avgjordAv: Justitieombudsmannen Cecilia Renfors

nyckelord:
Allmänna handlingar
Serviceskyldighet

title: Kritik mot Regeringskansliet, Utrikesdepartementet, som i flera fall inte uppfyllt grundlagens krav på att allmänna handlingar ska lämnas ut skyndsamt

sammanfattning: JO har utrett fem separata anmälningar mot Utrikesdepartementet, som gällde handläggningen av framställningar om att få ta del av allmänna handlingar. Departementet kritiseras i samtliga fem fall för oacceptabelt långa handläggningstider. Utredningen av de fem anmälningarna har föranlett en närmare granskning av departementets handläggningsrutiner när det gäller framställningar om att få ta del av allmänna handlingar, bl.a. genomfördes en inspektion. Denna granskning visade att det generellt förekommer långa handläggningstider vid Utrikesdepartementet. Detta beror huvudsakligen på att personalresurserna för arbetet med handlingsutlämnande varit otillräckliga, vilket medfört att det uppstått balanser. Departementet har nu tillfört resurser som ansvariga tjänstemän bedömer som tillräckliga. I beslutet konstaterar JO att det är oförenligt med tryckfrihetsförordningens bestämmelser att framställningar om att få ta del av allmänna handlingar inte handläggs aktivt, och att det finns skäl att se allvarligt på att framställningar regelbundet får ligga i balans. Utrikesdepartementet kritiseras för att denna situation har tillåtits uppstå. I beslutet behandlas också gränsdragningen mellan åtgärder som en myndighet är skyldig att vidta enligt tryckfrihetsförordningens bestämmelser och myndighetens serviceåtgärder. Vidare behandlas frågor om handläggningen av framställningar som gäller ett mycket omfattande material.

text: Inledning och disposition

text: Mellan november 2012 och maj 2013 kom det till JO in fem separata anmälningar som avsåg Regeringskansliets (Utrikesdepartementet) handläggning av framställningar om att få ta del av allmänna handlingar, en från en ledamot av Europaparlamentet och fyra från journalister. Enligt samtliga anmälare hade Utrikesdepartementets handläggning tagit alltför lång tid.

text: JO begärde att Regeringskansliet (Utrikesdepartementet) skulle yttra sig över var och en av anmälningarna. JO begärde också att Utrikesdepartementet närmare skulle beskriva bl.a. sina handläggningsrutiner i fråga om framställningar om att få ta del av allmänna handlingar. Efter att Utrikesdepartementet yttrat sig genomfördes en inspektion hos departementet den 12 maj 2014.

text: Beslutet inleds med en redogörelse för de enskilda anmälningarna och Utrikesdepartementets yttranden över dem. Därefter redovisas vissa iakttagelser från den genomförda inspektionen och vad Utrikesdepartementet uppgett om vilka handläggningsrutiner som tillämpas vid framställningar om att få ta del av allmänna handlingar. Avsnitten följs av en redovisning över vilka skyldigheter myndigheter, särskilt Regeringskansliet, har vid sådana framställningar. Beslutet avslutas med en bedömning av det som har kommit fram.

text: Anmälningarna och Utrikesdepartementets yttranden

text: Ärende 1 (dnr 6276-2012) AA, ledamot av Europaparlamentet, anmälde följande. Den 25 oktober 2012 begärde han att få ta del av vissa närmare angivna handlingar från Utrikesdepartementet. Han påminde om sin begäran vid flera tillfällen men vid tidpunkten för anmälan till JO, den 19 november 2012, hade några handlingar fortfarande inte lämnats ut. En likartad framställan till Socialdepartementet hade besvarats mycket snabbt.

text: JO inhämtade den 12 december 2012 muntliga upplysningar från Utrikesdepartementet, som uppgav att handlingarna ännu inte hade lämnats ut eftersom man behövde förvissa sig om att alla handlingar som omfattades av begäran tagits fram. Departementets ambition var att kunna lämna ut handlingarna under vecka 51.

text: Utrikesdepartementet (rättschefen BB) lämnade följande redogörelse för ärendet:

text: AA har den 25 oktober 2012 i ett e-postmeddelande ställt till statsrådet CC begärt att få ta del av alla inkomna och skickade handlingar till och från Swedish Match eller andra tobaksbolag eller konsulter som anlitats av sådana bolag. AA har vidare begärt att få ta del av eventuella mötesprotokoll, sammanfattningar eller andra handlingar som upprättats i samband med sådana kontakter. Slutligen har AA begärt att få ta del av en sammanställning av alla evenemang eller andra kontakter som statsrådet eller medarbetare har haft med tobaksindustrin. Ansvarig handläggare på rättssekretariatet har inledningsvis utrett om Utrikesdepartementet förvarar några handlingar som motsvarar AA:s beskrivning genom att söka i departementets diarium. Vidare har efterfrågningar gjorts på berörda enheter. Eftersom AA begärt att även få ut sammanställningar av evenemang eller andra kontakter som statsrådet eller medarbetare har haft med tobaksindustrin har det utretts om några sådana uppgifter finns i Utrikesdepartementet och i så fall om uppgifterna kunnat sammanställas genom rutinbetonade åtgärder (jfr

text: 2 kap. 3 § andra stycket tryckfrihetsförordningen

text: ). AA har i tjänstemannabesked den 25 januari 2013 informerats om att rättssekretariatet kunnat identifiera tre allmänna handlingar hos Utrikesdepartementet som motsvarar hans beskrivning. Två av dessa handlingar utgörs av epostmeddelanden från Swedish Match med tillhörande bilagor. Dessa handlingar har lämnats ut till AA efter sedvanlig sekretessprövning. Den tredje handlingen har enligt diariet lämnats in av Japan Tobacco International, Brittish American Tobacco och Philip Morris International. Handlingarna har tyvärr inte kunnat återfinnas hos Utrikesdepartementet, varför endast ett utdrag ur diariet lämnats ut till AA.

text: Utrikesdepartementet redovisade följande bedömning:

text: Departementet handlägger ett mycket stort antal förfrågningar från allmänheten och media om att få del av allmänna handlingar. Arbetet är tidskrävande och arbets-

text: situationen för de enskilda handläggarna är ansträngd. Eftersom AA inte pekat ut exakt vilka handlingar han velat få ut har en viss tidsåtgång krävts för att efterforska om departementet förvarar handlingar som motsvarar hans beskrivning. Det är dock departementets bedömning att nu aktuellt ärende borde ha kunnat handläggas snabbare än vad som blev fallet. Departementet kan bara konstatera att skyndsamhetskravet som uppställs i

text: 2 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen

text: inte iakttagits. Departementet beklagar det inträffade.

text: Ärende 2 (dnr 6867-2012) DD, journalist på Tidningarnas Telegrambyrå, anmälde följande. Den 12 juni 2012 begärde hon att få ta del av vissa närmare angivna handlingar från Utrikesdepartementet. Trots flera påminnelser hade några handlingar inte lämnats ut vid tidpunkten för anmälan till JO, den 19 december 2012. Tidigare år hade hon fått ut dessa uppgifter utan större dröjsmål.

text: DD har den 12 juni 2012 i ett e-postmeddelande […] begärt att få ta del av allmänna handlingar med uppgifter om utländska diplomater och ambassadanställda som begått brott i Sverige. Hon har även begärt att få ta del av handlingar med uppgifter om vilka ambassadanställda som har obetalda parkeringsböter i landet. Hon har begränsat sin begäran till att avse rapporter som upprättats det senaste året räknat från dagen för hennes begäran. [– – –] Efter sedvanlig sekretessprövning har begärda handlingar skannats och skickats med e-post till DD den 8 oktober 2012. Rättssekretariatets handläggare har inte fått några indikationer på att meddelandet inte har nått fram. I det tjänstemannabesked som bifogats e-postmeddelandet har DD informerats om att vissa uppgifter i handlingarna omfattas av sekretess enligt

text: 15 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: . Dessa uppgifter har maskerats i utlämnade kopior. Utrikesdepartementet har därefter den 19 december 2012 på nytt skickat begärda handlingar till DD via e-post.

text: Departementet handlägger ett mycket stort antal förfrågningar från allmänheten och media om att få del av allmänna handlingar. Arbetet är tidskrävande och arbetssituationen för de enskilda handläggarna är ansträngd. Utrikesdepartementet har skickat begärda handlingarna till DD den 8 oktober 2012 och den 19 december 2012. Det är dock departementets bedömning att nu aktuellt ärende borde ha kunnat handläggas snabbare än vad som blev fallet. Departementet kan bara konstatera att skyndsamhetskravet som uppställs i

text: 2 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen

text: Ärende 3 (dnr 1112-2013) EE, chefredaktör för Europaportalen.se, anmälde följande. Den 24 oktober 2012 begärde han att få ta del av vissa närmare angivna handlingar från Utrikesdepartementet. Efter flera påminnelser fick han den 15 februari 2013 besked om att det inte fanns några handlingar som motsvarade hans begäran.

text: EE har den 24 oktober 2012 i ett e-postmeddelande […] begärt att få ta del av all korrespondens mellan regeringen och bolagen Swedish Match och Kreab eller mellan regeringen och representanter för bolagen, under tidsperioden februari till

text: maj 2012. EE begärde även att få ut besökslistor, protokoll, anteckningar eller övriga handlingar i vilka Swedish Match och/eller Kreab förekommer under nämnda tidsperiod. Utsedd handläggare på rättssekretariatet har inledningsvis utrett om Utrikesdepartementet förvarar några handlingar som motsvarar EE beskrivning genom att söka i departementets diarium. Då dessa eftersökningar varit resultatlösa har efterfrågningar även gjorts på berörda enheter. EE har i tjänstemannabesked den 15 februari 2013 informerats om att rättssekretariatet inte kunnat identifiera några handlingar hos Utrikesdepartementet som motsvarar hans beskrivning.

text: Departementet handlägger ett mycket stort antal förfrågningar från allmänheten och media om att få del av allmänna handlingar. Arbetet är ofta tidskrävande och arbetssituationen för de enskilda handläggarna är ansträngd. Eftersom EE inte närmare pekat ut vilka handlingar han velat få ut har det behövts en viss tidsåtgång för att efterforska om departementet förvarar handlingar som motsvarar hans beskrivning. Så fort det kunnat säkerställas att några sådana handlingar inte förvaras hos departementet har EE underrättats härom. Det är dock departementets bedömning att EE skulle ha kunnat informeras om departementets efterforskningar och om svårigheterna att identifiera beskrivna handlingar. Departementet beklagar det inträffade.

text: Ärende 4 (dnr 2786-2013) FF, journalist på Aftonbladet, anmälde följande. Den 8 april 2013 begärde han att få ta del av vissa närmare angivna handlingar från Utrikesdepartementet. Cirka en vecka senare kontaktade han departementets handläggare, som meddelade att det handlade om ett 20-tal handlingar som skulle sekretessprövas innan de kunde lämnas ut. Vid tidpunkten för anmälan till JO, den 13 maj 2013, hade några handlingar fortfarande inte lämnats ut.

