title: Försäkringskassan får kritik för att utan lagstöd ha skickat en förfrågan till en bank för att få in uppgifter om någon annan än den försäkrade

sammanfattning: I ett kontrollärende om en försäkrads rätt till bostadstillägg skickade Försäkringskassan med stöd av bestämmelsen i 110 kap. 14 § 1 socialförsäkringsbalken, SFB, en förfrågan till en bank för att få in kontouppgifter om någon annan än den försäkrade. Banken lämnade ut de begärda kontouppgifterna till Försäkringskassan som registrerade uppgifterna i den försäkrades ärende. De inhämtade kontouppgifterna kommunicerades även med den försäkrade. Frågan i ärendet är om Försäkringskassan med stöd av bestämmelsen i 110 kap. 14 § SFB har rätt att göra en förfrågan för att få in uppgifter om någon annan än den försäkrade. Enligt första punkten i bestämmelsen får Försäkringskassan när det behövs för bedömningen av frågan om ersättning eller i övrigt för tillämpningen av socialförsäkringsbalken göra förfrågan hos den försäkrades arbetsgivare, läkare, anordnare av personlig assistans eller någon annan som kan antas kunna lämna behövliga uppgifter. I beslutet konstaterar JO att förarbetena till bestämmelsen inte ger något stöd för att Försäkringskassan skulle ha möjlighet att göra en förfrågan för att få in uppgifter om någon annan än den försäkrade. I 110 kap. 14 § SFB görs en uppräkning av de rättsliga subjekt som Försäkringskassan kan göra en förfrågan hos. Av uppräkningen framgår tydligt att de uppräknade subjekten är kopplade till just den försäkrade. Systematiken i 110 kap. SFB och ordalydelsen i bestämmelsen i 110 kap. 14 § SFB talar enligt JO:s mening mot att Försäkringskassan med stöd av bestämmelsen kan göra en förfrågan för att få in uppgifter om någon annan än den försäkrade. Bestämmelsen i 110 kap. 14 § 1 SFB ska i stället tolkas så att den endast ger myndigheten rätt att göra en förfrågan för att få in uppgifter om just den försäkrade. I beslutet kritiseras Försäkringskassan för att utan lagstöd ha skickat en förfrågan till banken för att få in uppgifter om någon annan än den försäkrade.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO klagade AA på Försäkringskassan och uppgav i huvudsak följande: Hans särbo BB fick bostadstillägg från Försäkringskassan. Efter att en anonym anmälan kommit in till Försäkringskassan inledde myndigheten en utredning om BB:s rätt till bostadstillägg. I utredningen begärde Försäkringskassan in uppgifter från både BB:s och AA:s bank. AA fick inte

text: någon information om detta av Försäkringskassan utan fick reda på det genom BB. Eftersom han själv inte hade något aktuellt bidragsärende hos Försäkringskassan var det fel av myndigheten att begära in uppgifter från hans bank. Försäkringskassan borde inte heller utan hans samtycke ha visat upp hans bankuppgifter för BB. AA framförde även vissa klagomål mot Handelsbanken för att den lämnat ut hans uppgifter till Försäkringskassan.

text: Utredning

text: JO begärde att Försäkringskassan skulle yttra sig över AA:s anmälan.

text: I sitt remissvar uppgav Försäkringskassan följande:

text: Relevanta regler och handläggningsrutiner

text: Enligt

text: 110 kap. 33 § socialförsäkringsbalken

text: (SFB) ska banker och andra penninginrättningar på begäran lämna uppgifter enligt

text: 110 kap. 31 § första stycket

text: SFB till Försäkringskassan, Pensionsmyndigheten och allmän förvaltningsdomstol i ärenden om äldreförsörjningsstöd, bostadsbidrag och bostadstillägg. När det behövs för bedömningen av frågan om ersättning eller i övrigt för tillämpningen av SFB får Försäkringskassan enligt

text: 110 kap. 14 § l

text: SFB göra en förfrågan hos den försäkrades arbetsgivare, läkare, anordnare av personlig assistans eller någon annan som kan antas kunna lämna behövliga uppgifter.

