title: Inspektion av Länsstyrelsen i Västra Götalands län

text: Sammanfattande synpunkter

text: Länsstyrelsen Västra Götalands län har inspekterats under två dagar. Under en så kort tid har endast en begränsad del av verksamheten kunnat granskas. Justitiekanslern gör ändå bedömningen att länsstyrelsen i stort fungerar mycket väl med en hög ambitionsnivå när det gäller ärendehandläggning och allmän service. Det skall särskilt framhållas att länsstyrelsen på ett förtjänstfullt sätt lyckats minska balanserna av gamla ärenden. Några påtagliga allmänna brister kunde inte konstateras.

text: Granskningen av enskilda ärenden ger Justitiekanslern anledning att kritisera länsstyrelsen beträffande

text: - vissa brister när det gäller diarieföring m.m.,

text: - vissa bristande handläggningsåtgärder,

text: - långsam handläggning av vissa byggnadsminnesärenden och

text: - vissa bristande rutiner m.m. vid handläggningen av ärenden rörande stöd till landsbygdsutvecklingsåtgärder.

text: I övrigt gör Justitiekanslern vissa uttalanden angående handläggningen.

text: Inspektionen

text: Justitiekanslern inspekterade den 25 – 26 april 2006 Länsstyrelsen Västra Götalands län. Inspektionen innefattade ett möte med företrädare för länsstyrelsen, en genomgång av vissa akter och annat material samt en granskning av länsstyrelsens diarium.

text: Länsstyrelsen har under hand fått ta del av ett utkast till detta beslut.

text: Möte med företrädare för länsstyrelsen

text: Inspektionen inleddes med ett möte där följande personer från länsstyrelsen deltog:

text: GB, landshövding,

text: GB, länsöverdirektör,

text: MW, chef för rättsenheten,

text: SÅG, chef för samordningsenheten,

text: LA, utredare på samordningsenheten, och

text: EL, arkivarie på it-enheten.

text: Justitiekanslern redogjorde kort för bakgrunden till inspektionen och för inspektionens syfte och inriktning. Justitiekanslern angav att länsstyrelsens ärendeförteckning hade granskats inför besöket.

text: Länsstyrelsen hade före besöket tillställts ett antal frågor. Under mötet berättade företrädarna för länsstyrelsen om verksamheten. Länsstyrelsen lämnade också svar på de frågor som Justitiekanslern hade ställt och nämnde därvid bl.a. följande.

text: Ärendebalanserna

text: Länsstyrelsen har ett intranät som samtliga medarbetare har tillgång till. På intranätet går det att på ett enkelt sätt följa upp ärendena, vilket bl.a. gör att enhetscheferna kan hålla sig informerade. Genom styrkort kan man se ärendeutvecklingen. Som ett led i att minska balanserna görs listor med personliga mål för respektive handläggare. Månatligen sker uppföljning av balanssituationen. Myndigheten hade tidigare problem med stora balanser inom vissa områden när det gäller gamla ärenden, bl.a. plan- och bygglagsärenden och miljöbalksärenden. Resurser fanns under förra hösten för att ta itu med detta. För att komma till rätta med balanserna tillskapades en ”turbogrupp” inom olika enheter under slutet av året.

text: Allmänna handlingar

text: Länsstyrelsen har upprättat en förvaltningshandbok där offentlighets- och sekretessfrågor tas upp. Journalister hör dagligen av sig till myndigheten med begäran att få ta del av handlingar. Sedan 1998 har sex överklaganden skett av beslut om att inte lämna ut allmänna handlingar. Till myndigheten kommer en mycket stor mängd e-postmeddelanden. Under ett dygn får myndigheten cirka 10 000 e-postmeddelanden, däribland en mängd spam. Det finns en policy för hur e-post skall hanteras. Men det är svårt att få alla handläggare att tillämpa policyn.

text: Kvalitetssäkring

text: Länsstyrelsen har en rad instrument för att kvalitetssäkra verksamheten. När det gäller allmänhetens uppfattning om myndigheten, dess handläggning och servicenivå m.m. görs kundundersökningar. Interna mål sätts upp för att ärendena skall avgöras med en rimlig genomloppstid. Varje enhet bestämmer vad som är rimligt. Målsättningen är att 80 % av ärendena skall klara rimlighetskravet. Styrkorten används också i kvalitetssäkringssyfte.

text: För nyanställda hålls en introduktionsutbildning. Alla handläggare erbjuds en förvaltningsutbildning. För registratorerna hålls regelbundet kurser.

text: Kvalitetssäkring sker även på andra sätt, exempelvis genom möten var fjortonde dag mellan ledningsgruppen och enhetscheferna, årsredovisningen, revisorernas granskning och ärendeförteckningen till Justitiekanslern.

text: Rutiner för ärendehandläggning

text: Med hjälp av intranätet kan chefer och anställda enkelt kontrollera ärendehandläggningen. Registratorerna har bevakning på att avslutade ärenden också förs av i diariet. Ärendena gås igenom varje månad.

text: Övrigt

text: Myndigheten har 690 anställda och sammanlagt sju verksamhetsorter. Det fungerar bra med uppdelningen på olika orter. En fördel med uppdelningen är att handläggarna känner till förhållandena på orten. Det finns självfallet också logistiska fördelar. Datastödet underlättar utbytet av information mellan handläggare som är placerade på olika orter. Enhetschefer och handläggare träffas regelbundet.

text: Hos länsstyrelsen handläggs flera ärendetyper som är känsliga från rättssäkerhetssynpunkt, bl.a. sociala ärenden, körkortsärenden och djurskyddsärenden. Vid flera tillfällen har det hänt att tjänstemän har tagit hjälp av polis i samband med ingripanden.

text: Länsstyrelsen har inte haft något problem med påtryckningar, mutor eller liknande. Det har hänt att enskilda lämnat en gåva till en handläggare, vilket har lett till att myndigheten har fått förklara att sådana inte kan tas emot.

text: Granskningen av akter m.m.

text: Justitiekanslern hade i förväg begärt att ett stort antal akter skulle tas fram. Akterna granskades under inspektionen. Justitiekanslern hämtade också in upplysningar från enskilda handläggare på länsstyrelsen. Under inspektionen hade Justitiekanslern tillgång till länsstyrelsens diarium.

text: De iakttagelser som gjordes under inspektionen redovisas under särskilda rubriker. Under rubrikerna Diarieföringsfrågor m.m. och Bristande handläggningsåtgärder i vissa ärenden kommenteras vissa frågor som rör flera ärendegrupper. Frågor som mer specifikt rör en viss ärendegrupp kommenteras särskilt.

text: Diarieföringsfrågor m.m.

text: I flera undersökta ärendegrupper kunde konstateras vissa brister vad gällde diarieföring och dokumentation. Exempel på sådana ärenden är följande.

text: I ärendena 701-138-2003, 701-37960-2003 och 701-5788-2004, som gällde tillsyn enligt

text: socialtjänstlagen

text: , hade den remiss som skickats till de olika socialnämnderna inte diarieförts. I ärendena 701-83324-2003 och 701-9359-2004 hade, förutom remisserna till socialnämnderna, ett brev till anmälaren inte diarieförts.

text: I ärendena 701-16076-2005 och 702-47952-2005 hade tjänsteanteckningar inte diarieförts.

text: I ärendet med dnr 252-10998-2002 hade inkommande handlingar i form av en polisrapport (inkommen den 5 november 2002) samt en dom (inkommen den 4 februari 2003) inte registrerats i diariet. Vidare fanns det i ärendet en inte diarieförd tjänsteanteckning från den 7 november 2002. Brister i form av inte diarieförda tjänsteanteckningar fanns även i ärendena med dnr 253-61661-2001, 253-62988-2001, 253-65120-2001, 253-47508-2002 och 253-1153-2003.

text: I ärendet med dnr 531-04201-2000, som rör omprövning av tillstånd för vattenverksamhet, fanns en ej diarieförd e-brevväxling från februari – mars 2006 i akten. I det besläktade ärendet med dnr 531-30477-1999 fanns ett till länsstyrelsen ställt brev daterat den 28 november 2003 som enligt diariet inkom till myndigheten först den 5 februari 2004. Beträffande båda ärendena har handläggaren lämnat en utförlig förklaring till varför de ännu inte har avgjorts. Av denna förklaring att döma har information tillkommit på senare tid av betydelse för ärendenas status. I diariet fanns emellertid inga händelser registrerade sedan den 11 september 2003 respektive sedan den 5 februari 2004.

text: Ärendet med dnr

text: 99 gällde tidigt samråd enligt

text: miljöbalken

text: för muddring av en farled i Vänern. Ansökan inkom med post den 4 januari 1999. Efter att bolaget i fråga den 9 oktober 2002 hade ombetts att komplettera sin anmälan inkom bolaget den 2 december 2002 med ett ”underlag för tidigt samråd” enligt vilket sträckningen av farleden hade ändrats i förhållande till vad som ursprungligen hade angetts. Ett nytt ärende med dnr 531-82523-2002 lades upp den 12 december 2002. Det äldre ärendet avslutades i diariet samma dag med raden ”kommer att avgöras i samband med dnr 531-82523-2002”. Skrivelsen ”underlag för samråd”, som alltså har behandlats som en ny ansökan i ett nytt ärende, har dock endast diarieförts som inkommande i det äldre ärendet. Vidare tycks länsstyrelsen ha funnit att det har förelegat ett sådant samband mellan det nyare och det äldre ärendet att en icke diarieförd tjänsteanteckning från den 12 oktober 2005 har förts på ett dagboksblad hänförligt till det äldre och avslutade ärendet. Någon uppgift om att det nyare ärendet har samband med det äldre fanns dock inte i diariet för det nyare ärendet.

text: I samtliga granskade ärenden inom ärendegruppen 602 – ärenden rörande stöd till landsbygdsutvecklingsåtgärder – förekom omfattande brister i diarieföringen. Bl.a. hade protokoll från s.k. förbesök och slutbesiktningar, tjänsteanteckningar samt telefonsamtal och andra kontakter med sökanden inte diarieförts.

text: I ärendet 701-27290-2006 hade beslut fattats den 6 april 2006. I beslutet ålades en socialnämnd att lämna viss redovisning till länsstyrelsen senast den 15 maj 2006. Ärendet hade avslutats i diariet men någon bevakning av att redovisningen kom in angivet datum fanns inte inlagd.

text: I några ärenden som gällde tillsyn enligt

text: socialtjänstlagen

text: hade handläggaren fått muntliga uppgifter som inte hade dokumenterats på annat sätt än att de framgick av länsstyrelsens beslut i ärendet. Exempel på sådana ärenden är följande.

text: I ärendet 701-37960-2003 framgick det av länsstyrelsens beslut att länsstyrelsen hade varit i kontakt per telefon med anmälaren och diskuterat hennes klagomål. Någon anteckning från detta samtal återfanns inte i ärendet. Det framgick därmed inte vem som hade varit i kontakt med anmälaren, när kontakten skedde eller vad som diskuterades vid kontakten.

