myndighet, med en kort notering om att inget uppehållstillstånd bilagts som underlag för medborgarskapsutredning. Allt eftersom tiden gick och AA inte inkom med någon kompletterande handling tog konsulatet beslutet att, trots allt, vidarebefordra AA:s passansökan till ambassaden. Den 24 maj meddelade konsulatet AA brevledes att hans nya körkort kunde hämtas på konsulatet. Den 22 juni uppsökte AA konsulatet för att hämta körkortet. AA frågade efter sitt nya pass. När han fick svaret att inget nytt pass inkommit blev han synbart irriterad, visade upp kvittot på avgiften för passansökan, och bad att få kvitta den redan inbetalda avgiften mot kostnaden för körkortet. Detta eftersom han avsåg att ansöka om nytt pass i Sverige i stället eftersom nära nog två månader förflutit sedan passansökan lämnats in. Konsulatet svarade att man inte hade möjlighet att tillmötesgå hans önskan eftersom passansökan redan skickats in och ärendet därmed var igångsatt – om än avsevärt försenat. Vidare att förseningen berodde på att konsulatet väntat på att AA, så som överenskommet, skulle inkomma med kompletterande handling. AA sade att han inte behövde redovisa för konsulatet huruvida han var lagligen bosatt i landet eller ej. Därefter betalade AA sitt körkort och konsulatets personal lovade ringa honom så snart passet kommit. Det nya passet anlände den 30 juni. Konsulatet har meddelat AA per telefon. Sedan dess har AA inte hörts av. Eftersom ett svenskt personbevis och det gamla passet endast anger de förhållanden som gällde för tidpunkten för utflyttningen från Sverige har konsulaten instruerats att fråga efter en kopia av uppehållstillståndet för att styrka svenskt medborgarskap när sökanden är boende i Spanien sedan en längre tid. Den 23 juni kontaktades ambassaden av AA som bad att få ta del av samtliga inkommande handlingar som rörde honom. Den enda handling som inkommit till ambassaden var passansökan den 13/6. AA redogjorde också kort för sina klagomål vad gäller konsulatets handläggning av hans passärende.

text: AA kommenterade remissvaret och ifrågasatte bl.a. uppgifterna om vad som hade förevarit vid hans besök på konsulatet i samband med inlämnandet av ansökan.

text: Bedömning

text: Av

text: 7 § förvaltningslagen (1986:223)

text: följer att varje ärende där någon enskild är part skall handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. I detta ligger givetvis att en myndighet inte vidtar eller ålägger någon att utföra åtgärder som inte är nödvändiga för prövningen av ärendet.

text: Enligt

text: 6 § andra stycket passlagen (1978:302)

text: i dess lydelse före den 1 oktober 2005 var sökanden skyldig att i samband med passansökan ge in fotografier samt styrka sina personuppgifter, sitt svenska medborgarskap och sin identitet i enlighet med närmare föreskrifter meddelade av regeringen eller myndighet som regeringen bestämt. Sökanden är också enligt bestämmelsen i dess nuvarande lydelse skyldig att styrka sin identitet, sitt svenska medborgarskap och övriga personuppgifter.

text: Görs ansökan hos en passmyndighet utom riket skall sökanden bl.a. ge in personbevis, intyg eller annan handling som styrker uppgift om sökandens födelseort, personnummer eller samordningsnummer och svenska medborgarskap. Intyg om svenskt medborgarskap behövs dock inte om myndigheten på annat sätt har utrett att sökanden är svensk medborgare (se 2 § andra stycket 2 c. passförordningen, 1979:664). I 6 § Regeringskansliets föreskrifter (

text: UF 1998:3

text: ) om utfärdande av pass m.m. anges att passmyndigheten beträffande en sökande som är född i Sverige men bosatt utomlands får godta tidigare pass eller registerutdrag, inte äldre än tre månader, som intyg om födelseort och personnummer. Frågan om sökanden är svensk medborgare skall enligt 3 § utredas på grundval av de uppgifter sökanden lämnat och de handlingar som denne gett in till styrkande av nämnda uppgifter.