text: Utrikesdepartementet (rättschefen BB), lämnade följande redogörelse för ärendet:

text: FF har den 8 april 2013 i ett e-postmeddelande […] begärt att få ta del av samtliga epostmeddelanden som inkommit till e-postadress ambassaden.pyongyang@gov.se från den 1 mars 2013 till den 8 april och som finns registrerade hos departementet. Vid telefonsamtal samma dag ändrade FF sin begäran till att avse handlingar som inkommit till departementet från ambassaden i Pyongyang under samma tidsperiod. Den 15 april ringde FF upp ansvarig handläggare på departementets rättssekretariat för att fråga hur det gick med hans begäran. Handläggaren meddelade att handlingarna nyligen kommit till rättssekretariatet och att sekretessprövningen inte hade hunnit påbörjas. FF informerades om omfattningen av materialet. Efter sedvanlig sekretessprövning har begärda handlingar skannats och skickats med e-post till FF den 5 juni 2013. I det tjänstemannabesked som bifogats epostmeddelandet har FF informerats om att vissa uppgifter i handlingarna omfattas av sekretess enligt 15 kap. 1 § respektive

text: 18 kap. 8 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: . Dessa uppgifter har maskerats i utlämnade kopior.

text: Departementet handlägger ett mycket stort antal förfrågningar från allmänheten och media om att få del av allmänna handlingar[…]. Arbetet är tidskrävande och arbetssituationen för de enskilda handläggarna är ansträngd. I aktuellt ärende har materialet varit omfattande (169 sidor) och handlingar har inhämtats från flera

text: enheter inom departementet. För att kunna utföra en adekvat sekretessprövning i ärendet har medverkan av tjänstemän som är särskilt insatta i de sakfrågor som handlingarna rör ansetts befogad. Detta har naturligen bidragit till viss tidsutdräkt. Det är dock departementets bedömning att ärendet borde ha kunnat handläggas snabbare än vad som skett. Departementet beklagar det inträffade.

text: Ärende 5 (dnr 3107-2013) GG, tf. nyhetschef vid Nyhetsbyrån Siren, anmälde följande. En medarbetare begärde den 27 december 2012 att få ta del av de rapporter som upprättats eller kommit in till departementet under 2012 och som rörde utländska ambassadanställda och diplomater som brutit mot svensk lag samt obetalda parkeringsböter för anställda vid ambassader i Sverige. Den ursprungliga begäran ersattes den 8 januari 2013 av en begäran från GG. Den 16 januari 2013 skickade hon en påminnelse till Utrikesdepartementet och den 4 februari meddelade en handläggare att sekretessprövningen var gjord och endast skulle stämmas av med hennes chef. Handläggaren lovade att återkomma snarast. Efter ytterligare en påminnelse lämnades de begärda handlingarna ut den 14 mars 2013. GG informerades samtidigt om att handlingar i tre ärenden, som troligen omfattades av hennes begäran, inte hade kunnat återfinnas.

text: GG har den 8 januari 2013 i ett e-postmeddelande […] begärt att få ta del av handlingar på sätt som anges i hennes klagomål. Utsedd handläggare på rättssekretariatet har inledningsvis utrett vilka efterfrågade handlingar som förvaras på Utrikesdepartementet genom en sökning i departementets diarium. Eftersökningar gjordes även på ansvarig enhet. Vid dessa efterforskningar kunde bl.a. konstateras att det fanns tre ärenden i diariet rörande utländsk representation med Polismyndigheten i Stockholms län som ingivare av handlingar där handlingarna i ärendena inte gick att återfinna hos enheten. Efter sedvanlig sekretessprövning har begärda handlingar skickats till GG den 14 mars 2013. I det tjänstemannabesked som bifogats har GG informerats om att vissa av uppgifterna omfattas av sekretess enligt

text: samt att det fanns ytterligare tre ärenden som troligtvis omfattades av hennes begäran men att handläggaren inte kunnat finna handlingarna i dessa ärenden.

text: Departementet handlägger ett mycket stort antal förfrågningar från allmänheten och media om att få ta del av allmänna handlingar […]. Arbetet är ofta tidskrävande och arbetssituationen för de enskilda handläggarna är ansträngd. Utrikesdepartementet har skickat begärda handlingar till GG den 14 mars 2013. Det är dock departementets bedömning att nu aktuellt ärende borde ha kunnat handläggas snabbare än vad som blev fallet. Det kan också konstateras att handlingarna i de tre ärenden som nämnts ovan inte har kunnat återfinnas. Departementet beklagar det inträffade.

text: Iakttagelser vid inspektionen m.m.

text: Med anledning av att Utrikesdepartementet uppgav att handläggningen av de fem anmälda ärendena borde ha varit snabbare, begärde JO att departementet skulle yttra sig över varför handläggningen inte varit tillräckligt snabb och om man hade

text: vidtagit eller planerade att vidta några åtgärder för att komma till rätta med detta. Efter att Utrikesdepartementet yttrat sig genomförde JO en inspektion för att få en tydlig bild av hur departementets arbete med handlingsutlämnande fungerade och om det fanns några problem av generell karaktär. Vid inspektionen gjordes iakttagelser om Utrikesdepartementets handläggningstider, förekomsten av framställningar som avser ett mycket omfattande material och förekomsten av framställningar som avser svåridentifierade handlingar. Iakttagelserna och departementets uppgifter med anledning av dem redovisas i det följande.

text: Handläggningstider Vid JO:s inspektion noterades att handläggningstiderna i ärenden om handlingsutlämnande varierade avsevärt. I många fall hade ärendet avgjorts inom någon eller några dagar, medan det i andra fall hade tagit flera månader. Flera ärenden om handlingsutlämnande som granskades närmare hade legat obearbetade under större delen av hösten 2013, trots att de begärda handlingarna hade tagits fram för sekretessprövning redan i samband med att ärendet registrerades. Flera ärenden hade också legat obearbetade från årsskiftet 2013/2014 fram till april 2014. Gemensamt för de ärenden som legat obearbetade var att handlingarna var av viss omfattning eller krävde en mer omfattande sekretessprövning.

text: Utrikesdepartementet uppgav att det t.o.m. hösten 2013 uppstod balanser i fråga om ärenden som rörde framställningar om att få ta del av allmänna handlingar, vilket ledde till långa handläggningstider. Detta berodde på en otillräcklig personalstyrka och på att det kom in flera ovanligt omfattande framställningar. Till detta kom komplexiteten i framställningarna och deras ibland oprecisa utformning. Att det uppstått balanser av ärenden medförde att det även vid en något mindre arbetsbelastning var mycket svårt att iaktta

text: tryckfrihetsförordningens

text: skyndsamhetskrav. De fem redovisade anmälningarna till JO återspeglade enligt departementet den arbetssituation som rådde t.o.m. hösten 2013.

text: Enligt Utrikesdepartementet är den politiska ledningen nu mycket tydlig med att handlingsutlämnandefrågor ska prioriteras och personalresurser har tillförts den grupp som framför allt handlägger dessa ärenden. Med de resurser som tillförts känner sig de ansvariga tjänstemännen vid departementet förvissade om att framöver kunna handlägga framställningar om handlingsutlämnande i enlighet med

text: tryckfrihetsförordningens

text: regler.

text: Framställningar som avser ett omfattande material eller handlingar som är svåra att identifiera Vid JO:s inspektion observerades att flera framställningar avsåg ett mycket omfattande material, inte sällan en så stor mängd handlingar att de upptar flera hyllmeter. Andra framställningar avsåg handlingar som kunde finnas i ett flertal olika ärenden hos departementet och som inte kunde identifieras utan en omfattande manuell genomgång. De äldsta öppna ärendena var från 2012.

text: Utrikesdepartementet uppgav att departementet ser det som sin skyldighet att så långt som möjligt utreda om man förvarar efterfrågade handlingar. I ärenden som avser ett omfattande material lämnar man normalt ut handlingarna successivt. Utrikesdepartementets uppfattning är att man håller en mycket hög servicenivå vad gäller framställningar som avser ett omfattande material och handlingar som är svåra att identifiera. Ambitionen är alltid att lämna ut så mycket som möjligt. Avsevärd tid läggs ner på att tillmötesgå dessa framställningar. Varje uppgift sekretessprövas för sig. Arbetet är mycket tidskrävande och kan ta månader och ibland år i anspråk. Handläggningsrutiner Utrikesdepartementet uppgav sammanfattningsvis följande beträffande handläggningsrutinerna för framställningar om att få ta del av allmänna handlingar.

text: Ansvarsfördelningen och personalresurser

text: Vid Utrikesdepartementet handlägger sakenheterna framställningar om att få ta del av allmänna handlingar i öppna ärenden, medan rättssekretariatet handlägger framställningar som avser avslutade ärenden. Rättssekretariatet handlägger också framställningar som avser konsulära ärenden, vilka ofta är öppna under många år. När en begäran avser både öppna och avslutade ärenden har rättssekretariatet ett samordningsansvar och utgör departementets kontaktpunkt i förhållande till den sökande. Flertalet ärenden om handlingsutlämnande handläggs vid rättssekretariatet.

text: Alla framställningar om handlingsutlämnande som kommer in till rättssekretariatet handläggs av en särskild grupp. Gruppen bestod tidigare av tre personer, men har förstärkts successivt fr.o.m. hösten 2013 och bestod sommaren 2014 av fem handläggare, en administratör och en gruppchef. Fyra av handläggartjänsterna är permanenta och en är tillfällig. Vid arbetstoppar kan ytterligare personal vid rättssekretariatet tas i anspråk.

text: Framtagande av handlingar

text: De handlingar som efterfrågas kan som regel tas fram av Regeringskansliets förvaltningsavdelning, som bl.a. ansvarar för departementets arkiv och registratur. Oftast kan handlingarna tas fram samma dag som begäran görs. Ibland kan det dock krävas en betydande arbetsinsats för att identifiera alla begärda handlingar, bl.a. genom kontakter med tjänstemän på andra enheter eller departement. Detta gäller särskilt vid framställningar som avser handlingar med ett visst innehåll som kan finnas i ett flertal olika ärenden.

text: En del av handläggningen består i att avgöra om framtagna handlingar motsvarar begäran. Det kan ibland medföra ett mycket omfattande arbete att i dialog med Regeringskansliets förvaltningsavdelning och enheter inom departementet söka fram de rätta handlingarna eller kompletterande handlingar.

text: Om det finns otydligheter i en framställan tar departementet vid behov kontakt med personen i fråga för att utreda mer exakt vad det är som efterfrågas.

text: Sekretessprövning

text: I nästan alla ärenden måste en sekretessprövning göras. Eftersom det är sakenheterna vid departementet som har den kunskap om de faktiska förhållandena som är nödvändig för att ta ställning till om begärda handlingar kan lämnas ut, sker vanligtvis samråd med berörda enheter. Inte sällan måste även den politiska ledningen kopplas in vid sekretessprövningen. Ärendet föredras då som regel för kabinettssekreteraren.

text: Besked och utlämnande

text: Utrikesdepartementet använder sedan några år tillbaka digital teknik för maskeringen av sekretessbelagda uppgifter, och i de flesta ärenden expedieras handlingarna och besked till sökanden i elektronisk form. Besked lämnas av enhetschefen eller, om ärendet prövas av departementets rättssekretariat, av någon av de två särskilt utsedda tjänstemän som har delegation att lämna besked till allmänheten. I beskedet anges att den enskilde kan begära ett beslut av ett statsråd eller av regeringen, om han eller hon inte är nöjd med beskedet.