text: I ärendet 701-83324-2003 framgick det av länsstyrelsens beslut att länsstyrelsen bl.a. hade varit i kontakt med två handläggare inom äldreomsorgen och en verksamhetschef inom handikappomsorgen. Någon anteckning från dessa kontakter återfanns inte i ärendet. Det framgick därmed inte vem som hade haft ovannämnda kontakter eller när kontakterna skedde.

text: I ett annat ärende gällande tillsyn enligt

text: socialtjänstlagen

text: , 701-60387-2004, hade handläggaren besvarat frågor som ställts i en skrivelse från en kommun utan att skriftligen dokumentera detta.

text: I ärendena 702-37716-2005, 702-37921-2005 och 702-64832-2005 hade länsstyrelsen gjort platsbesök respektive haft ett möte med sökanden, utan att dokumentera vad som därvid framkom.

text: I ärendegruppen 602 förekom omfattande brister i dokumentationen av beslut och åtgärder. Bl.a. hade telefonsamtal med sökanden i flera fall dokumenterats på ett bristfälligt sätt eller inte alls. Se i övrigt särskild rubrik angående dessa ärenden nedan.

text: I ett stort antal ärenden hade inkommande svarsskrivelser på förelägganden o.d. inte diarieförts som en egen post i diariet. I stället hade det datum som svaret kom in antecknats på samma åtgärdsrad som den utgående handlingen.

text: Överväganden

text: I

text: 15 kap.

text: och

text: 2 §§

text: sekretesslagen (1980:100)

text: finns grundläggande bestämmelser om myndigheternas skyldighet att registrera allmänna handlingar samt om vad ett register skall innehålla. Bestämmelsernas syfte är bl.a. att garantera allmänhetens rätt att få tillgång till allmänna handlingar. För att offentlighetsprincipen skall fungera på det sätt som är avsett i

text: tryckfrihetsförordningen

text: har det ansetts nödvändigt att myndigheterna håller sina allmänna handlingar registrerade eller i vart fall ordnade så att det går att konstatera vilka handlingar som finns.

text: Enligt huvudregeln i

text: 15 kap. 1 § första stycket sekretesslagen

text: skall en allmän handling som har kommit in till eller upprättats hos en myndighet registreras utan dröjsmål, om det inte är uppenbart att den är av ringa betydelse för myndighetens verksamhet. I fråga om allmänna handlingar för vilka sekretess inte gäller får dock registrering underlåtas, om handlingarna hålls så ordnade att det utan svårighet kan fastställas om en handling har kommit in eller upprättats. En ovillkorlig registreringsskyldighet omfattar således bara handlingar för vilka sekretess gäller. Denna bestämmelse ger en myndighet en betydande frihet att ordna registreringen efter vad som är lämpligast för den enskilda myndigheten. När myndigheten har bestämt sig för ett visst system måste detta emellertid tillämpas konsekvent av alla inom myndigheten.

text: Bestämmelsen i

text: 15 kap. 1 § sekretesslagen

text: innehåller inte någon bestämd tidsgräns. Det ligger emellertid i sakens natur att registrering skall ske så snart det är praktiskt möjligt. Genom registreringen ges allmänheten möjlighet att kontrollera vilka ärenden och handlingar som förekommer hos en myndighet. Frånvaron av registrering eller ett alltför långt dröjsmål med att registrera allmänna handlingar inskränker allmänhetens möjligheter till insyn i myndighetens verksamhet. Det är självklart inte acceptabelt att handlingar som myndigheten har upprättat inte diarieförs alls.

text: Enligt

text: 15 § förvaltningslagen (1986:223)

text: skall uppgifter som en myndighet får på annat sätt än genom en handling och som kan ha betydelse för utgången i ärendet antecknas av myndigheten, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Muntliga uppgifter kan dokumenteras i en tjänsteanteckning. Sådana anteckningar skall vara daterade och signerade och bör skrivas i syfte att bevaras. Det är naturligtvis viktigt att innehållet i sådana anteckningar är begripligt även för utomstående.

text: Vad gäller länsstyrelsens förfaringssätt att diarieföra inkommande svar på förelägganden o.d. på samma åtgärdsrad som den utgående handlingen skall följande sägas. Den 24 – 26 april 2002 genomförde Justitiekanslern en inspektion vid Länsstyrelsen i Örebro län. Justitiekanslern fann därvid att länsstyrelsen regelmässigt diarieförde inkommande svar på förelägganden o.d. på samma åtgärdsrad som den utgående handlingen. I inspektionsbeslutet den 19 juni 2002 konstaterade Justitiekanslern att detta sätt att diarieföra inkommande handlingar knappast torde uppfylla kraven i

text: 15 kap. 2 § sekretesslagen

text: på vad som skall framgå av ett register, nämligen datum då handlingen kom in eller upprättades, diarienummer eller annan beteckning som har åsatts handlingen, uppgift om vem som har ingett handlingen eller till vem den har expedierats samt en kortfattad uppgift om vad handlingen rör. Justitiekanslern uttalade att det i vart fall måste anses som olämpligt att diarieföra handlingar på detta sätt, då diariet därigenom blir svårläst och otydligt.

text: Vid senare inspektioner hos Länsstyrelsen i Norrbottens län och Skåne län konstaterades att dessa länsstyrelser använde samma diarieföringssätt som Länsstyrelsen i Örebro län. Även detta förfarande kritiserades. Vid samtal som Justitiekanslern hade med företrädare för länsstyrelsen vid den nu aktuella inspektionen framgick att länsstyrelsen var medveten om Justitiekanslerns tidigare beslut. Företrädaren uppgav att länsstyrelsen kommer att upphöra med detta diarieföringssätt vid de flesta typer av diarieföringar.

text: Justitiekanslern har i denna fråga samma uppfattning som tidigare. Länsstyrelsens sätt att registrera dessa inkommande handlingar gör diariet otydligt och svårläst. En sådan diarieföring försvårar för enskilda som vill ta del av allmänna handlingar. Det är därför tillfredsställande att diarieföringssättet i huvudsak kommer att ändras.

text: För de brister beträffande diarieföringen som nu har redovisats kan länsstyrelsen inte undgå viss kritik. Justitiekanslern vill betona att dessa brister påträffades i flera olika ärendetyper och att de inte var hänförliga till någon eller några enskilda handläggare.

text: Bristande handläggningsåtgärder i vissa ärenden

text: Ärendet 701-138-2003, som gällde tillsyn enligt

text: socialtjänstlagen

text: , initierades den 2 januari 2003 genom en skrivelse från två enskilda personer. I skrivelsen begärdes att länsstyrelsen i egenskap av tillsynsmyndighet skulle granska hur Socialnämnden i Partille kommun hade handlagt ett ärende. Länsstyrelsen skickade en remiss till socialnämnden den 10 januari 2003. Socialnämnden i Partille kommun yttrade sig i en skrivelse som inkom till länsstyrelsen den 14 februari 2003. En kompletterande skrivelse från de två enskilda personerna inkom till länsstyrelsen den 12maj 2003. Därefter vidtogs ingen åtgärd i ärendet förrän länsstyrelsen fattade beslut den 7 februari 2006.

text: Ärendet 701-37960-2003, som också gällde tillsyn enligt

text: socialtjänstlagen

text: , initierades den 21 maj 2003 genom en anmälan från en enskild person. I skrivelsen begärdes att länsstyrelsen i egenskap av tillsynsmyndighet skulle granska om stadsdelsnämnden Örgryte hade gjort tillräckliga insatser i ett ärende. Länsstyrelsen skickade en remiss till stadsdelsnämnden den 28 maj 2003. Stadsdelsnämnden yttrade sig i en skrivelse som kom in till länsstyrelsen den 26 juni 2003. Därefter vidtogs ingen åtgärd i ärendet förrän länsstyrelsen fattade beslut den 16 februari 2006.

text: I ärendet med dnr 551-28370-2001 – som gällde ett bolags ansökan om tillstånd enligt

text: miljöbalken

text: för befintlig och utökad verksamhet – inkom bolaget med sin ansökan till länsstyrelsen den 8 juni 2001. Ärendet remitterades till Miljönämnden i Göteborg som avgav ett yttrande som inkom den 21 augusti 2001. Miljönämnden anförde i sitt yttrande att ansökan behövde kompletteras på ett antal punkter. Först den 13 oktober 2003 begärde länsstyrelsen att bolaget skulle komplettera sin ansökan.

text: Ärendet med dnr 253-74965-2002 gällde omprövning av körkortsinnehav med anledning av en dom om grovt rattfylleri den 25 oktober 2002. Förundersökningsprotokollet inkom den 12 november 2002. Först den 2 juni 2003 lades ärendet till handläggaren. Enligt den förklaring som har getts berodde detta dröjsmål på att ärendet av misstag hade hamnat i det s.k. dagarkivet.

text: Fyra ärenden avseende stöd till jordbruket enligt EG:s förordningar (ärendegrupp 601) som hade initierats före den 30 juni 2005 och som inte hade avslutats när länsstyrelsens ärendeförteckning gavs in granskades (601-17112-2002, 601-18272-2002, 601-69637-2002 och 601-82380-2002). Samtliga initierades år 2002. I alla dessa ärenden hade det, såvitt kan bedömas utan något vägande skäl, förflutit en period om mer än tre år utan att någon åtgärd hade vidtagits.

text: Även i flera ärenden rörande stöd till landsbygdsutvecklingsåtgärder (ärendegrupp 602) förekom i flera fall långa tidsperioder utan åtgärder. Så var fallet i ärende 602-16253-2001 (4 år 2 månader utan dokumenterade åtgärder), 602-13481-2002 (drygt 2 år utan dokumenterade åtgärder), 602-21483-2002 (3 år 8 månader utan dokumenterade åtgärder) och 602-29908-2002 (nästan 2 år utan dokumenterade åtgärder).

text: Överväganden

text: Varje ärende där någon enskild är part skall enligt

text: 7 § förvaltningslagen

text: handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. Intresset av bl.a. en snabb handläggning gör sig ofta gällande även i ärenden där ingen enskild är part. Ärenden bör avslutas på ett tidigt stadium, speciellt om några handläggningsåtgärder inte behöver vidtas dessförinnan. Det är därför av stor vikt att en myndighet driver sina ärenden fram mot ett avgörande.

text: Att utan vägande skäl låta ett ärende bli liggande långa tider utan åtgärd är naturligtvis oacceptabelt. Länsstyrelsen kan inte undgå kritik för sin handläggning i dessa avseenden i de nämnda ärendena.

text: Tillsyn över bevakningsföretag

text: Akterna beträffande de tio äldsta ärendena som hade kommit in från 2003 och framåt rörande tillsyn över bevakningsföretag som alltjämt driver verksamhet granskades. Granskningen gav inte anledning till någon anmärkning.

text: Bevakningsföretag skall före mars månads utgång lämna en redovisning av verksamheten för föregående år. Vid länsstyrelsen finns en lista över de bevakningsföretag som skall lämna årsredogörelse. De bevakningsföretag som inte inom föreskriven tid kommer in till länsstyrelsen med årsredogörelse får en påminnelse. Länsstyrelsens rutiner vid handläggning av ärenden angående årsredogörelser granskades, dels vid genomgång av diariet, dels genom telefonsamtal med handläggaren BAB. Granskningen gav inte anledning till någon anmärkning.