text: På de svenska ambassadernas hemsidor informeras om att den som är bosatt utomlands tillsammans med sin passansökan – ”för att den ska vara fullständig och kunna behandlas” – ”behöver” ge in ett registerutdrag från utländsk folkbokföringsmyndighet samt att den som är utflyttad från Sverige ”behöver” visa upp en kopia av uppehållstillståndet i bosättningslandet.

text: Enligt

text: 7 § 1 passlagen

text: skall en passansökan avslås om bestämmelserna i 6 § inte har iakttagits och sökanden inte har följt en uppmaning att avhjälpa bristen.

text: Vad som har förekommit i ärendet föranleder följande anmärkningar från min sida.

text: Bestämmelserna på området indikerar, att företeendet av det dokument som avkrävts AA inte utgör någon nödvändig förutsättning för beviljande av hans ansökan; att den på hemsidan intagna informationen ger ett annat intryck saknar betydelse. Trots att AA underlät att ge in begärd utredning utfärdades också ett nytt pass för honom. Passmyndigheten måste uppenbarligen utan att ha tillgång till det aktuella intyget ha kunnat fastslå att han var svensk medborgare. Av remissvaret framgår inte om några särskilda åtgärder behövde vidtas i den delen.

text: Mot denna bakgrund framstår konsulatets strävan att komplettera utredningen i ärendet i berört avseende – möjligen föranledd av uppgifterna på hemsidan – som en missriktad serviceåtgärd. Underlåtenheten att omedelbart vidarebefordra ansökningen till ambassaden har därmed försenat ärendets avgörande. Jag finner emellertid inte anledning att vidta någon annan åtgärd än att understryka vikten av att en myndighet begär in kompletteringar endast då det bedöms vara nödvändigt för prövningen.

text: Ärendet är därmed avslutat.


nyckelord: Omprövning Partsinsyn

title: Anmälan mot Försäkringskassan om bl.a. handläggningstiden i två ärenden om omprövning

text: I en anmälan, som kom in till JO den 22 maj 2009, klagade advokaten AA på Försäkringskassans handläggning av ett ärende som han drev för klienten BB:s räkning. Han anförde bl.a. följande. Sedan BB skadats allvarligt i en olycka hade Försäkringskassan, under större delen av tiden, gjort bedömningen att BB:s arbetsförmåga uppgick till femtio procent och därför betalat ut halv sjukpenning. BB har emellertid aldrig fått något formellt beslut med fullföljdshänvisning angående sin arbetsförmåga. Kassan har dock redovisat sin bedömning på annat sätt. Den 10 oktober 2008 begärde AA omprövning av Försäkringskassans beslut att fastställa BB:s arbetsförmåga till femtio procent. Till överklagandet bifogades bevis om hälsotillstånd och invaliditetsgrad. Den 8 april 2009 kontaktade AA kassan och påminde om sin begäran om omprövning. Han begärde samtidigt att få veta vem som handlade ärendet samt att få ta del av handlingarna i ärendet. Han hörde emellertid aldrig av kassan på något sätt.

text: Utredning

text: Ärendet remitterades till Försäkringskassan som anmodades att yttra sig över det som AA hade anfört.

text: I sitt remissvar den 18 augusti 2009 anförde Försäkringskassan, genom chefsjuristen CC, följande.

text: Utredning

text: Försäkringskassans interna utredning med anledning av JO:s begäran om yttrande visar följande. Handläggningen av ärendet rörande sjukpenning BB uppbar hel sjukpenning under perioden den 25 maj 2005 till den 18 maj 2008. Därefter utbetalades halv sjukpenning under perioden den 19 maj 2008 till den 10 augusti 2008 då inkomna medicinska underlag angav halv sjukskrivning. Medicinska underlag som styrkte hel sjukskrivning finns för perioden den 11 augusti 2008 till den 31 januari 2009 och under denna period utbetalades också hel sjukpenning. Från den 1 februari 2009 styrkte underlagen endast halv sjukskrivning och halv sjukpenning betalades därför ånyo ut från detta datum. Från mars 2009 uppbär BB halv sjukersättning.