text: Rättslig reglering

text: Grundläggande regler om allmänna handlingar Grundläggande regler om allmänna handlingars offentlighet finns i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF). Enligt dessa bestämmelser har var och en rätt att ta del av en handling som förvaras hos en myndighet om den är inkommen till myndigheten eller upprättad där, förutsatt att den inte omfattas av sekretess. Skyndsamhetskrav En allmän handling som får lämnas ut ska tillhandahållas genast eller så snart det är möjligt. Det ska ske på stället och utan avgift. Den som begär det har också rätt att mot en fastställd avgift få en kopia av handlingen. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt. (Se 12 kap. 12 och 13 §§ TF.)

text: Besked i en utlämnandefråga bör normalt lämnas samma dag som begäran gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om det är nödvändigt för att ta ställning till om utlämnande får ske. Om framställningen avser eller fordrar genomgång av ett omfattande material kan det vidare vara ofrånkomligt med ytterligare dröjsmål. I sådana fall kan det många gånger vara lämpligt att successivt lämna besked om vad som kan lämnas ut.

text: En grundläggande förutsättning för att en handling ska kunna lämnas ut är att den kan identifieras. Detta innebär att myndigheter i vissa fall kan avslå en begäran om de efterfrågade handlingarna inte är angivna på ett tillräckligt tydligt sätt. (Se Bohlin, Offentlighetsprincipen, åttonde uppl. s. 138 f. med däri gjorda hänvisningar.)

text: Handläggare och myndighetsprövning Om en anställd vid en myndighet har ansvar för vården av en handling, är det enligt

text: 6 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen

text: i första hand denne som ska pröva om handlingen ska lämnas ut. I tveksamma fall ska myndigheten göra prövningen, om det kan ske utan onödigt dröjsmål. Om den anställde vägrar att lämna ut handlingen, eller del av den, ska den som begär att få ta del av handlingen informeras om möjligheten att begära att myndigheten prövar frågan. Det ska framgå av informationen att sökanden måste begära och få ett skriftligt beslut från myndigheten för att beslutet ska kunna överklagas.

text: Regeringskansliet är en myndighet med uppgift att bereda regeringsärenden och att i övrigt biträda regeringen och statsråden i deras verksamhet. Bestämmelser av betydelse för handläggningen av framställningar om att ta del av allmänna handlingar finns, utöver i

text: tryckfrihetsförordningen

text: och offentlighets- och sekretesslagen, i förordningen (

text: ) med instruktion för Regeringskansliet och i Regeringskansliets föreskrifter med arbetsordning för Utrikesdepartementet (

text: UF 2009:5

text: Enligt 18 § Regeringskansliets instruktion ska en begäran om handlingsutlämnande prövas inom det departement som förvarar handlingarna, om något annat inte är särskilt föreskrivet. Med departement jämställs Statsrådsberedningen och Regeringskansliets förvaltningsavdelning (se 2 §). Av bestämmelsen framgår vidare att frågor om handlingsutlämnande i tveksamma fall ska prövas av ett statsråd. Detsamma gäller om sökanden begär det. Ärendet får även överlämnas till regeringens prövning.

text: Av 11–35 §§ Utrikesdepartementets arbetsordning framgår att Utrikesdepartementet är organiserat i ett antal enheter och sekretariat, däribland rättssekretariatet, en planeringsstab och vissa specialfunktioner. Enligt 55 § har enhetschefen vården om de allmänna handlingar som förvaras inom enheten och prövar därmed frågor om utlämnande av dessa till enskilda. Sedan allmänna handlingar har arkiverats ansvarar dock rättssekretariatet för frågor om utlämnade av dessa. Enligt 29 § svarar rättssekretariatet bl.a. för frågor som rör allmänna handlingar och sekretess i utrikesförvaltningen samt för ärenden om utlämnande av allmänna handlingar i departementet, med undantag för de åtgärder som enhetscheferna ansvarar för.

text: Överklagande Om ett statsråd helt eller delvis vägrar att lämna ut en handling kan beslutet enligt

text: 2 kap. 15 § tryckfrihetsförordningen

text: överklagas till regeringen. Av

text: 6 kap. 7 § offentlighets- och sekretesslagen

text: framgår att beslut av regeringen inte kan överklagas.

text: Upplysningsskyldighet m.m. Utöver reglerna i

text: tryckfrihetsförordningen

text: om utlämnande av allmän handling finns det i offentlighets- och sekretesslagen regler om myndigheternas

text: upplysningsskyldighet gentemot allmänheten. Enligt

text: 6 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen

text: ska en myndighet på begäran av en enskild lämna uppgift ur en allmän handling som förvaras hos myndigheten, om inte uppgiften är sekretessbelagd eller det skulle hindra arbetets behöriga gång. Något särskilt skyndsamhetskrav finns inte uppställt i det sammanhanget.

text: Av

text: 4 § förvaltningslagen

text: framgår att varje myndighet ska lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Hjälpen ska lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Frågor från enskilda ska besvaras så snart som möjligt. Serviceskyldigheten är vidsträckt men inte obegränsad. I förarbetena till

text: förvaltningslagen

text: anges att myndigheten kan och bör anpassa sin service till den aktuella arbets- och resurssituationen. Vidare anges att servicereglerna måste ge myndigheterna utrymme att säga nej till alltför långtgående önskemål om hjälp och att myndigheterna måste kunna göra vissa begränsningar efter en mer allmän lämplighetsbedömning. (Se

text: prop. 1985/86:80 s. 20

text: f. och 60.) Något skyndsamhetskrav motsvarande det som gäller enligt

text: tryckfrihetsförordningen

text: finns inte heller uppställt.

text: Bedömning

text: Inledning I det följande redovisar jag först min bedömning av de enskilda anmälningarna. Därefter behandlar jag Utrikesdepartementets handläggningstider i fråga om framställningar om att få ta del av allmänna handlingar på ett mer övergripande plan. Jag berör efter det handläggningen av framställningar som avser handlingar som är svåra att identifiera och, avslutningsvis, framställningar som avser ett omfattande material. Min granskning omfattar inte regeringen och enskilda statsråd, som i stället står under tillsyn av riksdagens konstitutionsutskott.

text: I två av de anmälda ärendena (ärende 1 och 5) har utredningen visat att diarieförda handlingar inte har kunnat återfinnas hos Utrikesdepartementet. Jag behandlar inte den frågan i detta beslut.

text: Ärende 1; AA:s anmälan Av utredningen framgår att Utrikesdepartementet kunde identifiera tre handlingar som motsvarade AA:s begäran. Två av dessa lämnades ut efter tre månader, medan den tredje inte kunde återfinnas. I utredningen finns inte några uppgifter som tyder på att det var svårt för departementet att ta fram de handlingar som lämnades ut, tvärtom framstår det som att handlingarna borde ha kunnat tas fram mycket snabbt.

text: UD har i sitt yttrande uppgett att man, till följd av den oprecisa framställan, vidtagit flera åtgärder för att eftersöka eventuella ytterligare handlingar. Av utredningen framgår att detta var skälet till att man den 12 december 2012 ännu inte hade lämnat ut några handlingar. Dessa eftersökningar, som inte bar frukt, kan rimligen inte ha tagit tre månader i anspråk och kan under alla förhållanden inte motivera att

text: de redan identifierade handlingarna inte skyndsamt lämnades ut. Utrikesdepartementet måste kritiseras för sin handläggning av AA:s framställan.

text: Ärende 2; DD:s anmälan De handlingar som DD begärde att få ta del av förefaller ha kunnat tas fram mycket snabbt. Sekretessprövningen synes inte heller ha varit komplicerad. Handlingarna borde därför ha kunnat lämnas ut inom någon dag. Utredningen har inte kunnat klarlägga om DD fick del av de efterfrågade handlingarna den 8 oktober 2012, som Utrikesdepartementet uppgett, eller om hon fick del av dem först i december samma år. Oavsett hur det förhåller sig med den saken har handlingarna lämnats ut tidigast efter ca fyra månader, vilket är en oacceptabelt lång handläggningstid. Utrikesdepartementet måste kritiseras för sin handläggning av DD:s framställan.

text: Ärende 3; EE:s anmälan EE fick efter knappt fyra månader besked om att Utrikesdepartementet inte förvarade några handlingar som motsvarar hans begäran. Enligt departementet sökte man i diariet efter handlingar som motsvarade hans begäran och frågade även berörda sakenheter om de förvarade några sådana handlingar. När det gäller handläggningstiden har departementet uppgett att det krävdes viss tid att söka efter eventuella handlingar eftersom EE i sin framställan inte närmare pekat ut vilka handlingar han ville ta del av.

text: Utrikesdepartementet har inte redogjort för några åtgärder som kunnat motivera att det tog fyra månader innan EE underrättades om att man inte förvarade några handlingar som motsvarade hans begäran. Utrikesdepartementet måste kritiseras för sin handläggning av EE framställan. Ärende 4; FF:s anmälan FF fick del av de begärda handlingarna efter två månader. Av utredningen framgår att handlingarna tagits fram efter ca en vecka. Det material som därefter skulle sekretessprövas uppgick enligt Utrikesdepartementet till 169 sidor. Även om bedömningen kan ha innefattat komplicerade avvägningar, och flera personer behövt involveras i denna prövning, är en handläggningstid på ca två månader oacceptabelt lång. Utrikesdepartementet måste kritiseras för sin handläggning av FF:s framställning.

text: Ärende 5; GG:s anmälan GG fick del av de begärda handlingarna efter drygt två månader. Handlingarna förefaller ha kunnat tas fram mycket snabbt. Sekretessprövningen synes inte heller ha varit komplicerad. Handlingarna borde därför ha kunnat lämnas ut inom någon dag. En handläggningstid på två månader är oacceptabelt lång. Utrikesdepartementet måste kritiseras för sin handläggning av GG:s framställan. Utrikesdepartementets handläggningstider Jag har vid min granskning av ärende 1–5 funnit att handläggningstiderna varit oacceptabelt långa i samtliga fem fall. Vid min inspektion i maj 2014 kom det fram

text: att det generellt förekommer långa handläggningstider vid Utrikesdepartementet när det gäller framställningar om att få ta del av allmänna handlingar. Utredningen tyder på att detta framför allt drabbar framställningar som avser handlingar av något större omfattning och där sekretessprövningen därmed tar viss tid i anspråk. Dessa riskerar att få ligga i flera månader utan åtgärd.

text: Enligt Utrikesdepartementet beror de långa handläggningstiderna huvudsakligen på att personalstyrkan t.o.m. hösten 2013 var otillräcklig, vilket medförde att det uppstod balanser. Denna situation har gjort det mycket svårt att iaktta

text: tryckfrihetsförordningens

text: skyndsamhetskrav. Vid min utredning har det inte kommit fram något som ger mig skäl att ifrågasätta att den huvudsakliga orsaken till de långa handläggningstiderna är den tidigare resursbristen.

text: Allmänhetens rätt att ta del av allmänna handlingar regleras i grundlag och utgör en viktig rättighet. Bestämmelserna innehåller ett strängt skyndsamhetskrav – handlingar ska tillhandahållas omgående eller så snart det kan ske – vilket innebär att handlingsutlämnanden ska prioriteras framför den löpande verksamheten. Myndigheter har en skyldighet att se till att bemanningen och organisationen är sådan att man klarar av att uppfylla detta skyndsamhetskrav. Att framställningar om att få ta del av allmänna handlingar inte handläggs aktivt, utan får ligga utan att några åtgärder vidtas på grund av en mer eller mindre permanent underbemanning, är oförenligt med

text: tryckfrihetsförordningen

text: . Det finns därför skäl att se allvarligt på att framställningar om att få ta del av allmänna handlingar regelbundet fått ligga i balans hos Utrikesdepartementet.