text: Överförmyndarärenden

text: Protokoll från inspektioner av överförmyndare och överförmyndarnämnder från den 1 januari 2004 och framåt granskades. I länet ingår 49 kommuner, vissa överförmyndare tjänstgör i två kommuner. Justitiekanslern kunde konstatera att länsstyrelsen besökt 25 överförmyndare och överförmyndarnämnder under den aktuella perioden. Chefen för rättsenheten MW angav att länsstyrelsen under 2006 kommer att besöka samtliga överförmyndare resp. nämnder.

text: Tillsynsärenden inkomna under tidigare nämnd period granskades också. Det kunde konstateras att anmälningar från enskilda snabbt hade lett till åtgärder från länsstyrelsen. I de flesta fallen hade yttranden hämtats in med anledning av anmälningarna. Besluten som hade fattats i ärendena var påfallande välmotiverade och lättförståeliga. I ett flertal ärenden hade klagomålen lett till olika grader av kritik. I ett fall hade anmälningen lett till att länsstyrelsen gjorde en framställan till en tingsrätt om att en överförmyndare skulle entledigas. Tingsrätten kom dock aldrig att pröva lämpligheten eftersom överförmyndaren avgick.

text: Överväganden

text: Justitiekanslerns intryck är att tillsynen över överförmyndarna sköts på ett mycket bra sätt och av kompetenta tjänstemän.

text: Allmän kameraövervakning

text: De 40 senast avgjorda ärendena rörande tillstånd, anmälan och tillsyn enligt lagen (1998: 714) om allmän kameraövervakning granskades. Därutöver granskades ett ärende som hade initierats före den 1 juli 2005 men som ännu inte var avslutat.

text: Granskningen gav inte anledning till några anmärkningar. Handläggningen präglades av korta handläggningstider och god ordning. Tillsynsverksamheten framstod som föredömligt omfattande och välfungerande.

text: Tillstånd till att bedriva yrkesmässig trafik

text: Alla öppna ärenden som hade initierats före den 1 juli 2005 samt de 40 i Göteborg senast avgjorda ärendena granskades.

text: Granskningen gav inte anledning till några anmärkningar. Handläggningen präglades av god ordning och korta handläggningstider.

text: Uppdragsarkeologi

text: Länsstyrelsens syn på uppdragsarkeologin framkom vid diskussioner med chefen för kulturmiljöenheten JGL och biträdande länsantikvarien LJ. Någon genomgång av akter eller diarium skedde inte. Vid överläggningarna redovisades i huvudsak följande.

text: Länsstyrelsen följer i de väsentligaste delarna de av uppdragsarkeologiutredningen föreslagna rutinerna. Detta innebär bl.a. att länsstyrelsen upprättar kravspecifikationer och genomför öppna upphandlingar. För större utgrävningar avdelas en särskild tjänsteman som får i uppdrag att löpande följa ärendet. Kostnaden för denna tillsyn belastar ordinarie anslag, då någon särskild ersättning inte har begärts av exploatörerna.

text: Länsstyrelsens syn på uppdragsarkeologin framgår även av myndighetens yttrande över betänkandet ”Uppdragsarkeologi i tiden” (

text: SOU 2005:80

text: Överväganden

text: Enligt Justitiekanslerns mening - grundad på vad som har erfarits vid inspektionen – arbetar länsstyrelsen på ett lämpligt sätt när det gäller ärenden om uppdragsarkeologi.

text: Ärenden angående byggnadsminnen

text: Länsstyrelsen har på ett förtjänstfullt sätt reducerat balanserna vad gäller ärenden om byggnadsminnen. Både ärenden äldre än ett år och det totala antalet öppna ärenden har minskat i betydande omfattning.

text: Trots de senaste årens insatser finns dock ett stort antal delvis mycket gamla ärenden. I några fall har ärendena aktualiserats redan på 1970-talet.

text: Vid genomgång av ett antal akter kunde Justitiekanslern också konstatera att diarieföringen och aktbildningen hade brister och sålunda inte är tillfredsställande.

text: Ärendet 432-20-1998 har sitt ursprung från 1970-talets mitt. Ett beslutsförslag förelåg den 9 november 2000. Beslut fattades inte då, utan enhetschefen ansåg att vidare utredningar erfordrades. Sedan dess har ingenting hänt.

text: Ärendena 432-59-1998 och 432-61-1998 väcktes redan år 1986. I den ena akten (61) finns endast en remisshandling från den 10 december 1986 till Robert Dicksons stiftelse. Något svar synes aldrig ha inkommit och inga andra åtgärder är enligt diariet eller akten vidtagna. I den andra akten (59) finns motsvarande remisshandling samt vissa handlingar från 1970-talet.

text: Ärendet 432-54-1998 inkom år 1986. Den enda notering som återfinns i diariet är från den 10 april 1991 och avser en påminnelse till Göteborgs Historiska Museum. Vad påminnelsen avser framgår inte. Något svar synes inte heller ha inkommit. I akten i övrigt finns ett meddelande till Fastighetsregistermyndigheten om väckt byggnadsminnesförklaring. I ärendet är diarieföring och aktbildning bristfällig och handläggningen utdragen.

text: Andra ärenden med utdragen handläggning, bristfällig redovisning av åtgärder i diariet eller ”tunna” akter är bl.a. 432-11899-1998, 432-7108-1998 och 432-420-1998.

text: Överväganden

text: Enligt Justitiekanslerns mening bör länsstyrelsen skyndsamt rätta till de brister som finns vad gäller ärenden om byggnadsminnen.

text: Körkortsärenden

text: De 30 äldsta ärendena beträffande körkortsingripanden – som hade kommit in under januari – mars 2005 och som har handlagts i Göteborg – granskades endast beträffande diarieföringsåtgärder. Några brister kunde inte konstateras i denna del.

text: Vattenvårdsärenden och miljöskyddsärenden

text: Justitiekanslern granskade endast ett fåtal ärenden, varför några generella slutsatser beträffande handläggningen inte kan dras. Värt att notera är dock att vissa av ärendena har en påtagligt lång handläggningstid, vilket av handläggarna i fråga har förklarats med att de med hänsyn till arbetsbelastningen har varit tvungna att prioritera ärenden av mer trängande natur. Ett par ärenden har föranlett mer specifika anmärkningar rörande handläggning och diarieföring, vilka framgår av tidigare avsnitt.

text: Överväganden

text: De prioriteringar som sålunda har gjorts synes ha varit berättigade, men det bör ändå hållas i åtanke att lågprioriterade ärenden inte bör tillåtas att bli så gamla att ansökningar och utförda utredningar förlorar i aktualitet.

text: Tillsyn enligt

text: socialtjänstlagen

text: De tjugo senast avgjorda ärendena samt ytterligare ett antal ärenden angående tillsyn enligt

text: socialtjänstlagen

text: granskades. Genomgången av dessa ärenden gav inte anledning till någon anmärkning utöver vad som framgår under avsnitten om diarieföring och bristande handläggningsåtgärder i vissa ärenden. Besluten var genomgående tydliga och välmotiverade.

text: Tillstånd att starta enskild verksamhet enligt

text: socialtjänstlagen

text: De tio senaste i Göteborg initierade ärendena rörande tillstånd att starta enskild verksamhet enligt

text: socialtjänstlagen

text: granskades. Bortsett från vad som framgår under avsnittet om diarieföring (att vissa platsbesök m.m. inte dokumenterats, se ovan under Diarieföringsfrågor m.m.) gav genomgången inte anledning till någon anmärkning. Justitiekanslern fick allmänt sett ett gott intryck av handläggningen av dessa ärenden.

text: Ärenden rörande stöd till landsbygdsutvecklingsåtgärder (ärendegrupp 602)

text: Sju ärenden som hade initierats före den 30 juni 2005 och som inte hade avslutats när länsstyrelsens ärendeförteckning gavs in granskades.

text: I flera av dessa ärenden hade det förekommit långa perioder utan åtgärder, se angående detta ovan under Bristande handläggningsåtgärder i vissa ärenden.

text: I samtliga ärenden hade det förekommit telefonkontakter o.d. som antecknats på ett mycket bristfälligt sätt trots att de uppenbarligen varit av betydelse för ärendet. I samtliga ärenden förekom också brister i diarieföringen av handlingar och åtgärder. Se angående detta ovan under Diarieföringsfrågor m.m.

text: I ett ärende (602-16253-2001) framgick av en förklaring från handläggaren till Justitiekanslern att sökanden hade tagit tillbaka sin ansökan muntligen. Detta framgick dock inte av handlingarna i akten. På en handling som hörde till ett annat ärende med samma sökande, men som fanns i den aktuella akten, hade dock antecknats ”Stora geotekniska kostnader ej utfört återtaget hösten -05”. Det aktuella ärendet hade sedan avslutats utan beslut eller anteckning.

text: I tre av ärendena (602-38841-2001, 602-15116-2002 och 602-21483-2002) hade sökanden underrättats muntligen om att han eller hon inte kunde få något projektstöd. Detta samtal hade dokumenterats på ett högst bristfälligt sätt. Ärendena hade därefter avslutats genom anteckningen ”Avslutas” och ett datum.

text: I tre fall (602-38841-2001, 602-15116-2002 och 602-21483-2002) hade handläggaren inte avslutat ärendet förrän cirka två år efter det att sökanden muntligen hade återkallat sin ansökan. Som förklaring till detta har handläggaren angett att han trodde att sökanden skulle bygga en våtmark ändå och att det då var praktiskt att hålla ärendet öppet.

text: I ett ärende kunde följande konstateras. Sökanden lämnade den 2 april 2002 in en intresseanmälan för projektstöd. Den 30 april 2002 besökte länsstyrelsen fastigheten. Vid två tillfällen därefter kontaktade sökanden länsstyrelsen per telefon och önskade besked om ärendet. Den åtgärd som länsstyrelsen vidtog därefter var att den 22 mars 2004 skicka ut en förfrågan till sökanden om ärendet fortfarande var aktuellt.

text: Överväganden

text: Det är tydligt att handläggningen av de nu aktuella ärendena i flera hänseenden inte uppfyller

text: förvaltningslagens

text: krav. Det gäller till att börja med vad som stadgas i lagens

text: och

text: 15 §§

text: . Det kan här hänvisas till vad som sagts ovan angående dessa bestämmelser (se Diarieföringsfrågor m.m. och Bristande handläggningsåtgärder i vissa ärenden).