text: Skriftlig begäran om omprövning kom in till Försäkringskassan, Lokala försäkringscentret Karlskrona, den 13 oktober 2008 från AA. Omprövningen gällde att Försäkringskassan bedömt BB vara arbetsför till 50 procent. I begäran om omprövning yrkades att Försäkringskassan skulle tillerkänna BB full ersättning i första hand från den dagen då beslut om halv ersättning fattats och i andra hand ”från och med denna dag och tills vidare”.

text: Den 24 oktober 2008 talade handläggaren av sjukpenningärendet i telefon med AA. Handläggaren informerade då om att i ett pågående sjukpenningärende skickas inte skriftligt beslut med omprövningshänvisning i de fall då sjukpenning utges enligt den nivå som den försäkrade yrkar. I detta ärende bestod ”yrkandet” av det medicinska underlaget som angav halv nedsättning av arbetsförmågan. Beslutet när yrkandet eller begäran om ersättning bifalls består av utbetalningen. Handläggaren informerade inte om att detta beslut ändå är omprövningsbart. Hänvisning gjordes i stället till det beslut som planerades att fattas i frågan om utbyte av sjukpenning till sjukersättning där utredning fortfarande pågick. Handläggaren upplyste inte heller om möjligheten att komma in med eventuellt medicinskt underlag avseende hel sjukpenning för aktuell period. Begäran om omprövning lämnades utan åtgärd. Kompletterande handlingar kom in från AA den 3 november 2008. Det var beslut om ersättningar från Länsförsäkringar och Förenade Liv. De inkomna handlingarna föranledde ingen åtgärd. Den 24 april 2009 skrev handläggaren en journalanteckning om att brev daterat den 8 april 2009 kommit in från AA. Brevet innehöll en begäran om att tidigare insänd begäran om omprövning skulle återupptas samt en önskan om uppgifter om diarienummer, handläggarens namn, tjänsteadress och direkttelefonnummer. Även en begäran om allt material som låg till grund för Försäkringskassans bedömning av BB:s arbetsförmåga. Handläggaren konstaterade att eftersom det nu fanns ett beslut om halv sjukersättning fattat så vidarebefordrade hon brevet till omprövningsenheten i Jönköping. I övrigt vidtogs inga åtgärder.

text: Registrering av inkommen begäran om omprövning

text: Organisation

text: Den 1 juni 2008 beslutades att samtliga omprövningsskrivelser skulle skickas till Gemensam service Dokumenthantering i Östersund. Bakgrunden till beslutet var att omprövningar i Försäkringskassans nya organisation handläggs koncentrerat på ett fåtal omprövningsenheter i landet i stället för som tidigare på respektive län. Ärendefördelningen mellan omprövningsenheterna utgår från olika ärendeslag och dagindelning. Antalet omprövningsärenden blev betydligt fler än beräknat och omprövningsregistratorerna i Östersund har haft svårt att hinna med att ta hand om det stora inflödet. I möjligaste mån har enheten i Östersund arbetat övertid, personal från andra enheter har lånats in och extra resurser har satts in. Totalt arbetar just nu 15 personer heltid med att registrera inkommande omprövningar, jämfört med beräknade 6 årsarbetare. Balanserna är nu åtgärdade och omprövningar registreras samma dag eller senast nästa dag som de kommer in till myndigheten. Parallellt pågår också ett arbete med att försöka få till stånd ett teknikstöd för att styra omprövningarna direkt till rätt omprövningsenhet i stället för till Östersund.

text: Diarieföring

text: Enligt Försäkringskassans Riktlinjer (

text: ) för hantering och diarieföring av allmänna handlingar ska inkomna handlingar rörande begäran om omprövning diarieföras utan dröjsmål. Det betyder enligt praxis samma arbetsdag eller senast dagen efter att begäran kommit in till myndigheten eller kommit berörd befattningshavare tillhanda eller upprättats (jmf

text: [2009:400]). AAs begäran om omprövning av beslut (här avses Försäkringskassans beslut den 24 februari 2009 att byta ut BB sjukpenning mot halv sjukersättning, JO:s anmärkning)

text: kom in till Gemensam service Dokumenthantering den 23 april 2009 (dnr 042497- 2009). Begäran om omprövning registrerades dock inte förrän den 5 maj 2009. Samma dag översändes ärendet från Gemensam service Dokumenthantering till omprövningsenheten i Jönköping. Den 11 maj 2009 översändes en komplettering i ärendet från Gemensam service till omprövningsenheten i Jönköping.