text: Utrikesdepartementet har från hösten 2013 förstärkt bemanningen i den grupp vid rättssekretariatet som framför allt arbetar med att handlägga framställningar om att få ta del av allmänna handlingar. Med de resurser som tillförts har departementet uppgett att man känner sig förvissad om att framöver kunna handlägga framställningar om att få ta del av allmänna handlingar i enlighet med

text: tryckfrihetsförordningens

text: regler. Jag utgår från att de balanser som fanns vid min inspektion skyndsamt arbetas av och att Utrikesdepartementet kommer att se till det finns tillräckliga resurser för handläggningen av framställningar om att få ta del av allmänna handlingar framöver. Utrikesdepartementet måste dock kritiseras för att den aktuella situationen tillåtits uppstå.

text: Svåridentifierade handlingar Vid min inspektion observerade jag att departementet handlägger flera framställningar där de efterfrågade handlingarna finns i ett antal olika ärenden och där det krävs en omfattande manuell arbetsinsats för att identifiera dem. Utrikesdepartementet har uppgett att ambitionen alltid är att lämna ut handlingar i så stor utsträckning som möjligt och att man så långt det går utreder om handlingar som efterfrågas förvaras hos departementet.

text: Utrikesdepartementets höga ambitioner är naturligtvis någonting i grunden positivt, vilka det utifrån de intressen JO har att beakta normalt skulle saknas skäl att

text: ifrågasätta. Som behandlats ovan har departementet dock balanser som gör att man regelmässigt inte har kunnat uppfylla

text: tryckfrihetsförordningens

text: krav. En ambitionsnivå som går utöver vad som följer av

text: tryckfrihetsförordningens

text: bestämmelser kan vid sådana förhållanden försämra departementets möjlighet att uppfylla sina grundlagsreglerade skyldigheter. Det finns därför skäl för mig att något beröra denna fråga.

text: En förutsättning för att handlingar ska kunna lämnas ut är att myndigheten kan identifiera dem. Den som önskar ta del av en handling måste därför kunna precisera vilken handling som avses eller i vart fall lämna så detaljerade upplysningar om handlingen och dess innehåll att den kan identifieras. Det ställs dock inte några högre krav på beskrivningen av handlingen i fråga. En begäran kan t.ex. anses tillräckligt preciserad om den avser en begränsad grupp av handlingar. En myndighet måste dessutom i rimlig utsträckning försöka undanröja otydligheter i en framställan. För att försöka hitta handlingar som motsvarar en framställan är en myndighet bl.a. skyldig att söka i sina diarier och register. Myndigheten är dock inte skyldig att bedriva någon mer omfattande efterforskning av om det finns en viss eller vissa handlingar som motsvarar en allmänt hållen beskrivning. (Se bl.a. RÅ 1979 Ab 6,

text: RÅ 1991 ref 50

text: RÅ 1993 not. 689

text: NJA 1988 s. 559

text: och JO 1994/95 s. 571.) Detta hindrar i och för sig inte att en myndighet ändå väljer att genomföra sådana efterforskningar. Då gäller dock inte

text: tryckfrihetsförordningens

text: skyndsamhetskrav.

text: En myndighet ska självklart fullgöra sin serviceskyldighet, och som tidigare nämnts är en hög servicenivå i grunden positiv. En myndighets serviceåtgärder får dock inte fördröja utlämnandet av allmänna handlingar enligt

text: tryckfrihetsförordningen

text: . Detta gäller såväl det fallet att serviceåtgärder som vidtas i ett ärende fördröjer handläggningen av andra ärenden, som det fallet att utlämnande av handlingar enligt en framställan fördröjs av att omfattande serviceåtgärder vidtas med anledning av samma framställan. En myndighet måste därför göra klart för sig vilka framställningar, eller delar av en framställan, som omfattas av

text: tryckfrihetsförordningens

text: regler och vilka som inte gör det. Myndigheten måste också skyndsamt underrätta den som gjort framställningen om de bedömningar som gjorts och om rätten till myndighetsprövning (se bl.a. JO 2013/14 s. 585).

text: I bl.a. ett av de nu granskade ärendena (ärende 1) tycks Utrikesdepartementet inte ha gjort denna åtskillnad. Utlämnandet av de handlingar som snabbt kunde identifieras fördröjdes med flera veckor eftersom departementet ville förvissa sig om att det inte fanns några ytterligare handlingar som kunde motsvara begäran. I en sådan situation kan en kontakt med den som gjort framställningen många gånger leda till en för alla tillfredsställande lösning. Han eller hon kan då vid behov avgränsa eller förtydliga sin framställan och kan även ange om han eller hon vill att de redan identifierade handlingarna ska lämnas ut eller om man ska avvakta att serviceåtgärder först vidtas.

text: Utifrån de uppgifter som Utrikesdepartementet har lämnat och mina observationer vid inspektionen finns det enligt min mening skäl för departementet att se över sitt arbetssätt och utarbeta tydliga rutiner för en enhetlig handläggning av framställningar som innefattar svåridentifierade handlingar.

text: Framställningar som avser ett omfattande material Vid min inspektion observerade jag också att Utrikesdepartementet handlägger flera framställningar som avser ett mycket omfattande material, ibland flera hyllmeter. Departementet har uppgett att arbetet med denna typ av framställningar är mycket tidskrävande och att sekretessprövningen kan ta månader och ibland år. Mina observationer har bekräftat dessa uppgifter. Mot bakgrund av de balanser som finns vid departementet vad gäller framställningar om att få ta del av allmänna handlingar finns det skäl att gå in på frågan om handläggningen av dessa ärenden.

text: Att en framställan avser ett mycket omfattande material som kräver en betydande arbetsinsats att ta fram och sekretesspröva, påverkar inte myndighetens skyldighet att lämna ut handlingarna. Som framgått tidigare ska handlingsutlämnanden prioriteras framför den löpande verksamheten. Att sekretessprövningen av ett omfattande material kräver en betydande arbetsinsats påverkar däremot tidpunkten för tillhandahållande av handlingarna (se bl.a. RÅ 1979 Ab 6). För att kunna uppfylla

text: tryckfrihetsförordningens

text: krav måste en myndighet se till att det finns nödvändiga resurser för detta arbete och att det finns en rimlig beredskap för att handlägga framställningar som avser ett omfattande material. Om sådana framställningar är vanligt förekommande ökar naturligtvis de krav som kan ställas på myndigheten. Enligt min uppfattning måste de resurser en myndighet avsätter för att hantera en framställan som avser ett mycket omfattande material dock vara rimliga i förhållande till myndighetens storlek och verksamhet. Den som begär att få ta del av ett mycket omfattande material måste tåla att sekretessprövningen tar viss tid och att avbrott i handläggningen kan behöva ske. Det kan t.ex. finnas situationer där den handläggande personalen måste utföra en arbetsuppgift som inte tål uppskov. Handläggningen av framställningar som avser ett omfattande material får inte heller medföra att andra betydligt mindre och enklare framställningar får ligga i balans i avvaktan på att det omfattande materialet först ska behandlas (jfr JO:s beslut den 10 juli 2014, dnr

text: , som behandlar frekventa framställningar från samma person).

text: Hur arbetet med framställningar som avser ett omfattande material konkret ska organiseras på en myndighet är en fråga JO som regel inte uttalar sig om. Varje myndighet måste ha stor frihet att utifrån sina specifika förutsättningar avgöra detta. En myndighet som regelmässigt hanterar denna typ av framställningar bör dock ha en plan för hur arbetet ska bedrivas för att framställningarna ska kunna handläggas i enlighet med

text: tryckfrihetsförordningens

text: krav utan att detta går ut över handläggningen av andra, mindre omfattande, framställningar. Här finns det skäl för Utrikesdepartementet att ytterligare överväga hur arbetet är organiserat.

text: Avslutningsvis vill jag poängtera att det är angeläget att Utrikesdepartementet i dessa omfattande ärenden har en fungerande kommunikation med den som begärt att få ta del av handlingarna. Det är t.ex. viktigt att föra en dialog med denne om eventuella successiva leveranser och att informera om de tidsramar inom vilka han eller hon kan förvänta sig att få ta del av handlingarna.


avgjordAv: Hans-Gunnar Axberger

publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Skatteverket för dröjsmål med att meddela omprövningsbeslut enligt 6 kap. 6 § taxeringslagen (1990:324)

org: jo

text: Anmälan

type: rubrik

text: AA anmälde i en skrivelse som kom in till JO den 9 november 2009 Skatteverkets dröjsmål med att fatta ett s.k. obligatoriskt omprövningsbeslut. I anmälan uppgavs i huvudsak följande.

type: stycke

text: I december 2008 meddelade Skatteverket ett omprövningsbeslut avseende AA:s taxering för taxeringsåret 2003. Beslutet överklagades i början av januari 2009. Vid tidpunkten för anmälan hade Skatteverket ännu inte fattat något omprövningsbeslut i ärendet. I oktober 2009 var hans ombud i kontakt med ärendets handläggare som då förklarade dröjsmålet med hög arbetsbelastning. Ombudet kontaktade härefter handläggarens chef i avsikt att påskynda handläggningen och försöka förmå verket att omfördela ärendet till en annan handläggare. Ombudet fick då beskedet att beslut i ärendet skulle fattas senast i november 2009 och att hon inte avsåg att omfördela ärendet till annan handläggare.

text: I anmälan görs gällande att Skatteverket har åsidosatt sin skyldighet att inom rimlig tid ta ställning till överklagandet. Verket har genom detta fördröjt domstolsprövningen av överklagandet.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Skatteverket för utredning och yttrande. Skatteverket inkom genom verksjuristen BB med ett remissvar. I remissvaret återgavs följande yttrande från Skatteverkets södra region.

text: Skatteverket meddelade den 18 december 2008 omprövningsbeslut avseende 2003 års taxering efter föredragning och beslut i skattenämnden den 11 december 2008. Omräkningsbeslut med anledning av omprövningsbeslutet meddelades den 22 december 2008. AA har genom ombud överklagat Skatteverkets omprövningsbeslut. Överklagandet, som är daterat den 16 januari 2009, inkom till Skatteverket den 19 januari 2009. Samtidigt har anstånd med att erlägga den skatt och det skattetillägg som påförts med anledning av omprövningsbeslutet sökts och medgetts av Skatteverket den 4 februari 2009.