text: Förvaltningslagen

text: innehåller inte något allmänt krav på skriftlig handläggning. Enligt

text: 14 §

text: gäller i stället att en sökande, klagande eller annan part skall få tillfälle att lämna uppgifter muntligt i ett ärende, om det kan ske med hänsyn till arbetets behöriga gång. En myndighet skall också i andra fall se till att handläggningen vid behov blir muntlig. Paragrafen hindrar dock inte att en myndighet – när det behövs – begär att den som har lämnat en uppgift muntligt skall bekräfta den skriftligt. Intresset av säkerhet i handläggningen kan motivera en sådan begäran t.ex. när det är oklart vad han eller hon har sagt eller menat. Frågan om det behövs en bekräftelse skall avgöras med ledning av den allmänna regeln i

text: 7 §

text: om att handläggningen skall vara så enkel, snabb och billig som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts (se Hellners m.fl.,

text: Förvaltningslagen

text: med kommentarer, 2003, s. 155 f.). – I ett fall som detta kan det inte anses föreligga något hinder mot att godta en muntlig återkallelse av ansökan. Det är dock nödvändigt att återkallelsen i ett sådant fall dokumenteras på ett korrekt sätt i akten och att sökanden på lämpligt sätt underrättas om att återkallelsen medfört att länsstyrelsen avslutat handläggningen av ärendet (jfr Riksdagens ombudsmän, Justitieombudsmännens ämbetsberättelse 1992/93 s. 463). Så har inte skett i detta fall. Länsstyrelsen kan inte undgå kritik för detta.

text: Det finns inget krav i

text: förvaltningslagen

text: på att beslut skall avfattas skriftligen. Inte heller finns det någon uttrycklig föreskrift om att myndigheter på något annat sätt skall dokumentera sina beslut. En dokumentationsskyldighet följer dock av både allmänna grundsatser och direkta föreskrifter i andra författningar (se a.a. s. 213). I

text: 20 § förvaltningslagen

text: stadgas att ett beslut varigenom en myndighet avgör ett ärende skall innehålla de skäl som har bestämt utgången, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Skälen får dock utelämnas i vissa fall, bl.a. om beslutet inte går någon part emot eller om det av någon annan anledning är uppenbart obehövligt att upplysa om skälen. Att myndigheten avgör ett ärende genom ett muntligt beslut i partens närvaro medför dock inget undantag från skyldigheten att ange skälen för beslutet. – Justitiekanslern har ingen synpunkt på att länsstyrelsen i fall som dessa meddelar muntliga beslut. Det förutsätter dock att besluten dokumenteras på ett korrekt sätt och att det framgår att parten har underrättats om skälen. Eftersom besluten i de aktuella fallen inte har dokumenterats går det inte att veta om parten har underrättats om skälen för besluten. Länsstyrelsen har uppenbarligen brustit i sin handläggning i dessa hänseenden och kan inte undgå kritik för detta.

text: Enligt

text: 21 § andra stycket förvaltningslagen

text: skall en part underrättas om hur ett beslut som har gått honom eller henne emot kan överklagas. Länsstyrelsens beslut i de ärenden som är aktuella här kan inte överklagas (se 23 § förordningen [2000:577] om stöd för miljö- och landsbygdsutvecklingsåtgärder). Någon skyldighet att lämna underrättelser om att beslut inte kan överklagas har inte skrivits in i lagen. I kommentaren till

text: förvaltningslagen

text: sägs att det emellertid i åtskilliga fall kan vara praktiskt att ändå göra detta, framför allt när det i en författning finns ett förbud mot att överklaga beslut enligt författningen. Genom ett sådant besked kan myndigheten hjälpa parten att förstå att det inte lönar sig att överklaga beslutet (a.a. s. 233). – I de fall som är aktuella här framgår inte om parten har underrättats om att beslutet inte kan överklagas, eftersom beslutet inte har dokumenterats på ett korrekt sätt. Justitiekanslern vill som sin mening uttala att det framstår som rimligt att parten i samband med underrättelsen om beslutet också underrättas om överklagandeförbudet.

text: Att ärenden ligger öppna under lång tid efter det att sökanden har återkallat sin ansökan, med hänvisning exempelvis till att handläggaren ”trodde att sökanden skulle bygga en våtmark ändå”, är inte lämpligt. Länsstyrelsen bör se över sina rutiner i detta hänseende.

text: Slutligen skall sägas att handläggningen av det ovan sist nämnda ärendet – där sökanden lämnade in en intresseanmälan den 2 april 2002 – kan ifrågasättas. Om en myndighet finner skäl att i ett fall som detta – särskilt om det också förhåller sig så att sökanden själv dessförinnan har tagit kontakt för att få besked om ärendets status – skicka ut en skrivelse till sökanden med en förfrågan om huruvida ansökan fortfarande är aktuell bör skälet till myndighetens förfrågan framgå, dvs. i detta fall att ärendet hade blivit gammalt p.g.a. myndighetens bristande åtgärder.

text: Avslutande samtal

text: Inspektionen avslutades med ett möte med företrädare för länsstyrelsen. Vid mötet gjordes en översiktlig genomgång av de iakttagelser som hade gjorts i de granskade ärendena.

text: Justitiekanslern angav bl.a. att det allmänna intrycket var att länsstyrelsen sköter handläggningen av ärenden på ett mycket bra sätt med en hög ambitionsnivå.

text: Inspektionen avslutades den 26 april kl. 15.45 med ett tack till länsstyrelsen för det positiva bemötande och den hjälp Justitiekanslern hade fått under inspektionen.

text: Inspektionen pågick kl. 09.00 – 17.00 (dag 1) och kl. 9.00 – 16.00 (dag 2).


publisher: Justitiekanslern

title: Inspektion av Riksenheten för polismål, Göteborg

org: jk

text: Bakgrund

type: rubrik

text: Justitiekanslern har enligt lagen (

text: ) om Justitiekanslerns tillsyn och förordningen (

text: ) med instruktion för Justitiekanslern tillsyn över att de som utövar offentlig verksamhet efterlever lagar och andra författningar samt i övrigt fullgör sina åligganden.

type: stycke

text: Under våren 2006 beslutade Justitiekanslern att som ett led i sin tillsynsverksamhet inspektera den nationella åklagarkammaren Riksenheten för polismål, Göteborg (riksenheten).

text: Den 13 april 2006 underrättade Justitiekanslern riksenheten om inspektionen. Vidare upplystes riksenheten om att inspektionen främst skulle vara inriktad på en genomgång av ärenden där förundersökningar avseende brottsmisstankar riktade mot poliser har lagts ned. En del av de akter som avsågs bli granskade beställdes fram från Polismyndigheten i Västra Götalands disciplinenhet, som är arkiveringsmyndighet för akterna i dessa ärenden.

text: Allmänt om inspektionens genomförande

text: Inspektionen genomfördes den 25 – 26 april 2006.

text: På förmiddagen den 25 april togs Justitiekanslerns medarbetare emot hos riksenheten av vice överåklagaren LW, chefsåklagaren PL, vice chefsåklagaren BL samt sekreteraren EL.

text: Vid ett inledande samtal presenterades organisationen och arbetssättet på riksenheten. Härvid framkom i huvudsak följande.

text: Den 1 januari 2005 tillskapades Riksenheten för polismål som bl.a. handlägger ärenden som avser brottsmisstankar mot anställda inom polisen. Vid enheten i Göteborg handläggs ärenden från dels Västra Götalands och Hallands län, dels Västmanlands, Örebro, Värmlands, Uppsala, Gävleborgs och Dalarnas län. Varje år inkommer cirka 1 400 – 1 500 ärenden. Omkring 40 procent av dessa leder till att förundersökning inleds. Åtal väcks i ungefär fyra procent av de ärenden där förundersökning har inletts. Resterande anmälningar skrivs av. Ofta beror avskrivningsbesluten på att anmälan inte innefattar påståenden om något beteende som innefattar brott utan avser mer allmänna klagomål på enskilda polisers beteende. Merparten av anmälningarna kommer från enskilda.

text: Det polisiära utredningsarbetet bedrivs vid två utredningsenheter; en i Göteborg (ärenden från Västra Götalands och Hallands län) och en i Västerås (ärenden från Värmlands, Örebro, Västmanlands, Uppsala, Gävleborgs och Dalarnas län). Det föreligger inte några problem med långa handläggningstider. De äldsta öppna ärendena inkom under år 2005. Därutöver finns ett mindre antal ärenden från år 2004 i vilka åtal har väckts och avgörande inväntas. Samtliga ärenden bevakas regelmässigt varannan eller var tredje månad. Relationen till polisens utredare bedöms vara av yttersta vikt för arbetets bedrivande.

text: Det upplevs som en klar förbättring att antalet åklagare som handlägger anmälningarna är färre till antalet än vad som förut var fallet, eftersom ett mindre antal åklagare leder till mer enhetliga bedömningar samtidigt som det byggs upp en särskild kompetens på området. I den tidigare organisationen hade de berörda åklagarna lottning av dels vanliga ärenden, dels polismål. Polismålen tenderade då att få längre handläggningstider, bl.a. eftersom de bedömdes vara ”mindre attraktiva”.

text: Samarbetet med övriga enheter inom riksenheten sker både genom informella kontakter och genom omkring 3 – 5 årliga sammankomster. Därutöver pågår ett arbete för att lägga ut information om olika ärenden på riksenhetens intranät för att få till stånd en praxisdiskussion. En sådan teknisk lösning skulle möjliggöra ett nationellt synsätt i högre grad än i dag. För närvarande läggs bara stämningsansökningarna ut på intranätet. Enheten i Göteborg bedöms ur resurssynpunkt vara rätt dimensionerad. Anmälningsflödet är inte konstant utan påverkas exempelvis av storhelger eller TV-program i vilka polisens arbete granskas. Relativt många beslut i vilka förundersökningen har lagts ned begärs omprövade, men ett försvinnande litet antal beslut ändras vilket tyder på att de ursprungliga bedömningarna är riktiga.

text: Det kan inte sägas förekomma någon risk för att ovidkommande hänsyn tas i verksamheten. Polisens utredare är erfarna och tar sitt arbete på mycket stort allvar. Sammantaget finns det således inte några större problem på enheten. Vidare framhålls att arbetet präglas av de synnerligen höga krav som ställs av domstolarna för att få fällande domar gentemot poliser som begått brott i tjänsten. Detta påverkar arbetet såtillvida att åtal ibland inte väcks trots att bevisläget är förhållandevis starkt. Det har visat sig betydligt lättare att få fällande domar när det gäller s.k. fritidsbrott, dvs. brott begångna av poliser utanför tjänsten.

text: Under inspektionen gick Justitiekanslern hos polismyndighetens disciplinenhet igenom de 75 senaste ärendena i vilka inledda förundersökningar har lagts ned. Utöver dessa granskades de 50 senaste ärendena i vilka förundersökning inte har inletts. Vissa ärenden diskuterades närmare med polisintendenten LB vid polismyndigheten.

text: Inspektionen avslutades på eftermiddagen den 26 april 2006 med att Justitiekanslern för riksenheten muntligen redovisade sina övergripande intryck från inspektionen. Närvarande var därvid, utöver de personer som har angetts ovan, överåklagaren BE som är nytillträdd chef för riksenheten. Vid samtalet diskuterades utifrån ett antal granskade ärenden vissa frågeställningar som kan uppstå inom verksamheten. Justitiekanslern har inte funnit anledning att uttala någon kritik eller göra några påpekanden beträffande något enskilt ärende utöver den diskussion som fördes avslutningsvis.

text: Byråchefen HR sammanfattade muntligen de intryck Justitiekanslern har fått av enheten genom inspektionen. Därvid framhölls särskilt följande.