text: Handläggningen av ärendet om omprövning Den 12 maj 2009 sände Nationella försäkringscenter, omprövningsenheten i Jönköping ett brev till AA och bekräftade att Försäkringskassan hade tagit emot begäran om omprövning av beslut angående sjukersättning. Den 1 juli 2009 översände omprövningsenheten i Jönköping begärda kopior till AA. Av handlingarna som kom in till omprövningsenheten framgår att AA i en skrivelse som kom in redan den 13 oktober 2008 hade begärt omprövning av Försäkringskassans beslut. Detta framgick av skrivelser daterade den 29 och 31 oktober 2008 samt den 8 april 2009. Som en följd av detta eftersökte omprövningsenheten begäran om omprövning. Begäran om omprövning påträffades inskannad i Ärendehanteringssystemet (ÄHS). Begäran om omprövning gällde att ”50 % sjukpenning” utbetalats för viss tid. Registrering av ärendet gjordes den 2 juli 2009 i diariet och ett ärende lades upp (dnr 062125-2009). Beslut fattades den 2 juli 2009 och ärendet avslutades. Den 6 juli 2009 hade omprövningsenheten i Jönköping kontakt med AA per telefon. AA var på semester och i samråd med AA bestämdes att handläggningen av ärendet med dnr 042497-2009 (dvs. ärendet om omprövning av Försäkringskassans beslut den 24 februari 2009 att byta ut BB sjukpenning mot halv sjukersättning, JO:s anmärkning) skulle anstå till slutet av augusti.

text: Försäkringskassans slutsatser

text: I anmälan påpekas att inget formellt beslut, med besvärshänvisning, om graden av arbetsförmåga lämnats från Försäkringskassan. Då beslutet om att utbetala halv sjukpenning inte stod i strid med något yrkande som fanns vid tiden för utbetalning så har ställningstagandet om halv sjukpenning inte bedömts vara ett negativt beslut för den försäkrade. I en sådan situation skickar Försäkringskassan endast själva utbetalningen i form av ett så kallat insättningsbesked till den försäkrade. Själva utbetalningen eller insättningsbeskedet är då beslutet till den försäkrade. Så har också skett i detta fall. Om en försäkrad däremot får avslag eller inte får fullt ut den ersättning som han eller hon har yrkat i ett ärende om exempelvis sjukpenning, får den försäkrade givetvis ett skriftligt beslut med både motivering enligt

text: 20 § förvaltningslagen (1986:223)

text: (FL) och omprövningshänvisning enligt

text: 21 §

text: FL. Då handläggaren den 24 oktober 2008 talade med AA borde information ha lämnats om att beslutet i form av utbetalning av sjukpenning är omprövningsbart trots att utbetalningen inte är försedd med omprövningshänvisning. Vad som är särskilt anmärkningsvärt i detta sammanhang är att AAs begäran om omprövning som kom in till Försäkringskassan den 13 oktober 2008 inte togs upp som en begäran om omprövning utan skannades in i ärendehanteringssystemet och i övrigt lämnades utan åtgärd. Den skulle redan då rätteligen ha vidare-befordrats till Gemensam service Dokumenthantering för registrering och vidarebefordran för handläggning till rätt omprövningsenhet. Försäkringskassan beklagar det inträffade. Genom utredningen av ärendet har dock framkommit att omprövningsbeslut har fattats av omprövningsenheten i Jönköping den 2 juli 2009 med anledning av den begäran om omprövning som kom in i oktober 2008. Omprövning pågår hos omprövningsenheten med anledning av den begäran om omprövning som kom in den 23 april 2009. Skrivelsen daterad den 8 april 2009 uppfattade handläggaren som en begäran om omprövning av det beslut om sjukersättning som fattats och vidarebefordrade skrivelsen till omprövningsenheten utan ytterligare åtgärd.