text: Det obligatoriska omprövningsbeslutet meddelades den 12 november 2009 och bör ha kommit ombuden tillhanda någon eller några dagar senare. Ombudet skrev den 22 september 2009 ett brev till kontorschefen för utlandsskattekontoret Malmö och påtalade den långa handläggningstiden. I brevet har ombudet omtalat att han dessförinnan varit i kontakt med handläggaren som uppgett att arbetsbelastningen under våren och sommaren varit mycket stor. Ombudet har i anslutning till detta anfört att han uppfattar att skälet till förseningen inte har varit att ärendet behövts utredas vidare utan Skatteverkets interna arbetsfördelning. Med anledning av ombudets brev har handläggningen av ärendet diskuterats såväl mellan kontorschef och sektionschef, som mellan sektionschef och handläggare. Den 9 oktober 2009 ringde sektionschefen upp ombudet. Sektionschefen beklagade den tid det tagit att handlägga överklagandet och framhöll att handläggaren skulle ta ärendet med första prioritet. Vidare meddelades att beslut förhoppningsvis skulle fattas under oktober 2009 men senast under november 2009. Den 13 oktober 2009 ringde ombudet upp sektionschefen och framförde på nytt önskemål om byte av processförare. Sektionschefen sade då att hon inte såg det som aktuellt avseende taxeringsåret 2003, men att hon var öppen för ett byte avseende utredningen för taxeringsåret 2008 om denna utredning skulle kräva processföring. I förevarande fall omfattar överklagandet sakliga invändningar mot det överklagade beslutet som Skatteverket har haft att pröva. Ärendet är av komplicerad natur. Skatteverket har sett ett behov av att vid den obligatoriska omprövningen utarbeta ett väl motiverat beslut. Skatteverket har i förevarande ärende emellertid inte meddelat sitt obligatoriska omprövningsbeslut förrän efter närmare 10 månader efter det att överklagandet inkom till Skatteverket. Denna tidsutdräkt ligger inte inom ramarna för bestämmelsen i

text: 6 kap. 6 § taxeringslagen

text: och Skatteverkets riktlinjer. Förklaringen till den långa handläggningstiden bottnar i att kontoret under första halvåret 2008 blev oförutsett underbemannat. Arbetsstyrkan har varit reducerad med tjugofem procent. Återrekrytering har skett, men det har tagit tid innan de nya medarbetarna tillträtt och därefter kommit in i arbetet. Under mellantiden har ärendebalanserna ökat. Kontorsledningen för utlandsskattekontoret Malmö har under våren 2009 upprättat en handlingsplan för att minska ärendebalanserna. Vad gäller obligatoriska omprövningar inom inkomsttaxeringen har åtgärderna lett till en minskning så att balanserna i november 2009 uppgick till 40 % jämfört med maj 2009. Balanserna avseende obligatoriska omprövningar inom periodkontrollen har i stort sett försvunnit. I takt med att de nyrekryterade handläggarna kommit in i arbetet och att ännu en processförare kommer att anställas i början av 2010, finns goda skäl att tro att balanserna kommer att minska ytterligare. En minskning av ärendebalanserna är grundförutsättningen för att hålla handläggningstider som ligger inom ramarna för bestämmelsen i

text: 6 kap. 6 § taxeringslagen

text: och Skatteverkets riktlinjer. Avstämningar av arbetsläget och balansläget på individuell nivå sker regelbundet av sektionschefen och tyngdpunkten ligger på att korta handläggningstiden.

text: I remissvaret redogjorde Skatteverket för tillämpliga lagrum (

text: 3 kap. 1 §

text: och

text: 6 kap.

text: 7 §§

text: taxeringslagen

text: ) samt uppgav att det av Skatteverkets riktlinjer framgår att obligatorisk omprövning enligt

text: taxeringslagen

text: bör ske inom en månad i ärenden som inte kräver ytterligare utredning. Verket anförde vidare att den utredningsskyldighet som åvilar Skatteverket i normalfallet inte får medföra att överlämnandet till länsrätt sker senare än tre månader efter det att överklagandet kom in.

text: Skatteverket redovisade avslutningsvis följande bedömning.

text: Av utredningen i ärendet framgår att det med anledning av AA:s överklagande, tagit Skatteverket nästan tio månader att fatta ett obligatoriskt omprövningsbeslut. Även om ärendet är av komplicerad natur är en sådan handläggningstid inte acceptabel.

text: Skatteverket ser allvarligt på det inträffade, i synnerhet som det nu aktuella ärendet inte synes vara en isolerad företeelse. Av regionens yttrande framgår att det kan finnas flera överklagandeärenden med långa handläggningstider. Regionen har redogjort för orsaken till den uppkomna situationen. Skatteverket anser emellertid inte att de av regionen redovisade skälen kan ursäkta de långa handläggningstiderna.

text: Av regionens yttrande framgår att åtgärder vidtagits för att förkorta handläggningstiderna. Åtgärderna synes ha resulterat i att balanserna har minskat och att förutsättningarna därmed har ökat för handläggningstider som är i överensstämmelse med lagstiftningens skyndsamhetskrav. Vidare ska regelbundna avstämningar av arbets- och balansläget på individuell nivå av sektionschefen leda till att förkorta handläggningstiden. [– – –]

text: AA kommenterade remissvaret.

text: Rättslig reglering

text: I

text: 6 kap.

text: 7 §§

text: taxeringslagen (1990:324)

text: , TL, finns bestämmelser om hur ett överklagande från en skattskyldig skall hanteras. Där framgår bl.a. följande.

text: Skatteverket ska pröva om överklagandet har kommit in i rätt tid och om så är fallet snarast ompröva det överklagade beslutet. Om skattemyndigheten ändrar sitt beslut i enlighet med den skattskyldiges yrkande förfaller överklagandet. I andra fall ska skattemyndigheten överlämna överklagandet, omprövningsbeslutet och övriga handlingar i ärendet till länsrätten, numera förvaltningsrätten, för vidare handläggning. Om det föreligger särskilda skäl får skattemyndigheten överlämna handlingarna utan föregående omprövning.

text: Som framgår har Skatteverket i princip en obligatorisk skyldighet att ompröva det överklagade beslutet. Denna omprövning ska enligt lagtexten ske snarast (6 kap. 6 § TL). JO har i flera tidigare ärenden tagit ställning till den närmare innebörden av detta (se bl.a. JO dnr. 600-1999, 342-2003, 3650-2003). JO har härvid uttalat att bestämmelsen inte kan uppfattas på annat sätt än att Skatteverket ska behandla dessa ärenden med förtur och att ett överlämnande endast i undantagsfall bör ske senare än någon eller några månader från det att överklagandet kom in till Skatteverket.

text: Bedömning

text: Av utredningen framgår att Skatteverket fattade ett omprövningsbeslut enligt 6 kap. 6 § TL först efter ca 10 månader. I likhet med Skatteverket anser jag att detta är en oacceptabelt lång tid.

text: Av verkets yttrande framgår att denna bristfälliga handläggning inte har varit begränsad till AA:s ärende. Yttrandet tyder snarare på att oacceptabelt långa handläggningstider under en period har varit vanligt förekommande i omprövningsärenden vid utlandsskattekontoret i Malmö. Det finns anledning att se allvarligt på detta. Även om erforderliga åtgärder numera vidtagits för att komma till rätta med

type: avgorande


avgjordAv: Kerstin André

nyckelord: Avgift Familjehem

title: Ett barn, som var placerat i ett familjehem, skulle flyttas över till familjehemsföräldrarna; fråga om socialnämnden kunde kräva att den förälder, som tidigare haft vårdnaden, skulle bidra till kommunens kostnad i avvaktan på att domen vann laga kraft

text: En domstol hade förordnat att vårdnaden om ett barn, som var placerat i ett familjehem, skulle flyttas över till familjehemsföräldrarna; fråga om socialnämnden enligt

text: 8 kap. 1 § andra stycket

text: SoL kunde kräva att den förälder, som tidigare haft vårdnaden, skulle bidra till kommunens kostnad avseende familjehemsplaceringen i avvaktan på att domen om vårdnaden vann laga kraft

text: Bakgrund

text: AA har en son som heter BB och som är född 1998. En kort tid efter BB:s födelse familjehemsplacerades han hos makarna CC och DD i Oskarshamn.

text: År 2005 väckte Enskede-Årsta stadsdelsnämnd i Stockholms kommun talan vid domstol och yrkade att vårdnaden om BB skulle anförtros familjehemsföräldrarna. I en dom den 18 maj 2005 utsåg Kalmar tingsrätt med stöd av

text: 6 kap. 8 § föräldrabalken

text: CC och DD att som särskilt förordnade vårdnadshavare utöva vårdnaden om BB. Tingsrätten förordnade därvid att AA skulle ha visst umgänge med BB. Umgänget skulle utövas i närvaro av någon av familjehemsföräldrarna eller en annan lämplig person. Vad tingsrätten hade förordnat om vårdnad och umgänge skulle gälla även för tiden till dess domen vann laga kraft.

text: AA klagade på domen till Göta hovrätt och yrkade att nämndens talan om överflyttning av vårdnaden skulle ogillas. Vid huvudförhandlingen i målet i hovrätten begränsade AA sin talan att gälla en viss utökning av umgänget. Hon yrkade även att förordnandet om umgänge inte skulle innehålla en föreskrift om rätt för makarna CC och DD att vara närvarande eller i andra hand att förordnandet skulle ha det innehållet att umgänget skulle utövas i närvaro av en socialsekreterare eller annan kontaktperson.

text: Hovrätten fastställde den 14 november 2005 tingsrättens dom.

text: Anmälan

text: I skrivelser till JO klagade AA på Enskede-Årsta stadsdelsförvaltning och då särskilt en viss tjänsteman. Hon tog upp frågor som rörde överflyttningen av vårdnaden om BB och hennes umgänge med sonen. AA ställde även vissa frågor som rörde hennes skyldighet att till kommunen utge ersättning för kommunens

text: kostnad för placeringen av BB i familjehemmet. Därvid påpekade hon att JO i ett tidigare ärende hade fått felaktiga uppgifter från stadsdelsförvaltningen om att förvaltningen inte hade ställt något krav mot henne (JO:s ärende dnr 418-2006). AA anförde även bl.a. att förvaltningen inte hade skickat vissa handlingar som hon hade begärt att få ta del av.

text: Utredning

text: En tjänsteman vid JO:s expedition inhämtade per telefon upplysningar från stadsdelsförvaltningen. Därefter remitterades AA:s anmälan till stadsdelsförvaltningen för upplysningar när det gällde det bidrag som AA hade betalat till nämnden avseende kostnaden för familjehemsplaceringen av BB. I ett remissvar anförde enhetschefen EE följande.

text: 1 juli 2003 gjordes en lagändring som innebär att när ett barn vistas i samma familjehem under tre år ska socialnämnden särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt

text: 6 kap. 8 § föräldrabalken

text: (FB) till familjehemsföräldrarna (

text: 6 kap. 8 §

text: SoL och

text: 13 §

text: LVU). Syftet med överflyttningen av vårdnaden är att skapa bättre möjligheter för kontinuitet och trygghet i vården. Enskede-Årsta stadsdelsnämnd väckte talan hos tingsrätten 2004-01-29 att överflytta vårdnaden om BB till familjehemsföräldrarna. Familjehemsföräldrarna fick vårdnaden om BB i dom 2005-05-18. Domen gällde även till dess tingsrättens dom vunnit laga kraft. AA överklagade tingsrättens dom till hovrätten. 2005-11-14 fastställde Göta hovrätt tingsrättens dom. 2006-01-18 hade domen vunnit laga kraft. 2006-02-09 beslöt Enskede-Årsta stadsdelsnämnd att avsluta placeringen jml

text: 4 kap. 1 §

text: SoL av BB. Samtidigt beslöts om att ingå avtal med de särskilda förordnade vårdnadshavarna varvid avtal upprättades. I enlighet med avtalet är det de särskilda förordnade vårdnadshavarnas skyldighet att söka de bidrag som barnet och vårdnadshavaren har rätt till. Enligt