text: - Inför inspektionen har Justitiekanslern tagit del av Riksdagens ombudsmäns (JO) beslut och protokoll med anledning av inspektioner av polisens internutredningsenheter, bl.a. i Göteborg åren 1998 och 2003. Flera av de problem som då identifierades tycks nu ha fått en tillfredsställande lösning.

text: - Myndigheten håller god ordning och reda i akterna. Alla handlingar finns bevarade i kronologisk ordning.

text: - Åklagaren tar regelmässigt skyndsamt ställning till om förundersökning skall inledas eller inte, alternativt ger direktiv om att ytterligare utredningsåtgärder behöver vidtas innan beslut kan fattas i den frågan.

text: - Handläggningen kännetecknas även i övrigt av snabbhet. I många ärenden ges direktiv för den fortsatta utredningen samma dag som ärendet aktualiseras hos enheten.

text: - Det antecknas tydligt om förundersökning skall inledas eller inte.

text: - Åklagarnas direktiv till de utredande poliserna är adekvata och utförliga och tycks leda till ett effektivt arbete. Också i övrigt synes samarbetet mellan åklagare och utredande polis fungera tillfredsställande. Dessa förhållanden har bekräftats vid samtal med polisintendenten LB.

text: - Besluten att lägga ned förundersökningen respektive att inte inleda förundersökning i de granskade ärendena har – såvitt kunnat bedömas inom ramen för en granskning av aktuellt slag – varit riktiga. Endast i några fall tycks det ha funnits utrymme att överväga huruvida ytterligare utredningsåtgärder borde ha vidtagits innan förundersökningen lades ned.

text: Samtalet avslutades med att Justitiekanslern tackade riksenhetens företrädare för ett trevligt bemötande under inspektionen.

type: avgorande


title: Inspektion av Polismyndigheten i Västra Götalands län

text: Beslutets huvudsakliga innehåll

text: Såvitt har framkommit vid Justitiekanslerns inspektion är Polismyndigheten i Västra Götalands län en väl fungerande myndighet. De brister som har noterats är begränsade.

text: När det gäller händelserna i Göteborg i juni 2001 synes de åtgärder som därefter har vidtagits av myndigheten i allt väsentligt – såvitt på Västra Götaland ankommer och såvitt Justitiekanslern kan bedöma – tillmötesgå den kritik som den s.k. Göteborgskommittén riktade mot Polisens agerande (

text: SOU 2002:122

text: I fråga om poliser som publik vid rättegångar där kolleger är åtalade uttalar Justitiekanslern att det får anses åligga myndigheten att ge vissa förhållningsorder och rekommendationer. Justitiekanslern gör också vissa uttalanden beträffande innehållet i dessa (se s. 5).

text: I situationer där poliser vittnar mot kolleger på grund av vad som har förekommit i tjänsten bör polismyndigheten enligt Justitiekanslerns mening ha ett mer aktivt förhållningssätt än som är fallet i dag. Vad detta närmare bestämt innebär utvecklas på s. 6.

text: Justitiekanslerninstämmer i myndighetens överväganden när det gäller åtgärder för att bl.a. främja samtal och dialog kring de situationer som uppstår i samband med ingripanden där Polisens agerande kan ifrågasättas eller ifrågasätts (se s. 7). I detta sammanhang uttalar Justitiekanslern också sitt stöd för rikspolischefens initiativ att bilda en arbetsgrupp för att ta fram underlag för hur Polisens etikarbete strategiskt kan utvecklas.

text: Justitiekanslern finner på grundval av den lämnade informationen inte anledning att rikta någon invändning mot det sätt på vilket informatörer och eventuella infiltratörer och provokationer används av myndigheten.

text: Justitiekanslern uttalar sitt stöd för det arbete som bedrivs i Göteborg i syfte atthindra att ungdomar dras till kriminell verksamhet. Som den ansvarige för ungdomspolisverksamheten har framhållit torde det enligt Justitiekanslern vara angeläget att snabbt öka rekryteringen av personer med invandrarbakgrund till polisyrket.

text: Justitiekanslern gör vissa påpekanden rörande motiveringarna av polismyndighetens beslut om att inte inleda förundersökning. Vidare ifrågasätter Justitiekanslern en bedömning i ett ärende.

text: Justitiekanslern riktar kritik mot polismyndigheten för dröjsmål med bedrivande av förundersökningar i några ärenden. Justitiekanslern uttalar vidare att polismyndigheten borde omgående ha tagit ställning till frågan om förundersökning i ett visst ärende.

text: Justitiekanslern riktar viss kritik mot polismyndigheten för att handfängselprotokoll i några fall har varit ofullständigt ifyllda.

text: Granskningen av beslags- och gripnaliggarna och besöket i förrådet påBeslagsenheten föranledde inga anmärkningar. En fråga angående ett beslag av en videofilm kommer dock att behandlas i ett särskilt ärende.

text: Bakgrund

text: Justitiekanslern har enligt lagen (

text: ) om Justitiekanslerns tillsyn och förordningen (

text: ) med instruktion för Justitiekanslern tillsyn över att de som utövar offentlig verksamhet efterlever lagar och andra författningar samt i övrigt fullgör sina åligganden.

text: Under vintern 2005/2006 beslutade Justitiekanslern att som ett led i sin tillsynsverksamhet inspektera myndigheter i Västra Götaland, bl.a. polismyndigheten.

text: Justitiekanslern kontaktade myndigheten angående inspektionen den 13 april 2006. Därefter tillställdes myndigheten en skrivelse med en plan för inspektionen. Vissa akter och annat material beställdes fram i förväg. Inspektionen genomfördes den 25-26 april 2006.

text: Inspektionen

text: Syfte och inriktning

text: Det huvudsakliga syftet med inspektionen var dels att fem år efteråt undersöka vilka lärdomar som dragits av händelserna vid EU-toppmötet i Göteborg i juni 2001, dels att granska vissa frågor som gäller situationer där poliser misstänks för fel i tjänsten, dels att undersöka hur informatörer, infiltratörer och s.k. provokationer används vid myndigheten och dels att kontrollera att kraven på rättssäkerhet och godtagbara rättsliga bedömningar i rimlig tid iakttas. Men även ordningen i vissa ärenden granskades. En utgångspunkt för inspektionen var att den om möjligt skulle tjäna till ledning för framtiden snarare än till att få underlag för kritik mot fel som förekommit.

text: Hur inspektionen genomfördes

text: Under sitt besök på polismyndigheten gick Justitiekanslern stickprovsvis igenom myndighetens gripnaliggare för 2006, handfängselprotokoll för 2006 samt beslagsliggaren för 2006. Vidare granskades ett flertal av de senast avslutade ärendena med beslut om att inte inleda förundersökning avseende sexualbrott, de senast avslutade ärendena med beslut om att inte inleda förundersökning avseende misshandel (i båda fallen enbart de ärenden där beslutet inte hade motiverats av att den misstänkte varit under 15 år) samt de äldsta öppna kriminalärendena.

text: Utöver genomgången av det angivna materialet hölls inledande och avslutande samtal med företrädare för myndigheten, nämligen länspolismästaren KJ, polismästaren KF, polisintendenterna BL, EN och HS samt chefsjuristen JM. Vid det inledande samtalet deltog till en början även polisstyrelsens ordförande AH och vice ordförande CN. Justitiekanslern presenterade inledningsvis bakgrunden till inspektionen och dess syfte. Företrädare för myndigheten berättade om verksamheten, dess organisation, ledningsstruktur m.m. Vad samtalen i övrigt rörde framgår nedan.

text: Vissa organisationsfrågor

text: Polismyndighetens område är mycket stort och svårt att hålla ihop. Vissa styrningsproblem finns och en omorganisation av ledningsstrukturen är på gång.

text: För den vanliga polisverksamheten finns fyra polisområden (PO 1 – 4) samt Länskriminalpolisen (LKP) och Länsordningspolisen (LOP). Polisområdena består i sin tur av ett antal närpolisområden. Framför allt i gamla Skaraborg är man mindre nöjd med organisationen. Det står också klart att synen på verksamheten skiljer sig en del i bl.a. Skaraborg jämfört med Göteborg.

text: LKP och LOP är specialister medan polisområdena är generalister. Det fungerar i allt väsentligt bra när specialisterna går in i polisområdena och tar hand om ett ärende. Som en jämförelse kan nämnas att delegationen i Stockholm och Skåne är mer omfattande än i Västra Götaland. För Västra Götalands del upplevs den rådande ordningen – med ett större direktansvar för specialisterna – som i allt väsentligt positiv.

text: Det sker mycket stora förändringar i polisverksamheten för närvarande. Det beror framför allt på samhällsförändringarna, särskilt segregationen i vissa områden som medför stora svårigheter med bl.a. ungdomskriminalitet.

text: I Västra Götaland vill man gärna ha fler patrullerande poliser, men resurserna räcker inte alltid till det. Oftast används resurserna bättre, anser man, om en polis gör ett mer avancerat arbete från en centralare position. Detta ökar flexibiliteten och därmed effektiviteten.

text: Polisstyrelsens roll anses tämligen oklar, och det ifrågasätts inte minst från polisstyrelsens egen sida om styrelsen verkligen behövs i sin nuvarande roll och form. Styrelsen skall vara medborgarnas ögon i polisverksamheten, men det anses diskutabelt om sådana ögon behövs just för Polisen och om det i så fall är en styrelse som är den bästa formen.

text: Göteborgshändelserna 2001 och vad som skett därefter

text: Vad som hände i Göteborg i juni 2001, och bedömningen av det, är genomgånget i flera sammanhang tidigare. Det finns inte anledning att gå in på detta här. Det kan dock konstateras att polismyndighetens egen bild väsentligen är den att svensk polis inte kan anses ha varit fullt förberedd på en sådan stor och omfattande händelse, att den övergripande slutsatsen är att polisinsatsen var i huvudsak lyckad och att det inte alltid har funnits en tillräckligt stor förståelse för den mycket svåra situation som Polisen befann sig i och som bl.a. innebar att man måste arbeta med vissa marginaler. Kanske fanns det, enligt den bedömning som nu görs, en viss oförmåga från Polisens sida att samverka med andra, och kanske gjorde detta att problemen blev större än de annars hade blivit. Det står klart att händelserna 2001 har påverkat myndigheten avsevärt, på olika sätt, under åren därefter.

text: Mycket har hänt inom Polisen efter år 2001, både nationellt och i Västra Götaland. Här behandlas i allt väsentligt bara det som gäller Polismyndigheten i Västra Götalands län. Enligt vad som har redovisats för Justitiekanslern finns det nuförtiden en annan syn på Polisen kontra medborgarna i en demokrati, och från myndighetens sida känner man ett stort förtroende för sina möjligheter att nu agera i liknande situationer. Det innebär inte att man vågar lova att resultatet vid en ny lika omfattande händelse blir avsevärt bättre.