text: Att handläggaren bedömde att skrivelsen fullt ut skulle hanteras av omprövningsenheten, det vill säga även begäran om kontaktuppgifter samt kopior på material är anmärkningsvärt. Rätten till insyn i det egna försäkringsärendet, den så kallade partsinsynen enligt

text: 16 § förvaltningslagen

text: , är en mycket viktig regel. Denna begäran borde ha hanterats skyndsamt och i princip lika snabbt som gäller för utlämnande av allmän handling enligt

text: tryckfrihetsförordningen

text: . Detta innebär att begärda kopior av handlingarna i ärendet skulle ha lämnats ut genast eller så snart det var möjligt. Därefter skulle begäran om omprövning ha vidarebefordrats till Gemensam service Dokumenthantering för diarieföring och vidarebefordran till omprövningsenheten. Försäkringskassan beklagar det inträffade. Genom utredningen av ärendet har framkommit att omprövningsenheten i Jönköping den 1 juli 2009 skickade kopior av samtliga handlingar i ärendet till AA. Den sena registreringen av begäran om omprövning av Försäkringskassans beslut den 24 februari 2009 är inte acceptabel och Försäkringskassan beklagar att handlingen inte omgående skickades vidare till omprövningsenheten för handläggning. Skälen för detta är framför allt en större mängd ärenden än beräknat. Under vecka 17 kom det in 1841 stycken skrivelser med begäran om omprövning till Östersund i jämförelse med prognostiserade ca 800 ärenden per vecka på årsbasis. Detta ledde tyvärr till fördröjningar i registreringen trots att personalen arbetade övertid. Det är givetvis ingen ursäkt utan endast en förklaring. Försäkringskassan konstaterar att handläggningen av begäran om omprövning som kom in till Försäkringskassan i oktober 2008 och april 2009 har dragit ut anmärkningsvärt långt i tiden. Enligt Riksförsäkringsverkets allmänna råd (RAR 2001:4) om omprövning och ändring enligt lagen (

text: ) om allmän försäkring bör omprövning av beslut göras inom sex veckor från det att omprövning begärdes, om inte särskilda skäl föranleder annat. Försäkringskassan beklagar det inträffade. Avslutningsvis vill Försäkringskassan nämna att Lokala försäkringscentret Karlskrona under våren 2009 vidtagit extra åtgärder för att säkerställa att rutinerna för hanteringen av begäran om omprövning av beslut är väl kända av handläggarna. Vid planerat möte i september med samtliga handläggare, så kallat sjukförsäkringsforum, kommer Lokala försäkringscentret i Karlskrona påminna om att även beslut som är positiva för den försäkrade kan omprövas. Att ett beslut eller en utbetalning saknar omprövningshänvisning är inte avgörande för den försäkrades rätt att begära omprövning av beslutet.

text: AA kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: Begäran om omprövning av Försäkringskassans beslut om sjukpenning När ett medicinskt underlag inkommer till kassan i ett pågående ärende om sjukpenning anser Försäkringskassan detta utgöra ett yrkande om fortsatt ersättning i den omfattning och för den tid som det medicinska underlaget anger. Försäkringskassan tar för varje inkommet underlag ställning till om den försäkrade alltjämt uppfyller kraven för rätt till sjukpenning för den tid och i den omfattning som yrkats (jfr. 3 kap 7 § lagen [1962:381] om allmän försäkring, AFL). Om Försäkringskassan bifaller yrkandet meddelas detta endast genom att sjukpenning betalas ut och ett s.k. ersättningsbesked skickas till den försäkrade. Jag har inget att invända mot denna ordning.

text: Ett beslut om försäkring enligt AFL ska, enligt

text: 20 kap. 10 § samma lag

text: , omprövas av Försäkringskassan om det begärs av en enskild som beslutet angår. Denna skyldighet gäller, som Försäkringskassan anför i sitt remissvar, oavsett beslutsformen och även om beslutet saknat omprövningshänvisning. Det finns inte heller något krav på att beslutet ska ha gått den enskilde emot.

text: Som Försäkringskassan anför i sitt remissvar, bör myndigheten fatta sina beslut om omprövning inom sex veckor om inte särskilda skäl föranleder annat. JO har vid ett flertal tillfällen understrukit betydelsen av detta och därvid också betonat att varken omorganisation eller ökad ärendeinströmning utgör sådana särskilda skäl som motiverar en utdragen handläggning. Jag vill i detta sammanhang också framhålla att den försäkrade har rätt att inom skälig tid få sin sak prövad av domstol (se artikel 6:1 i den Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna). En utdragen omprövningsprocess hos Försäkringskassan fördröjer den försäkrades rätt till domstolsprövning.