text: 8 kap. 1 §

text: SoL är föräldrar skyldiga att bidra till kommunens kostnader för vården i de fall barnet är dygnetruntplacerat. Skyldigheten gäller således placering i familjehem. AA har betalat 744 kronor per månad under tiden BB varit placerad i familjehem. AA har således bidragit till sin sons placering t.o.m. januari 2006, AA har sedan felaktigt betalat även för februari och mars 2006. Detta har korrigerats under april månad. Enligt Stockholms stads riktlinjer för handläggning och dokumentation som antogs i kommunstyrelsen i Stockholm 2004-11-24 är familjehemsföräldrarna inte längre familjehem när tingsrättens dom vunnit laga kraft. I och med att barnet fått nya vårdnadshavare har grunderna för vård enligt SoL eller LVU bortfallit. Beslut ska därför fattas om upphörande av vården och både barnets akt och familjehemsakten skall avslutas. De nya vårdnadshavarna kan fortsätta att betraktas som uppdragstagare och erhålla ersättning från stadsdelen till dess vården upphört. I det avtal som då tecknas med de särskilda förordnade vårdnadshavarna ska ersättningen reduceras med alla typer av ersättningar som kan komma barnet till del. De särskilda förordnade vårdnadshavarna har inte någon försörjningsskyldighet gentemot barnet, utan den skyldigheten ligger kvar hos de biologiska föräldrarna, som ska fortsätta att betala underhåll för barnet. Underhållsbidraget betalas ut till de särskilt förordnade vårdnadshavarna. Sedan 2005-05-18 har socialtjänsten haft telefonkontakt med AA. Kontakterna har rört information angående domen i tingsrätten samt planering av umgänget med BB. AA har även vid dessa tillfällen tagit upp kritik mot de särskilt förordnade vårdnadshavarna. Kritiken har uppfattats som upprepningar av tidigare kritik och som vid flera tillfällen har diskuterats. Vidare har kontakten även bestått av

text: ekonomisk ersättning för resor och hotellkostnader 2005-06-23. Ett besök har även gjorts i familjehemmet den 19 oktober 2005. AA yttrade sig över remissvaret. I ett beslut den 19 april 2007 anförde JO André följande.

text: Bedömning

text: JO:s granskning är av rättslig art och avser främst en kontroll av att myndigheterna har följt de regler som gäller för förfarandet, dvs. handlägger sina ärenden korrekt i formellt hänseende. Däremot brukar JO inte uttala sig i frågor som rör myndigheters bedömningar i enskilda ärenden. JO är också återhållsam med att uttala sig i frågor som har prövats eller som har kunnat prövas av domstol. Mot denna bakgrund finner jag inte skäl att göra några uttalanden om nämndens agerande i vårdnadsfrågan.

text: Efter tingsrättens dom om överflyttning av vårdnaden är det de särskilt förordnade vårdnadshavarna som i första hand har att ta ställning till frågorna om umgänge. Enligt vad som per telefon har inhämtats från stadsdelsförvaltningen har förvaltningen upplyst AA om detta och om att det inte ankommer på förvaltningen att vidta några åtgärder när det gäller umgänget. AA:s klagomål i denna del föranleder inte något uttalande från min sida.

text: AA har uppgett att förvaltningen inte hade skickat vissa handlingar till henne som hon hade begärt att få ta del av. Hon har senare upplyst att hon då hade fått handlingarna. Jag har inte funnit skäl att inleda någon utredning med anledning av AA:s klagomål beträffande utlämnandet av handlingarna.

text: När det gäller frågan om AA:s bidrag till nämnden för kostnaden avseende familjehemsplaceringen av BB vill jag anföra följande.

text: En socialnämnd skall verka för att barn och ungdomar växer upp under goda trygga förhållanden. Nämnden skall därvid bl.a. i nära samarbete med hemmen sörja för att barn och ungdom som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd de behöver och, om hänsyn till den unges bästa motiverar det, vård och fostran utanför det egna hemmet.

text: Om ett barn genom socialnämndens försorg får vård och fostran i ett annat hem än det egna, är föräldrarna enligt

text: 8 kap. 1 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453)

text: , SoL, skyldiga att i skälig utsträckning bidra till kommunens kostnader enligt grunder som regeringen föreskriver. Av

text: 6 kap. 2 § socialtjänstförordningen (2001:937)

text: framgår att föräldrarnas ersättningsskyldighet enligt

text: 8 kap. 1 § andra stycket

text: SoL bestäms efter samma grunder som om det gällde att bestämma återbetalningsskyldighet för var och en av dem enligt lagen (

text: ) om underhållsstöd. Det belopp som var och en av föräldrarna skall bidra med får dock inte överstiga vad som för varje tid motsvarar underhållsstödsbeloppet enligt

text: 8 § första stycket

text: lagen om underhållsstöd.

text: AA har i en tidigare anmälan berört frågan om hennes ersättningsskyldighet (JO:s dnr 418-2006). En tjänsteman vid JO:s expedition inhämtade då upplysningar per telefon från stadsdelsförvaltningen och fick besked om att förvaltningen på grund av AA:s ekonomiska förhållanden inte hade krävt att AA skulle bidra till kommunens kostnad för placeringen. Den uppgift som JO fick har visat sig vara felaktig. Av utredningen i det nu förevarande ärendet framgår att AA till stadsdelsnämnden löpande har betalat ett bidrag avseende nämndens kostnader för placeringen av BB i familjehemmet. Det är givetvis inte tillfredsställande att den uppgift som förvaltningen lämnade tidigare var felaktig. Att en felaktig uppgift lämnades torde emellertid bero enbart på ett rent misstag och det finns inte anledning för mig att nu vidta några ytterligare åtgärder med anledning av det inträffade.

text: AA har i sina skrivelser gjort gällande att förvaltningen har framställt krav mot henne även efter det att hovrätten i november 2005 hade avgjort målet. Stadsdelsförvaltningen har i sitt remissvar medgett att krav har framställts även sedan hovrättens dom vann laga kraft och att det således har begåtts ett fel från förvaltningens sida. Mot bakgrund av att förvaltningen synes medveten om att handläggningen varit bristfällig i denna del finns det inte skäl för mig att ytterligare uppehålla mig vid saken.

text: Jag vill däremot i sammanhanget väcka frågan om vid vilken tidpunkt som förvaltningens krav mot AA egentligen borde ha upphört eftersom tingsrättens dom i maj 2005, såvitt avsåg överflyttningen av vårdnaden till de särskilt förordnade vårdnadshavarna, gällde även för tiden till dess domen vann laga kraft.

text: När vårdnaden om ett barn övergår till familjehemsföräldrarna är det inte längre fråga om en familjehemsplacering. Kommunen är dock oförhindrad att fortsätta betala en ersättning till det tidigare familjehemmet. Detta framgår av

text: 6 kap. 11 §

text: SoL. Kommunen kan i ett sådant fall inte med stöd av

text: 8 kap. 1 §

text: SoL kräva att föräldern bidrar till kommunens kostnad för den ersättning som kommunen betalar till de nya vårdnadshavarna. En förälder blir i stället skyldig att utge underhållsbidrag till barnet i enlighet med bestämmelserna i

text: 7 kap.

text: föräldrabalken

text: Stadsdelsförvaltningen har i sitt remissvar upplyst att de krav på ersättning som riktades till AA under tiden från tingsrättens dom till dess hovrättens dom vann laga kraft har skett i enlighet med de riktlinjer som Kommunstyrelsen i Stockholms kommun har beslutat om den 24 november 2004. Jag har tagit del av dessa, Familjevård för barn och ungdom. I ett avsnitt i riktlinjerna anförs följande (s. 31 f.).

text: När tingsrättens dom om vårdnadsöverflyttning vunnit laga kraft är familjehemsföräldrarna inte längre familjehem utan särskilt förordnade vårdnadshavare. I och med att barnet fått nya vårdnadshavare har grunderna för vård enligt SoL eller LVU bortfallit. Beslut ska därför fattas om upphörande av vården och både barnets personakt och familjehemsakten avslutas i paraplysystemet. Om de nya vårdnadshavarna ska få fortsatt ekonomisk ersättning betraktas de som uppdragstagare och utbetalning av ersättningar sköts genom stadens system för

text: utbetalning av löner. Uppgifter som rör uppdraget förs i ett särskilt diarium. Inga löpande journalanteckningar ska göras. Ärendet följs upp en gång per år. När vården upphört har placeringskommunen inte längre rätt att uppbära ersättning enligt

text: 8 kap. 1 §

text: SoL eller

text: 20 §

text: LSS. Föräldrarna ska underrättas om detta. Det nu återgivna avsnittet i riktlinjerna ger visst stöd för förvaltningens uppfattning i frågan om AA:s skyldighet att utge ersättning enligt

text: 8 kap. 1 §

text: SoL till förvaltningen fram till dess att det fanns en dom i vårdnadsfrågan som hade vunnit laga kraft. Som framgått ovan hade emellertid tingsrätten i detta fall förordnat om att domen såvitt gällde överflyttning av vårdnaden skulle gälla omedelbart. I vad mån detta påverkar ersättningsskyldigheten enligt

text: 8 kap. 1 §

text: SoL behandlas inte uttryckligen i kommunstyrelsens riktlinjer.

text: Om en domstol har förordnat att vårdnaden om ett barn som är placerat i ett familjehem skall flyttas över till familjehemsföräldrarna talar starka skäl för att nämnden avvaktar med att besluta om att upphäva ett tidigare beslut om vård i familjehemmet i avvaktan på att domen i vårdnadsfrågan vinner laga kraft. Om domstolen har beslutat att förordnandet om vårdnaden skall gälla utan hinder av att domen inte har vunnit laga kraft skulle man dock kunna hävda att barnet efter domen inte längre får vård i annat hem än det egna. Med ett sådant synsätt kan det ifrågasättas om föräldern, med hänsyn till hur bestämmelsen i

text: 8 kap. 1 § andra stycket

text: SoL är utformad, efter domen är skyldig att bidra till kommunens kostnader för placeringen.

text: Kommunens tillämpning av bestämmelsen i

text: 8 kap. 1 §

text: SoL i det nu förevarande fallet kan inte anses uppenbart felaktig. Jag riktar därför inte någon kritik mot nämnden för att den har framställt krav mot AA under tiden från tingsrättens dom fram till dess att hovrätten hade avgjort överklagandet i vårdnadsdelen. Däremot är bestämmelsen i 8 kap. 1 § utformad på ett sådant sätt att den föranleder tveksamhet om hur en förälders skyldighet att utge ersättning skall bedömas i en situation som den nu aktuella. Jag sänder därför en kopia av detta beslut till Socialdepartementet för kännedom. Jag vill även uppmärksamma kommunen på den uppkomna frågan och skickar därför en kopia av beslutet till stadskansliet, juridiska avdelningen.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Lars Lindström

nyckelord: Avgift Bemötande Hembesök Integritet

title: Initiativ mot Radiotjänst i Kiruna AB om avgiftskontroller i hemmen

sammanfattning: Med anledning av två tidningsartiklar beslutade JO att utreda dels det ärende som omnämndes i artiklarna, dels Radiotjänst i Kiruna AB:s (RIKAB) avgiftskontroller som sker vid personliga besök i hemmen. I remissvaret redogör RIKAB för det enskilda ärendet och för sin besöksverksamhet i hemmen på ett sådant sätt att JO inte finner anledning att rikta någon kritik mot RIKAB. I beslutet betonar JO vikten av att RIKAB kontinuerligt säkerställer att besöksverksamheten i hemmen bedrivs korrekt, rättssäkert och med respekt för enskildas integritet.

text: Initiativet

text: Med anledning av uppgifterna i två tidningsartiklar beslutade jag den 19 oktober 2016 att ta upp dels det ärende som omnämndes i artiklarna, dels frågan om Radiotjänst i Kiruna AB:s avgiftskontroller i hemmen till utredning i ett särskilt ärende.