text: Demonstrationer och allmänna sammankomster har i allt väsentligt klarats bra under åren efter 2001, även om två våldsamma upplopp har måst skingras i Göteborg under dessa år och det har varit nära flera gånger ytterligare. Numera har man oftast särskilt utsedda befattningshavare som för en dialog med den andra sidan för att skapa förtroende och förståelse för Polisens syn på saken. Man har genomgående ett kommunikativt förhållningssätt vid demonstrationer och andra situationer där många människor samlas. En avsikt är att alla poliser skall kunna vara ”ambassadörer” och bl.a. kunna bemöta spydiga frågor och kommentarer på ett bra sätt. Det egna språket skall dessutom vara föredömligt. Den kritik som Göteborgskommittén riktade mot språkanvändningen år 2001 har man sålunda ansträngt sig för att komma till rätta med. Poliserna skall vidare känna sig trygga med situationen, inte minst för att på så sätt kunna föra över en trygghet till demonstranter och andra. Kunskaperna om konflikthantering har också fördjupats.

text: Huvudsyftet med Polisens insatser i dessa sammanhang är att upprätthålla demonstrationsfriheten och friheten att hålla allmänna sammankomster. Men det skall ske med minsta möjliga våld.

text: Förbättringar anses ha åstadkommits framför allt genom tre sorters insatser:

text: 1. dialog före och under demonstrationer och allmänna sammankomster

text: 2. noggrann omfallsplanering (för sådana situationer när det inte går som man tänkt sig)

text: 3. övergripande planering, bl.a. angående syftet med insatsen i ett enskilt fall.

text: Härtill kommer att man numera är mycket bättre förberedd för att göra snabba insatser i folksamlingar. Man har för ändamålet avsedda lättsäkrade fordon som är anpassade för sådana insatser.

text: Det finns också numera en mycket bättre mental förberedelse för stora särskilda händelser. I det sammanhanget kan nämnas att en ”nationell förstärkningsstyrka” har tillkommit. För närvarande kan vid behov 173 personer skickas från Västra Götaland till andra delar av Sverige.

text: Bedömningen från polismyndighetens sida är att dessa frågor har tagits på något större allvar i Västra Götaland än på många andra håll, delvis just på grund av händelserna 2001, och att myndigheten därmed har förutsättningar att lyckas bättre i dag på grund av den erfarenheten.

text: Justitiekanslern noterar att de åtgärder som har vidtagits av myndigheten efter 2001 synes i allt väsentligt – såvitt på Västra Götaland ankommer och såvitt Justitiekanslern kan bedöma – tillmötesgå den kritik som den s.k. Göteborgskommittén riktade mot Polisens agerande (

text: SOU 2002:122

text: , se särskilt s. 25 - 32). Justitiekanslern vill för sin del särskilt betona vikten av dialog med berörda grupper och förmågan att bemöta det som uppfattas som provokationer på ett lugnt och bra sätt.

text: Vissa frågor angående situationer där poliser misstänks för fel i tjänsten

text: Poliser som publik vid rättegångar

text: Det redovisades att facket ibland är med för att stödja en polis som står under åtal och att myndigheten också kan vara det ibland. Annars är poliser i princip inte med som åskådare i tjänsten. Det kan kanske ha förekommit att uniformerade kolleger har suttit som åskådare i rättssalen, men det är rimligen mycket sällsynt. Och över huvud taget är det mycket ovanligt att poliser är åtalade.

text: Vad poliserna gör på sin fritid anses myndigheten inte kunna lägga sig i. Men en utgångspunkt är givetvis att rättsprocessen inte får störas. Detta får dock närmast anses vara en sak för rättens ordförande att bevaka.

text: Enligt Justitiekanslerns mening är det viktigt att myndigheten inte uppfattas ta ställning emot att åtal väcks mot en polis. Det är oacceptabelt om intrycket i rättssalen blir att myndigheten eller enstaka poliser genomför en manifestation som ser ut att handla om att kollegan bör frikännas. Och det bör inte få förekomma att deltagandet uppfattas som en demonstration mot exempelvis en person som vittnar mot kollegan. Att poliser deltar som publik under sin fritid kan myndigheten inte hindra. Men det nyss sagda gäller även för sådana fall. Det är därvid att märka att det inte handlar om vilken fritidssysselsättning som helst utan om en handling med betydande koppling till tjänsten. Justitiekanslern anser att myndigheten bör överväga att ge någon form av rekommendationer för polisers deltagande som publik vid rättegångar.

text: Poliser som vittnar mot andra poliser

text: Justitiekanslern förklarade att frågan har tagits upp vid inspektionen med anledning av ett aktuellt fall i Stockholm och att det således inte beror på att det funnits kritik mot Polismyndigheten i Västra Götaland.

text: Det redovisades att det är mycket ovanligt att poliser vittnar mot andra poliser. I den mån sådana situationer uppkommer bör det bli uppmärksammat under förundersökningen, så att ledningen får kännedom om det. Det finns inga generella handlingsregler för fall som dessa, utan man får handla efter vad som framstår som lämpligt i det enskilda fallet. Ofta kan det vara lämpligt att flytta på någon av personerna före en rättegång, om de annars kommer att arbeta för nära varandra.

text: Enligt Justitiekanslerns mening har myndigheten ett ansvar för att försöka se till att det inte blir fråga om utfrysning e.d. av den som avser att vittna mot en kollega. Myndigheten bör över huvud taget vara aktiv för att motverka de svårigheter som kan uppkomma i en sådan situation. De åtgärder som vidtas bör inte vara sådana att de uppfattas som att myndigheten tar ställning för den ene. Särskilt viktigt torde det därvid vara att åtgärderna inte kan uppfattas som ett ställningstagande mot den person som är vittne.

text: Över huvud taget är det enligt Justitiekanslerns mening angeläget att myndigheten klargör att det är riktigt för den som har bevittnat ett brott av en kollega att ställa upp som vittne. Det får anses ankomma på ledningen att också förmedla denna syn till dem som verkar inom organisationen.

text: Agerandet på myndigheten när riktigheten i ett ingripande kan ifrågasättas

text: Myndigheten tog självmant upp den fråga som rubriken avser. Man menar att systemet är sådant att det är svårt att hantera situationer där någon polis kan ha använt för mycket våld eller annars kan ha agerat oriktigt. Det beror inte minst på plikten att alltid göra anmälan vid sådana misstankar. Det anses finnas en risk att man får en ”subverksamhet” när reglerna ställer sådana krav på en organisation. Skyldigheten att anmäla fel hämmar sålunda samtal och reflektion. Man bedömer att det över huvud taget är för få samtal om de dilemman och svårigheter som man hamnar i som polisman. Och ändå pratar man mer om dessa svårigheter nu än man har gjort tidigare. Enligt länspolismästarens mening är detta en avgörande fråga för utvecklingen av polisetiken och därmed polisverksamheten. Man arbetar inom myndigheten med etikfrågor inom ramen för ett projekt, Värdegrundsprojektet, där en slutrapport har lämnats, som nu följs av en genomförandefas.

text: Det antecknades att rikspolischefen har beslutat att bilda en arbetsgrupp för att ta fram underlag för hur Polisens etikarbete strategiskt kan utvecklas. Inom ramen för arbetet har länspolismästaren i Skåne, AD, fått i uppdrag att överväga om det nuvarande disciplinsystemet för poliser ger utrymme för tillräckligt nyanserade bedömningar, framför allt i ärenden där frågan om avskedande aktualiseras. Arbetsgruppen skall redovisa sitt arbete senast den 31 december 2006.

text: Justitiekanslern instämmer i myndighetens synpunkter och välkomnar det initiativ som rikspolischefen har tagit.

text: Informatörer och infiltratörer, brotts- och bevisprovokationer

text: Justitiekanslern fick information i de hänseenden som rubriken avser. På grund av frågornas karaktär redovisas inte informationen här. Justitiekanslern fann på grundval av det tillhandahållna underlaget inte anledning till några invändningar mot verksamheten i denna del.

text: Ungdomspolisverksamheten

text: I Göteborg bedrivs sedan ca tre år en särskild verksamhet med inriktning på att motverka rekryteringen bland unga till kriminalitet. Justitiekanslern fick information om verksamheten av den tjänsteman – kommissarie Bertil Claesson – som har ett samordningsansvar för de s.k. ungdomspoliserna. Verksamheten innebär bl.a. en tät samverkan mellan polis, åklagare och socialtjänst och en särskild inriktning på vissa utsatta bostadsområden. Den samverkan som sker uppfattas som positiv från alla myndigheternas sida. Svårigheterna i ungdomsarbetet är dock stora, och inte minst segregationen i vissa områden medför en kontinuerlig och ganska omfattande nyrekrytering till kriminella ungdomsgäng och kriminalitet i övrigt. Det finns, enligt den redovisning som lämnades, väldigt många uppgivna ungdomar med en förskräckande självbild.

text: De frågor som berördes ligger visserligen väsentligen utanför Justitiekanslernskärnverksamhet. Det finns ändå anledning att uttala stor tillfredsställelse med den samverkan som sker mellan myndigheterna i Göteborg. Enligt Justitiekanslerns mening finns det också mycket som talar för att vissa åtgärder bör vidtas i den riktning som den ungdomspolisansvarige föreslog vid redovisningen, bl.a. en kraftfullare rekrytering av invandrare till polisutbildningen. Justitiekanslern vill också nämna – trots att saken inte gäller Justitiekanslerns huvudsakliga ansvarsområde – ett förslag från den ungdomspolisansvarige som går ut på att ungdomar i grundskolan skulle kunna ges – som tydligen sker i Australien – ett särskilt betyg för ”ambition”. Enligt vad som framkom lämnar i dag i vissa bostadsområden långt över hälften av eleverna grundskolan utan godkända betyg.

text: Ej inledda förundersökningar

text: En generell iakttagelse vid granskningen av de ärenden där beslut har fattats om att förundersökning inte skall inledas var att beslutsfattarna i ett flertal fall inte hade använt sig av någon av de på den härför avsedda blanketten förtryckta beslutsmotiveringarna. I stället hade besluten motiverats med egenhändigt utformade formuleringar. Såvitt har framgått av uppgifter som vid inspektionen har erhållits från polismyndigheten synes detta de senare åren ha skett i en tilltagande utsträckning tills numera mer än en tredjedel av besluten är utformade på detta sätt.

text: Även om de förtryckta beslutsmotiveringarna nära nog uttömmande synes ta upp de situationer i vilka förundersökning inte bör inledas kan det naturligtvis inte uteslutas att man i särskilda fall har anledning att fatta beslutet på andra grunder eller med en annan motivering. Det är givetvis viktigt att beslutsmotiveringarna i dessa fall får en noggrann utformning så att skälen för beslutet otvetydigt kan utläsas. Detta är av betydelse inte enbart för den enskilde utan även t.ex. för den granskning i efterhand av besluten som kan ske av polismyndigheten eller en tillsynsmyndighet. Det bör också erinras om att nedläggningsbeslutet kan ha betydelse för andra fortsatta åtgärder (se Fitger,

text: Rättegångsbalken

text: II, s. 23:28). Jämför beträffande dessa frågor vad Riksdagens ombudsmän (JO) har framhållit beträffande beslutsmotiveringar som rör nedläggande av förundersökning, JO 1982/83 s. 104 f. och 2000/01:JO1 s. 65 f.