text: Den 13 oktober 2008 inkom AAs till kassan med en begäran om omprövning. Istället för att omedelbart vidarebefordra skrivelsen till vederbörande omprövningsenhet för handläggning lämnade myndigheten den helt utan åtgärd. Inte heller de kompletterande handlingar i ärendet som inkom några veckor senare föranledde någon åtgärd. Det var först sedan AA, den 23 april 2009, begärt omprövning av ett annat beslut som hans begäran den 13 oktober 2008 uppmärksammades. Den inledande passiviteten i ärendet bidrog kraftigt till att handläggningstiden i omprövningsärendet blev orimligt lång. Beslutet fattades först den 2 juli 2009, dvs. efter drygt åtta månader. En så lång handläggningstid är oacceptabel. Jag är mycket kritisk till Försäkringskassans hantering av AAs begäran om omprövning av BB:s ärende om sjukpenning. Partsinsyn m.m. Genom en skrivelse, inkommen till Försäkringskassan den 8 april 2009, efterlyste AA beslut i det omprövningsärende han avsett att initiera genom sin skrivelse den 13 oktober 2008. Han begärde samtidigt att få ta del av handlingarna i BB:s ärende samt att få uppgifter om ansvarig handläggare m.m.

text: Den som är part i ett ärende hos en myndighet har, med de begränsningar som följer av

text: 10 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: , rätt till insyn i utredningsmaterialet (

text: 16 § förvaltningslagen

text: ([1986:223]). Genom rätten till partsinsyn kan parten bevaka sina intressen i ärendet och kontrollera hur myndigheten handlägger ärendet.

text: En enskild kan även grunda en begäran om att få ta del av en allmän handling på

text: tryckfrihetsförordningens

text: bestämmelser om rätten att ta del av allmänna handlingar. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt. Besked i en utlämnandefråga bör normalt lämnas redan samma dag som en begäran har gjorts.

text: Att den som begär att få ut en allmän handling är part i det ärende som handlingarna tillhör saknar betydelse för kravet på skyndsam handläggning (se bl.a.

text: JO 2003/04 s. 389

text: Av utredningen framgår att AA inte erhöll de handlingar han begärt den 8 april 2009 förrän den 1 juli 2009. En sådan fördröjning strider uppenbart mot skyndsamhetskravet. Jag ser mycket allvarligt på Försäkringskassans bristande hantering av AA:s begäran att få ta del av handlingarna i sin klients ärende.

text: Självfallet skulle myndigheten, inom ramen för sin serviceplikt, även ha besvarat AA:s övriga frågor. Begäran om omprövning av Försäkringskassans beslut om sjukersättning Allmänna handlingar ska, enligt

text: 5 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: , registreras så snart de kommit in eller upprättats hos en myndighet. Från detta gäller vissa undantag (jfr. 2 § Offentlighets- och sekretessförordningen [2009:641]). Till Försäkringskassan inkomna handlingar i omprövningsärenden ska emellertid, som anförs i remissvaret, registreras i enlighet med huvudregeln.

text: Den 23 april 2009 inkom AA:s med en begäran om omprövning av Försäkringskassan beslut den 24 februari 2009 att byta ut BB:s sjukpenning mot halv sjukersättning. Handlingen registrerades inte förrän den 5 maj 2009. Ett sådant dröjsmål är inte acceptabelt.

text: Jag har tagit del av Försäkringskassans akt i det aktuella omprövningsärendet. Av handlingarna i akten framgår att beslut i ärendet fattades den 15 september 2009. Den sammanlagda handläggningstiden uppgick således till närmare fem månader. Som anförts ovan bör handläggningstiden i ett omprövningsärende inte överstiga sex veckor.

text: Det kan sammanfattningsvis konstateras att ärendet i sin helhet präglas av ett antal försummelser från Försäkringskassans sida och att dessa föranlett allvarliga brister inom olika förvaltningsrättsliga områden. Försäkringskassan förtjänar allvarlig kritik för detta.

text: Ärendet avslutas.