text: Utredning

text: Av de två tidningsartiklarna (”Tv-kontrollant förväxlade säng med tv” publicerad i Hem & Hyra den 13 oktober 2016 och ”Radiotjänst misstog våningssäng för tv” publicerad i Aftonbladet den 15 oktober 2016) framgick bl.a. följande:

text: En eftermiddag när en kvinna i Karlstad kom hem till sin lägenhet nämnde hennes tolvåriga son att någon hade varit där och frågat honom om de hade TV. Sonen hade svarat ”kanske det”. Kvinnan ringde till Radiotjänsts kundtjänst och fick veta att kontrollanterna har rätt att fråga ut minderåriga om ingen vuxen är hemma. Några veckor senare fick familjen hem en blankett enligt vilken kvinnan uppmanades att börja betala TV-avgift. Av ett bifogat formulär framgick att ett barn hade öppnat dörren och att kontrollanten från dörren ”sett en svart 42-tums platt-tv i vardagsrummet”. Kvinnan uppgav till tidningarna att hon inte hade någon TV. Vidare uppgav hon att lägenheten endast har ett rum och att man från dörren ser en våningssäng.

text: JO uppmanade Radiotjänst i Kiruna AB (RIKAB) att lämna upplysningar om och yttra sig över det ärende som artiklarna gällde. Vidare uppmanades RIKAB att besvara följande frågor:

text: 1. I vilken omfattning sker RIKAB:s kontroller i hemmen och hur är denna verksamhet organiserad? 2. Hur sker urvalet av vilka personer/hushåll som blir föremål för avgiftskontroller i sina hem? 3. Är det någon skillnad i kontrollernas frekvens mellan de hushåll som tidigare har betalat radio- och TV-avgift och de hushåll som aldrig har betalat? 4. Sker det någon dokumentation över vilka personer/hushåll som blir föremål för avgiftskontroller i sina hem? 5. På vilka sätt försäkrar sig RIKAB om att avgiftskontrollerna i personers hem bedrivs på ett korrekt sätt och med tillbörlig respekt för uppsökta personers integritet och privatliv?

text: RIKAB skulle även redovisa sin bedömning av det som hade kommit fram, när det gällde både det ärende som omnämndes i tidningsartiklarna och de frågor som JO hade ställt.

text: RIKAB, genom chefsjuristen AA, kom in med dels ett yttrande med bilagor över det ärende som omnämndes i tidningsartiklarna, dels ett svar på de av JO ställda frågorna från BB, avdelningschef för avgiftskontrollen.

text: AA uppgav följande (bilagorna har här utelämnats):

text: Rutiner för avgiftskontrollanter

text: Våra kontrollanter har instruktionen/rutinen att om ett barn öppnar dörren vid en avgiftskontroll så ska kontrollanten presentera sig och fråga efter någon vuxen i hushållet. Kontrollanten får inte under några omständigheter prata med barnet om TV-innehav eller om radio- och TV-avgiften. Finns ingen vuxen hemma ska kontrollanten tacka för sig och gå därifrån. Om kontrollanten vid ett sådant besök observerar en TV-mottagare, antingen genom att denne ser det genom dörren eller genom observation utanför huset, ska kontrollanten rapportera detta till huvudkontoret i Kiruna. Rapporten sker genom att kontrollanten fyller i sina observationer på sitt avgiftskort. På avgiftskortet ska då även framgå om det är ett barn som öppnat dörren. När avgiftskortet kommer till huvudkontoret granskas det av handläggarna på Avgiftskontrollen. Eftersom vår kontrollant inte talat med någon vuxen i hushållet men ändå observerat en TV-mottagare i hushållet skickar vi ett brev till hushållet. I brevet finns information om kontrollantens observationer samt en uppmaning att höra av sig till oss. Om hushållet hör av sig till oss och uppger att de inte har någon avgiftspliktig TV-mottagare i hushållet så registreras ingen radio- och TV-avgift för det hushållet. Om hushållet inte hör av sig inom utsatt tid registrerar vi en radio- och TV-avgift på en vuxen person i hushållet. Alla myndiga personer i ett hushåll är ansvariga för att det betalas en radio- och TV-avgift om det finns en TV-mottagare i hushållet.

text: Aktuellt ärende

text: Vår avgiftskontrollant har besökt hushållet på adress […] i Karlstad den 7 september 2016. Ett barn öppnade dörren. Eftersom någon vuxen inte var hemma så har kontrollanten tackat för sig och lämnat adressen. Kontrollanten har vid besöket observerat vad denne uppfattade vara en TV-mottagare (svart 42” platt-tv i vardagsrum). Kontrollanten har rapporterat detta genom att fylla i sina observationer på sitt avgiftskort enligt våra rutiner. Kontrollanten har även, helt enligt rutinerna, noterat att det var ett barn som öppnade dörren, se bilaga 1 avgiftskort. När avgiftskortet har kommit till huvudkontoret i Kiruna har handläggarna på Avgiftskontrollen sett att kontrollanten noterat att det är ett barn som öppnat dörren. Eftersom vi inte har kommunicerat med någon vuxen person i hushållet har vi skickat ett brev till dem med uppmaning att höra av sig till oss, se bilaga 2. Hushållet har genom CC hört av sig till oss och meddelat att de inte har någon TV, se bilaga 3. Av denna anledning så har någon radio- och TV-avgift aldrig registrerats för detta hushåll.

text: Vår bedömning av ärendet

text: Undertecknad har pratat med aktuell kontrollants arbetsledare, DD. Han har i sin tur pratat med vår kontrollant som meddelat att denne inte har något särskilt att nämna i ärendet utan det var ett rutinbesök. Vår kontrollant har inte frågat barnet om TV-innehav. Vår bedömning är att avgiftskontrollen och vår kontrollants arbete vid besöket på […] i Karlstad har fungerat alldeles utmärkt.

text: Vår kontrollant har agerat helt i enlighet med sina rutiner. Även avgiftskontrollen på huvudkontoret i Kiruna har följt rutinerna och någon avgift har aldrig registrerats på detta hushåll. Att sedan medias vinkling av denna avgiftskontroll vridits till att vår kontrollant inte kan se skillnad på en våningssäng och en TV, får vi helt enkelt bjuda på!

text: BB uppgav följande:

text: 1. Arbetet med avgiftskontroll pågår kontinuerligt året om, i enlighet med vårt uppdrag. Radiotjänst bedriver verksamhet ca 350 dagar per år. Gruppen som arbetar med att göra personliga besök bland icke betalande radio- och TV-avgiftsbetalare består av drygt 50 personer. Deras arbetsområde omfattar hela Sverige, och varje enskild avgiftskontrollant har ett geografiskt tilldelat område inom vilken kontroll genom personliga besök sker med sex månaders mellanrum. Avgiftskontrollanterna har en arbetsledare som operativt leder verksamheten, coachar och följer upp varje avgiftskontrollant individuellt. Övrig arbetsledning sker från huvudkontoret i Kiruna. 2. Alla personer mellan 18–80 år, som inte finns noterade i vårt register över avgiftsbetalare, omfattas av avgiftskontroll. 3. Det sker ingen skillnad i frekvens på avgiftskontroll om man tidigare varit radio- och TV-avgiftsbetalare eller inte. Lagstiftningen gör ingen skillnad på tidigare eller aldrig tidigare registrerade radio- och TV-avgiftsbetalare. 4. Avgiftskontrollanterna utgår i sitt arbete från utdrag ur vårt register över betalande radio- och TV-avgiftsbetalare i det geografiska område kontrollanten tilldelats. Utifrån det registerutdraget gör avgiftskontrollanten besök bland de hushåll som inte finns upptagna i materialet. Radiotjänst har ingen dokumentation i förväg över vilka hushåll som ska besökas. Om

text: avgiftskontroll sker i ett geografiskt område en viss period, kan hushållet komma att få ett besök. 5. Radiotjänst har tydliga arbetsinstruktioner över hur arbetet som avgiftskontrollant ska bedrivas. Rutinerna innefattar bland annat instruktioner för avgiftskontrollantens arbete vid dörr. Det framgår tydligt av instruktionerna att avgiftskontrollanten alltid ska presentera sig och tala om varifrån hen kommer, visa företagslegitimation och hur informationen om regelverket för radio- och TV-avgiften ska förmedlas. Instruktionerna fastslår även att avgiftskontrollanten aldrig får gå in i bostaden som besöks, även om hen blir inbjuden. Detta som en ren säkerhetsåtgärd. Arbetet följs upp kontinuerligt av avgiftskontrollantens närmaste arbetsledare. Kontrollantens arbete kvalitetsgranskas även av handläggare vid huvudkontoret i Kiruna innan beslut om avgiftsskyldighet fattas. Radio- och TV-avgiften beslutas och registreras alltid av handläggare i Kiruna. Alla avgiftskontrollanter utbildas i både teori och praktik vid anställning av en erfaren arbetsledare. Där framgår också hur vi ska bemöta personer när vi besöker dem, och vilka frågor vi ska ställa till de personer vi besöker och självklart ska vi i alla möten behandla alla med respekt. Vi är särskilt noggranna med detta, då vi vet att ett personligt besök kan uppfattas som mer närgånget än exempelvis ett telefonsamtal.

text: Rättslig reglering

text: Den som innehar en TV-mottagare ska betala radio- och TV-avgift till RIKAB, enligt

text: 2 a § lagen (1989:41)

text: om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst. Enligt

text: 3 § samma lag

text: betalas en enda radio- och TV-avgift för samtliga TV-mottagare som är avsedda att användas i innehavarens hushåll.

text: RIKAB:s uppdrag omfattar att utföra avgiftskontroller. I förarbetena till den ovan nämnda lagen framhålls vikten av att bedriva uppbörden av avgifter effektivt och att utföra en energisk avgiftskontroll (se

text: prop. 1988/89:18 s. 40

text: ). JO har uttalat att det är viktigt att verksamheten bedrivs på ett korrekt sätt och med tillbörlig respekt för uppsökta personers integritet (se JO:s beslut den 25 augusti 2009, dnr

text: , och den 9 oktober 2013, dnr 5790-2012 m.fl.).

text: Bedömning

text: Efter att ha granskat RIKAB:s handläggning av sju olika ärenden meddelade jag det ovan nämnda beslutet den 9 oktober 2013. I beslutet kritiserade jag RIKAB för att i ett fall ha dröjt med att sända över ett överklagande till förvaltningsrätten, men i övrigt ledde utredningen inte till någon kritik. Bakgrunden till utredningen var de många klagomål mot RIKAB som under perioden den 1 januari 2011 till den 10 januari 2013 hade kommit in till JO i fråga om bl.a. RIKAB:s bemötande av enskilda.

text: Det har även efter mitt beslut den 9 oktober 2013 kommit in många anmälningar mot RIKAB. Flera av dem har berört RIKAB:s avgiftskontroller och hur enskilda har upplevt att de blivit bemötta av RIKAB:s handläggare och kontrollanter. Under en period om två år, från den 1 september 2014 till den 1 september 2016, kom det in drygt 200 anmälningar mot RIKAB. Dessa ärenden avslutades emellertid utan något uttalande från min sida.

text: I en anmälan till JO klagade en person på RIKAB:s avgiftskontroller per telefon (JO:s ärende med dnr 3377-2016). Med anledning av klagomålet uppmanades RIKAB att svara på anmälan och samtidigt besvara ett antal frågor om sin telefonverksamhet.