text: Justitiekanslern har uppmärksammat att det i vissa av de granskade ärendena har använts beslutsmotiveringar med en tvetydig utformning, se t.ex. K 4478-06 (”Utredning väntas inte leda till att någon kan misstänkas för brott”) och K 31554-06 ("FU förväntas ej leda till att skälig misstanke kommer meddelas någon"). Det framstår i dessa fall som tveksamt vilken den rättsliga grunden för besluten har varit, t.ex. om det inte har funnits skäl att anta att brott som hör under allmänt åtal har förövats (

text: 23 kap. 1 § första stycket

text: RB) eller om det har varit uppenbart att brottet inte gått att utreda (

text: 23 kap. 1 § andra stycket

text: RB).

text: I ett ärende, K 38679-06, som rörde ofredande och sexuellt ofredande genom SMS-meddelanden och telefonsamtal, har målsäganden i sin anmälan uppgett ett telefonnummer som i vart fall meddelandena kommit ifrån. Det har inte genom anmälan framkommit att abonnentuppgifter knutna till telefonnumret har saknats eller på något sätt har varit skyddade. Beslut har fattats om att inte inleda förundersökning på grunderna att brottet uppenbart inte går att utreda och att bearbetningsbara uppslag saknas. Oaktat om skäl funnits att på någon annan grund inte inleda förundersökning framstår den angivna beslutsmotiveringen som diskutabel mot bakgrund av uppgiften om telefonnumret.

text: Det bör vidare anmärkas att det i två ärenden (K 201623-05 och K 34725-06) har uppmärksammats att motiveringen till beslutet att inte inleda förundersökning är en annan än den som framgår av uppgifter som har lagts in i Polisens dataregister.

text: Gamla kriminalärenden

text: Justitiekanslern gick igenom 30 oavslutade kriminalärenden härrörande från samtliga polisområden samt LKP och LOP. De äldsta granskade ärendena var från 1998.

text: Långsam handläggning

text: Vid granskningen framkom att det fanns ett förhållandevis stort antal ärenden där väntetiderna varit mycket långa. Här bortses från de fall där handläggningen har dragit ut på tiden på grund av bristande spaningsuppslag eller andra utredningssvårigheter. Bland de ärenden som granskades var det inte en helt obetydlig del som gällde just sådana fall där möjligheterna att utreda brottet var begränsade.

text: I ett ärende (K 166374-03) låg hela utredningen nere under ett år och nio månader på grund av utredningsmannens sjukskrivning. Trots ett flertal påminnelser från anmälaren blev det inte någon aktivitet från polismyndighetens sida. I ett annat fall dröjde det nästan elva månader för myndigheten att verkställa åklagarens direktiv om att hålla förhör med den i utredningen misstänkte personen (K 156735-01). Det framgick inte heller av akten vad skälet till det var. Det fanns även andra ärenden där Polisen inte hade verk-ställt åklagarens direktiv. I ett fall hade det inte vidtagits någon utredningsåtgärd hos myndigheten under fyra år, trots ett flertal direktiv och påminnelser om fortsatta utredningsåtgärder från åklagarens sida (K 44652-01). I detta ärende var det dessutom så att en av de personer som var misstänkt hade erkänt brottet.

text: I ett antal ärenden hade endast någon åtgärd vidtagits utan att det gick att utläsa av akten varför ytterligare utredningsåtgärder inte kunde vidtas (se t.ex. K 117826-03). I ett fall fanns det till och med uppgifter som pekade ut vilka som kunde ha del i brottet eller i övrigt ha kunskaper om det (K 177397-00).

text: En förundersökning skall bedrivas så skyndsamt som omständigheterna medger. Finns det inte längre skäl att fullfölja en förundersökning skall den läggas ned (se

text: 23 kap. 4 § andra stycket

text: RB). Beträffande förundersökningar där målsäganden är under 18 år finns det ett särskilt skyndsamhetskrav (se 2 a § förundersökningskungörelsen [1947:948]). Justitiekanslern är väl medveten om att arbetsbelastningen i vissa fall kan vara sådan att förundersökningar inte alltid kan bedrivas med den skyndsamhet som skulle vara önskvärd. Tidsutdräkt av det slag som förekommit i de ovan angivna ärendena är dock under alla förhållanden inte godtagbara.

text: Skälet till den långa handläggningstiden i vissa ärenden har varit att den utredningsman som tilldelats ärendet har varit sjukskriven under en längre tid. Justitiekanslern vill framhålla vikten av att ärendena inte blir liggande av den anledningen. De rutiner som finns för bevakning av ärendena i denna situation får inte åsidosättas. Polismyndigheten har själv tillstått att det inte är acceptabelt att låta ärendena ligga utan att några utredningsåtgärder vidtas i dem när den ansvarige utredningsmannen blir sjuk.

text: Beslut i frågan om förundersökning skall inledas

text: Vid genomgången av de gamla kriminalärendena noterade Justitiekanslern att det i ett fall saknades uppgifter om huruvida förundersökningsledaren hade tagit ställning till om förundersökning skulle inledas (K 85833-01).

text: Av

text: 23 kap. 1 §

text: RB följer att förundersökning skall inledas så snart det på grund av angivelse eller av annat skäl finns anledning att anta att brott som hör under allmänt åtal har förövats. Av

text: 23 kap. 3 §

text: RB följer att inledande av en förundersökning förutsätter ett formligt beslut.

text: Beslutet om inledande av en förundersökning är tänkt att tillkomma direkt efter det att man i det enskilda fallet har ett tillräckligt underlag för beslutet. Förundersökningsledaren skall alltså omgående ta ställning till om uppgifterna i en brottsanmälan utgör tillräcklig grund för ett beslut i förundersökningsfrågan samt – om detta inte skulle vara fallet – föranstalta om de förut-redningsåtgärder som krävs för att man så snabbt som möjligt skall få fram det erforderliga beslutsunderlaget (se JO 1999/2000 s. 127 och Fitger, Kommentar till

text: rättegångsbalken

text: I, s. 23:14). En tidsutdräkt i detta hänseende riskerar att minska möjligheterna att säkra bevisningen.

text: I det nämnda ärendet har förundersökningsledaren över huvud taget inte tagit ställning till frågan om förundersökning skulle inledas. Polismyndigheten upplyste på plats att det aktuella ärendet hade samband med de problem som uppkom vid utbetalningen av skadestånden till offren i den s.k. Göteborgsbranden. Utbetalningen hade skett till vårdnadshavarna för målsägandena, eftersom dessa var underåriga. Med anledning av detta fick Polisen en hel del anmälningar om bedrägeri avseende dessa penningmedel. Polismyndigheten informerade också att åklagaren i tidigare ärenden rörande samma sak hade bedömt möjligheterna att driva saken som små. Att några utredningsåtgärder inte vidtogs i ärendet kan mot den bakgrunden vara förståeligt men förklarar inte varför något formligt beslut inte tagits i förundersökningsfrågan.

text: Handfängselprotokoll

text: I protokollen över handfängselbeläggning saknades i några fall uppgifter om den fängslades identitet eller uppgifter om vilken tid fängslet satts på eller tagits av, se t.ex. löpnummer 195-06, 316-06 och 400-06.

text: För att säkerställa en effektiv kontroll av användningen av tvångsmedel är det av stor vikt att en noggrann dokumentation sker hos polismyndigheten. Detta är av betydelse för den enskildes rättssäkerhet och för en tillsynsmyndighet som i efterhand granskar saken, men också för polismyndighetens egen kontroll av användningen av fängsel. Även för polismän som i efterhand kritiseras för en felaktig tjänsteåtgärd är det av intresse att kunna hänvisa till en korrekt dokumentation och att de i

text: polislagen

text: angivna kriterierna för fängselanvändning har varit uppfyllda.

text: Beslagsliggaren och förrådet med beslagtagna föremål

text: Inför inspektion tog Justitiekanslern del av ett protokoll från polismyndighetens senaste egna inspektion av beslagsliggaren. Tillsynen hade skett under tiden den 28 februari – 9 mars 2006 genom besök vid närpolisområdena Frölunda, Kungälv, Alingsås och Östra Skaraborg samt LKP, Beslagsenheten vid Odinsplatsen i Göteborg. Uppdraget redovisades den 24 mars 2006.

text: I samband med inspektionen av polismyndigheten besökte Justitiekanslern Beslagsenheten vid Odinsplatsen där vissa uppgifter inhämtades från enhetens arbetsledare, inspektör BB. Upplysningar lämnades bl.a. om hur man hanterar s.k. hemliga beslag.

text: En mycket begränsad granskning av beslagsliggaren gjordes. Den gav inte anledning till några invändningar eller synpunkter.

text: Justitiekanslern besökte även förrådet där beslagtagen egendom förvaras samt även det särskilda vapenförrådet. Det fanns inte anledning till någon kritik mot verksamheten i denna del.

text: I det sammanhanget uppmärksammade Justitiekanslern dock en videofilm som var tagen i beslag. Mot bakgrund av att Justitiekanslern är ensam åklagare på yttrandefrihetsrättens område och därvid ensam behörig att besluta om tvångsmedel när det gäller medier som omfattas av

text: yttrandefrihetsgrundlagen

text: , aktualiseras frågan om någon företrädare för polismyndigheten eller en allmän åklagare har överskridit sin behörighet med avseende på beslagsfrågan. Justitiekanslern kommer att behandla den frågan i ett särskilt ärende (dnr

text: Gripnaliggaren

text: Vid myndigheten dokumenteras gripanden av misstänkta i en gripnaliggare. Uppgifterna som förs in i gripnaliggaren synes i allt väsentligt motsvara de som skall framgå av ett arrestantblad. Granskningen av gripnaliggaren föranledde inte någon anmärkning.

text: Allmänt om rutiner för att åtgärda brister

text: Justitiekanslern ställde frågan vilka åtgärder som vidtas då det framkommer brister i handläggningen av ärenden. Följande svar lämnades.

text: När det finns skäl att anta att det finns grundläggande och omfattande brister inom ett verksamhetsområde kan t.ex. egenkontroll genomföras. Resultatet av denna kontroll kommuniceras med berörda chefer och ledningen infordrar besked om vilka åtgärder som har vidtagits för att åtgärda bristerna. Utbildningsinsatser genomförs när detta är påkallat. Arbetsrutiner ses över, och i dessa sammanhang kan det bli aktuellt att t.ex. utfärda tjänsteföreskrifter eller allmänna anvisningar avseende handläggningsrutiner. Om det är fråga om kritik mot en enskild persons agerande men kritiken inte är av sådan karaktär att det är aktuellt med en disciplinåtgärd, får den berörda personens chef i uppdrag av ledningen att hålla ett samtal med personen i syfte att påtala det olämpliga i agerandet och för att säkerställa att det inte upprepas.

text: Justitiekanslern har ingen invändning mot de redovisade rutinerna.

text: Justitiekanslern vill uttrycka sin uppskattning för ett mycket gott bemötande vid inspektionen. Justitiekanslern har tagit till sig de synpunkter som lämnades om behov för polismyndigheterna av en längre förberedelsetid i vissa hänseenden inför inspektioner.

text: Ett utkast till detta beslut överlämnades till polismyndigheten för synpunkter under hand.


title: Skadestånd med anledning av att kommuns beslut om frihetsberövande vid låst enhet (LVU) saknade rättslig grund

text: Justitiekanslern tillerkänner TJ ersättning med 14 000 kr för lidande.

text: Ersättningen ska betalas ut av Justitiekanslern.

text: Ärendet

text: Bakgrund

text: Ordföranden i Sociala myndighetsnämnden i Härryda kommun beslutade den 23 juni 2015 att omedelbart omhänderta TJ med stöd av

text: 6 § lagen (1990:52)

text: med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Beslutet underställdes Förvaltningsrätten i Göteborg den 24 juni 2015. Av underställningen framgick att Sociala myndighetsnämnden avsåg att ansöka om vård med stöd av 1 § andra stycket samt 2 och 3 §§ LVU. Den 24 juni 2015 beslutade Statens institutionsstyrelse (SiS) att TJ skulle placeras på låsbar enhet med stöd av

text: 15 b §

text: LVU.

text: Förvaltningsrätten beslutade den 1 juli 2015 (mål nr 6258-15) att fastställa det underställda beslutet om omedelbart omhändertagande. Förvaltningsrätten fann att det inte var sannolikt att TJ till följd av sitt beteende behövde beredas vård med stöd av

text: 3 §

text: LVU. Däremot bedömde förvaltningsrätten att det var sannolikt att TJ skulle beredas vård med stöd av

text: 2 §

text: LVU.

text: Efter att Sociala myndighetsnämnden ansökt om vård enligt LVU hölls muntlig förhandling i målet den 7 juli 2015. Vid förhandlingen uppmärksammades att TJ var placerad på en låsbar enhet trots att han var omhändertagen med stöd av

text: 2 §

text: LVU och sådan placering endast är tillåten med stöd av

text: 3 §

text: LVU. Förvaltningsrätten beslutade därför att TJ skulle flyttas från en låst till öppen avdelning med omedelbar verkan.

text: Förvaltningsrätten beslutade därefter i dom den 15 juli 2015 att TJ skulle beredas vård med stöd av 1 § andra stycket och 2 § LVU. Förvaltningsrätten fann att det inte var visat att TJ behövde beredas vård med stöd av

text: 3 §

text: LVU. Efter överklagande fastställdes förvaltningsrättens dom av Kammarrätten i Göteborg den 23 september 2015 (mål nr 4249-15).

text: Med anledning av det inträffade anmälde TJ:s vårdnadshavare Sociala myndighetsnämnden i Härryda kommun till Riksdagens ombudsmän (JO). JO beslutade den 5 november 2015 att inleda en förundersökning om tjänstefel. Förundersökningen lades ner den 24 oktober 2016 men handläggningen fortsatte inom ramen för JO:s tillsyn. I ett beslut den 9 juni 2017 (dnr 4558-2015) riktade JO allvarlig kritik mot Sociala myndighetsnämnden i Härryda kommun med anledning av att TJ varit vårdad på en låsbar enhet trots att förvaltningsrätten hade beslutat om vård med stöd av

text: 2 §

text: LVU och att frihetsberövandet därför saknat lagstöd.

text: Begäran m.m.

text: TJ har begärt ersättning för lidande i enlighet med Justitiekanslerns praxis enligt frihetsberövandelagen med hänvisning till att han under tiden den 1 – 15 juli 2015 varit frihetsberövad utan lagstöd.

text: Utredning

text: Justitiekanslern har inhämtat ett yttrande från Sociala myndighetsnämnden i Härryda kommun. Av yttrandet framgår bl.a. följande.

text: Förvaltningsrättens beslut kom in till socialtjänsten efter kontorstid den 1 juli 2015 och nämnden tog därför del av beslutet den 2 juli 2015. Socialtjänsten skulle ha informerat ungdomshemmet om att det saknades förutsättningar för att vårda TJ vid en låsbar enhet, i vart fall senast den 2 juli 2015, men underlät till följd av en feltolkning av förvaltningsrättens beslut att göra detta.

text: Avslutningsvis ska framhållas att socialtjänsten och nämnden ser mycket allvarligt på det inträffade och anser att den kritik som utdelats av JO är befogad och korrekt. Det är fullständigt oacceptabelt att en ung människa frihetsberövas utan lagstöd. Socialtjänsten har inlett ett arbete för att liknande situationer inte ska uppstå. Den 12 oktober 2016 reviderades och uppdaterades den rutin som används vid vårdinsatser enligt LVU. Det har också förtydligats att ansvarig socialsekreterare är skyldig att läsa domar samma dag som de meddelas. Kopia ska lämnas till metodhandledare samt ansvarig enhetschef och även dessa ska naturligtvis ta del av domen i sin helhet. Förtydligande har gjorts om att ansvarig handläggare samt hans eller hennes överordnade måste försäkra sig om huruvida vården ges med stöd av 2 eller 3 §§ LVU. Med tanke på beslutets stora rättsverkningar ska kopia av beslutet omgående faxas till den vårdgivare eller institution som ansvarar för den unge, bilaga 20. Arbetet med att revidera rutiner kommer att ske löpande och rättsutvecklingen kommer att bevakas.

text: Såsom ovan har framgått anser socialnämnden att den kritik som tidigare utdelas av JO i ärendet är både legitim och befogad. Socialnämnden anser också att TJ har rätt till ersättning för det lidande frihetsberövandet inneburit för honom. TJ:s ersättningsyrkande avser, såvitt får förstås, perioden 1 juli till 15 juli 2015. Som ovan framgått vårdades TJ emellertid på låsbar enhet mellan den 1 och 7 juli 2015, varför ersättning endast ska utgå för denna period.

text: Justitiekanslern har även inhämtat ett yttrande från SiS. Av yttrandet framgår bl.a. följande.

text: SiS beslut om vård på låsbar enhet den 24 juni 2015

text: Endast den som vårdas med stöd av

text: 3 §

text: LVU får placeras på en låsbar enhet. Den 24 juni 2015 fattade SiS beslut om att TJ skulle vårdas på en låsbar enhet. Detta beslut vilade på de underlag som nämnden skickat in, dvs. nämndordförandens beslut om det omedelbara omhändertagandet, nämndens underställning till förvaltningsrätten och nämndens anmälan om behov av plats där det bl.a. framgår att det var TJ:s eget beteende (

text: 3 §

text: LVU) som låg till grund för anmälan. SiS bedömning är att det fanns lagliga förutsättningar för att vårda TJ vid en låsbar enhet fram till förvaltningsrättens beslut den 1 juli 2015. Det förhållandet att grunden för vården ändrades i och med förvaltningsrättens beslut, innebär inte att beslutet om vård på låsbar enhet vid beslutstillfället vilade på felaktiga grunder och därför var oriktigt.

text: Perioden den 1 – 7 juli 2015

text: Den vård som TJ var underkastad hade ursprungligen stöd i det nämndbeslut som fattats och som underställts förvaltningsrätten. Lagstödet upphörde när förvaltningsrätten visserligen fastställde det underställda beslut, men skälsvis uttalade att det inte fanns sannolikhet för att vård skulle beredas honom med stöd av 3 §. Vad förvaltningsrätten beslutat kom dock inte till SiS kännedom förrän den 7 juli. Vården på låst avdelning upphörde då omedelbart.

text: Det är sålunda klarlagt att TJ under perioden den 1 juli – 7 juli vårdades på låst avdelning och alltså var frihetsberövad utan att det fanns stöd för detta.

text: Perioden den 8 – 15 juli 2015

text: När det gäller resterande period som TJ har ansökt om skadestånd för, dvs. den 8 – 15 juli 2015, framgår av utredningen att TJ inte längre vårdades på en låsbar enhet utan på en öppen avdelning vid Ljungbacken. Någon rätt till eventuell ersättning för denna period kan därför inte föreligga.

text: Justitiekanslerns bedömning

text: I 5 § frihetsberövandelagen anges att den som har varit berövad friheten till följd av ett beslut vid myndighetsutövning har rätt till ersättning om det står klart att beslutet vilade på felaktiga grunder och därför var oriktigt. Ersättning med stöd av den aktuella bestämmelsen betalas ut av staten (jfr 1 § frihetsberövandelagen).

text: En förutsättning för rätt till ersättning enligt 5 § frihetsberövandelagen är att det har varit fråga om ett frihetsberövande. Med detta avses ingrepp som

text: innebär att någon genom inspärrning eller övervakning är faktiskt hindrad att förflytta sig utanför ett rum eller ett annat relativt starkt begränsat område (se

text: prop. 1997/98:105 s. 12

text: och

text: TJ har under tiden den 24 juni – 7 juli 2017 varit placerad på en låsbar enhet vid ett särskilt ungdomshem. En sådan placering är att betrakta som ett frihetsberövande i den mening som avses i frihetsberövandelagen (jfr Justitiekanslerns beslut med dnr

text: , 435-13-41 och 3509-12-41).

text: Kravet att det ska stå klart att åtgärden har vilat på felaktiga grunder innebär att rätten till ersättning enligt bestämmelsen ska bedömas restriktivt. Det krävs att en efterhandskontroll klart visar att beslutet med hänsyn till de omständigheter som då har blivit kända inte borde ha fattats om omständigheterna hade varit kända vid beslutstillfället. Bestämmelsen är avsedd enbart för helt klara fall där grunden för åtgärden på ett iögonenfallande sätt framstår som felaktig. Som utgångspunkt är det den skadelidande som ska bevisa de omständigheter som gör att åtgärden ska anses oriktig (jfr

text: prop. 1997/98:105 s. 53

text: Placering vid låsbar enhet enligt

text: 15 b §

text: LVU är endast tillåten vid vård som beslutats med stöd av

text: 3 §

text: LVU. Efter att förvaltningsrätten den 1 juli 2017 funnit att det inte var sannolikt att vård skulle beredas med stöd av

text: 3 §

text: LVU kunde alltså TJ inte längre vara placerad vid låsbar enhet. I enlighet med JO:s beslut den 9 juni 2017 konstaterar därför Justitiekanslern att TJ under tiden den 1 – 7 juli 2015 varit frihetsberövad utan lagstöd. Det står därmed klart att beslutet att frihetsberöva TJ genom placering på en låsbar enhet vilade på felaktiga grunder och därför var oriktigt i den mening som avses i 5 § frihetsberövandelagen. TJ är därför berättigad till ersättning enligt denna bestämmelse. Med hänsyn till TJ:s ålder och frihetsberövandets längd bestäms ersättningen till 14 000 kr.

text: Under tiden den 8 – 15 juli 2015 var TJ inte längre placerad vid en låsbar enhet. Utredningen i ärendet ger därför inte stöd för bedömningen att TJ även under denna period skulle ha varit frihetsberövad till följd av ett beslut som vilat på felaktiga grunder och därför varit oriktigt. Någon ersättning med stöd av 5 § frihetsberövandelagen kan därför inte utgå för denna period.

text: Mot bakgrund av att de aktuella händelserna har granskats av JO saknas anledning för Justitiekanslern att vidta några ytterligare åtgärder inom ramen för sin tillsynsverksamhet.