text: Bland annat mot den bakgrunden och med anledning av tidningsartiklarna beslutade jag att utreda även detta ärende som alltså gäller RIKAB:s avgiftskontroller i hemmen.

text: RIKAB har i sitt remissvar bemött det som omnämns i tidningsartiklarna. Med hänsyn till vad som har kommit fram genom remissvaret finner jag inte anledning att uttala någon kritik mot RIKAB i denna del.

text: I JO:s remiss uppmanades RIKAB att även besvara ett antal frågor om RIKAB:s avgiftskontroller i hemmen. RIKAB har bl.a. redogjort för i vilken omfattning och på vilket sätt arbetet med avgiftskontrollerna i hemmen utförs. Jag konstaterar att det är en omfattande besöksverksamhet som bedrivs.

text: Det är viktigt att kontrollverksamheten i hemmen bedrivs på ett korrekt, rättssäkert och respektfullt sätt. Ett sätt att säkerställa att så sker är att ha tydliga instruktioner och arbetsmetoder för arbetet. Ett annat är att kontinuerligt följa upp verksamheten. RIKAB har i sitt remissvar bl.a. redogjort för innehållet i RIKAB:s instruktioner för hur arbetet som avgiftskontrollant i hemmen ska bedrivas och hur arbetet följs upp. Jag förutsätter att RIKAB även fortsättningsvis kommer att arbeta för att säkerställa att avgiftskontrollerna i hemmen, som av den enskilde troligen uppfattas som mer påträngande än ett telefonsamtal, sker korrekt, rättssäkert och med respekt för den enskildes integritet.

text: Avslutningsvis vill jag nämna att jag i dag har meddelat ett beslut i JO:s ärende 3377-2016 (se ovan) som alltså rör RIKAB:s avgiftskontroller per telefon.

text: Med dessa uttalanden avslutas ärendet.


nyckelord: Anmälningsskyldighet Tillsyn

title: Kritik mot Länsstyrelsen i Stockholms län för att inte ha anmält ett brott mot djurskyddslagen till åklagare eller polis

sammanfattning: I sin verksamhet som kontrollmyndighet enligt djurskyddslagen (1988:534) fick länsstyrelsen reda på att en ridskola drevs utan tillstånd. Det är ett brott mot djurskyddslagen att driva ridskola utan tillstånd och länsstyrelsen får kritik för att inte ha fullgjort sin skyldighet att anmäla brottet till åklagare eller polis.

text: djurskyddslagen

text: till åklagare eller polis.

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan till JO klagomål mot Länsstyrelsen i Stockholms län för handläggningen av ett ärende enligt

text: djurskyddslagen

text: . Han hade synpunkter på att länsstyrelsen, trots kännedom om att ett bolag bedrev ridskoleverksamhet utan erforderligt tillstånd, inte hade anmält detta till polis eller åklagare.

text: Utredning

text: Registerutdrag i länsstyrelsens ärenden 282-23521-2012 och 282-13021-2012 begärdes in och granskades.

text: Muntliga upplysningar hämtades in från BB vid länsveterinärenheten på länsstyrelsen. Hon uppgav följande.

text: Bolaget kom in med en ansökan om tillstånd enligt

text: 16 § djurskyddslagen

text: den 23 april 2012. I juli 2012 kom ansökan om förprövning in till myndigheten. Länsstyrelsen avvaktar just nu handläggningen i tillståndsärendet därför att sökanden ska åtgärda ventilationen i stallarna. När ventilationen åtgärdats kan tillståndsärendet avslutas. Det är hennes uppfattning att det är vanligt förekommande att sökande i ärenden av detta slag bedriver verksamhet innan tillståndsärendet avgörs. Länsstyrelsen har av bl.a. resursskäl inte möjlighet att utreda alla sådana fall.

text: Ärendet remitterades därefter till länsstyrelsen som anmodades att lämna upplysningar om och yttra sig över vad AA hade anfört i sin anmälan.

text: I sitt remissvar (som beslutades av länsöverdirektören CC) anförde länsstyrelsen följande.

text: Länsstyrelsen är sedan l januari 2009 behörig myndighet att ge tillstånd till verksamheter enligt

text: 16 § djurskyddslagen

text: . Innan 2009 var kommunen behörig myndighet och i flera kommuner var detta ett lågprioriterat arbete vilket innebar att då tillsynen övergick till länsstyrelsen 2009 fanns det ett stort antal verksamheter i länet som bedrev tillståndpliktig verksamhet men saknade tillstånd. Länsstyrelsen har sedan 2009 arbetat för att alla verksamheter med tillståndpliktig verksamhet i länet ska ha tillstånd men då det är ett omfattande arbete så finns det fortfarande en stor mängd hästverksamheter som saknar tillstånd.

text: Med hänsyn till de förutsättningar som anges ovan har Länsstyrelsen i tillståndsärenden valt att inte anmäla verksamheter där sökanden har inkommit med en ansökan samt arbetar aktivt på att åtgärda eventuella brister och där det inte finns någon omedelbar fara för att djur ska fara illa. Vissa åtgärder som kan vara nödvändiga, till exempel åtgärdande av ventilation eller andra byggnadsåtgärder, tar lite längre tid att åtgärda. Länsstyrelsen har i dessa fall avvaktat dessa åtgärder.

text: Enligt

text: djurskyddslagen

text: ska den myndighet som utövar offentlig kontroll verka för att överträdelser av lagen beivras. Av regeringens proposition 2005/06:128 (s. 323 f.) framgår att syftet med denna bestämmelse är att skapa incitament för medverkan till lagföring av brott. Författningsförslaget, som sedermera kom att antas, använder uttrycket "verka för" och har inte formulerats som en lagstadgad skyldighet att åtals- eller polisanmäla samtliga fall där man misstänker brott mot

text: djurskyddslagen

text: I det aktuella ärendet har sökanden själv kommit in med en ansökan om tillstånd och har vidtagit en rad åtgärder. Det som återstår är en ombyggnad av ventilationen vilket Länsstyrelsen har bedömt som en åtgärd som kräver lite längre tid att åtgärda.

text: Länsstyrelsens handläggare, BB har agerat i linje med vår praxis genom att fokusera på handläggningen och inte göra en polisanmälan i detta ärende.

text: AA yttrade sig över länsstyrelsens remissvar.

text: Inför JO:s beslut i ärendet har ytterligare handlingar hämtats in från länsstyrelsen. Av dessa framgår bl.a. att länsstyrelsen den 28 februari 2013 beviljade sökanden tillstånd enligt

text: 16 § djurskyddslagen

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 16 § djurskyddslagen (1988:534)

text: ska bl.a. den som yrkesmässigt eller i större omfattning använder hästar i ridskoleverksamhet ha tillstånd till verksamheten. Frågor om tillstånd prövas av länsstyrelserna (se 32 b § djurskyddsförordningen [1988:539]).

text: Offentlig kontroll av efterlevnaden av

text: djurskyddslagen

text: , de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna utövas av länsstyrelserna och andra statliga myndigheter i enlighet med vad regeringen bestämmer (

text: 24 § första stycket djurskyddslagen

text: Av

text: 24 b § djurskyddslagen

text: framgår att den myndighet som utövar offentlig kontroll – i det här fallet länsstyrelsen – ska verka för att överträdelser av bl.a.

text: djurskyddslagen

text: beivras.

text: Att utan tillstånd bedriva verksamhet som är tillståndspliktig enligt 16 § är straffbelagt genom

text: 36 § djurskyddslagen

text: . Enligt straffbestämmelsen döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot bestämmelserna om tillståndsplikt till böter eller fängelse i högst två år. Om gärningen är att anse som ringa, ska inte dömas till ansvar.

text: Bedömning

text: Av utredningen framgår att länsstyrelsen haft kännedom om att sökanden bedrivit tillståndspliktig verksamhet innan sådant tillstånd meddelats. Länsstyrelsen har inte åtalsanmält verksamheten eller gjort något annat för att beivra överträdelsen av

text: djurskyddslagen

text: Som framgått ovan ska länsstyrelsen enligt lagen verka för att överträdelser av

text: djurskyddslagen

text: beivras (

text: 24 b § djurskyddslagen

text: ). Bestämmelsen infördes den 1 juli 2006. I den promemoria som låg till grund för reformen fanns det inget förslag till en bestämmelse om kontrollmyndigheternas skyldighet att verka för att överträdelser av lagstiftningen beivrades. Under remissbehandlingen hade påpekats att det fanns behov av en bestämmelse som tydligt anger kontrollmyndigheternas skyldighet att beivra överträdelser av lagstiftningen eftersom en sådan bestämmelse kan fungera som ett viktigt incitament för myndigheterna att medverka till lagföring av brott. Mot bakgrund härav, och då en sådan bestämmelse föreslogs ingå i den nya

text: livsmedelslagen

text: , bedömde regeringen att det även i

text: djurskyddslagen

text: borde införas en bestämmelse om skyldighet för kontrollmyndigheterna att beivra överträdelser mot djurskyddslagstiftningen (

text: prop. 2005/06:128 s. 323

text: f.).

text: Länsstyrelsen har i sitt svar till JO skrivit att

text: 24 b § djurskyddslagen

text: inte har formulerats som en lagstadgad skyldighet att åtals- eller polisanmäla samtliga fall där man misstänker brott mot

text: djurskyddslagen

text: eftersom uttrycket ”verka för” används. Enligt länsstyrelsen har det varit i enlighet med länsstyrelsens praxis att fokusera på handläggningen och inte göra en polisanmälan i detta läge.

text: Som jag ser det har länsstyrelsens tolkning av bestämmelsen inte fog för sig. I lagen föreskrivs att länsstyrelsen ska verka för att överträdelser av lagen beivras. Det finns inget annat sätt att göra det än att anmäla misstänkta överträdelser till åklagare eller polis. Bestämmelsen i

text: 24 b § djurskyddslagen

text: innebär alltså enligt min mening en skyldighet för länsstyrelsen att göra anmälan till polis eller åklagare om länsstyrelsen i sin verksamhet som kontrollmyndighet har iakttagit sådant som objektivt utgör brott mot

text: djurskyddslagen

text: . Frågan om det inträffade skett uppsåtligen eller av oaktsamhet ska länsstyrelsen inte ta ställning till utan det är en uppgift för rättsväsendet. Från den angivna skyldigheten kan möjligen undantag göras för de allra mest bagatellartade överträdelserna. Att den som driver en tillståndspliktig verksamhet har ansökt om tillstånd och arbetar med att avhjälpa brister spelar ingen roll vid den bedömning som länsstyrelsen har att göra enligt

text: 24 b § djurskyddslagen

text: Min uppfattning om innebörden av länsstyrelsens skyldigheter enligt

text: 24 b § djurskyddslagen

text: är väsentligen i överensstämmelse med vad som sägs i Jordbruksverkets vägledning 2009-04-07 för kontrollmyndigheter m.fl., Handläggningen av djurskyddsärenden (dnr 31-2401/09 del IV).

text: Länsstyrelsen har i sin verksamhet som kontrollmyndighet iakttagit att bolaget drivit ridskoleverksamhet utan tillstånd. Länsstyrelsen borde ha anmält detta till åklagare och polis enligt

text: 24 b § djurskyddslagen

text: och ska kritiseras för att ännu inte ha gjort det.

text: Ärendet avslutas.