text: Utredning

text: Den 27 december 2017 kom det in en anonym anmälan till Försäkringskassan om att AA:s särbo BB egentligen bodde tillsammans med AA samtidigt som hon fick bostadstillägg. Försäkringskassan startade då en utredning gällande hennes rätt till ersättningen. Utredaren tog kontakt med BB:s hyresvärd den 17 januari 2018 och fick uppgifter som styrkte den uppgift som lämnades i den anonyma anmälan. Utredaren tog kontakt med PostNord den 18 januari och fick även därifrån uppgifter som styrkte den uppgift som lämnades i den anonyma anmälan. Försäkringskassan fattade den 22 januari ett interimistiskt beslut att hålla inne BB:s ersättning från februari till dess att ett slutligt beslut hade fattats. AA hörde av sig till utredaren den 23 januari och framförde att det inte var relevant att Försäkringskassan kände till hans boendesituation. Den 29 januari skickade BB in synpunkter på det interimistiska beslutet. Utredaren skickade den 14 februari en skriftlig begäran till Handelsbanken om uppgifter gällande BB:s konto. I skrivelsen framgick det att Försäkringskassan begärde uppgifterna med stöd av 110 kap. 31 och 33 §§ SFB. Samma dag skickade utredaren en förfrågan till Handelsbanken gällande AA:s konto. I skrivelsen framgick att förfrågan gjordes med stöd av

text: 110 kap. 14 §

text: SFB. I de kontoutdrag som kom in från Handelsbanken den 22 februari framkom det uppgifter som styrkte trovärdigheten i de uppgifter som BB:s hyresvärd lämnat. Den 28 februari skickade utredaren en kommuniceringsskrivelse till BB med en redovisning av de uppgifter ur AA:s kontoutdrag som var relevanta för ärendets utgång.

text: BB skickade sina synpunkter på det som stod i kommuniceringsbrevet till Försäkringskassan den 4 och den 26 mars. Hon skrev inte något om de uppgifter som fanns om AA:s kontoutdrag. Försäkringskassan fattade ett slutligt beslut den 3 april om att dra in BB:s bostadstillägg. Av beslutet framgick att Försäkringskassan hade begärt kontoutdrag från både BB:s och AA:s bank. Det skulle i stället ha stått att Försäkringskassan hade gjort en förfrågan till AA:s bank.

text: Försäkringskassans slutsatser

text: Utredaren gjorde en förfrågan till Handelsbanken om att få del av AA:s kontoutdrag för att se om det fanns eventuella överföringar mellan AA och BB samt om det fanns andra ekonomiska kopplingar mellan dem. Försäkringskassan beklagar att beslutet som fattades den 3 april innehåller en felskrivning om att en begäran om uppgifter sänts till AA:s bank i stället för att en förfrågan skickats dit. Försäkringskassan beklagar även att beslutet inte innehöll en tydligare motivering om hur de uppgifter som hämtats in från AA:s bank påverkade bedömningen i ärendet. Chefen för den aktuella enheten har haft en dialog med utredaren angående detta. Chefen har även tagit upp dessa frågor på enhetens arbetsplatsträff. AA kommenterade remissvaret och framförde framför allt synpunkter på Försäkringskassans bedömning av BB:s rätt till bostadstillägg.

text: JO hämtade därefter in akten i BB:s ärende om bostadstillägg från Försäkringskassan.

text: Bedömning

text: Inriktningen på min granskning Jag vill till att börja med klargöra att Handelsbanken inte står under JO:s tillsyn. De klagomål som AA fört fram mot banken kommer därför inte att kommenteras av mig. Jag vill även klargöra att det inte är JO:s uppgift att uttala sig om myndigheternas bedömningar och beslut i sakfrågor, t.ex. rätten till bostadstillägg. Jag kommer därför inte heller att uttala mig om det som AA anfört i den delen.

text: Den fråga som är föremål för min bedömning i detta ärende är om Försäkringskassan med stöd av bestämmelsen i

text: 110 kap. 14 § 1

text: Rättsliga utgångspunkter Av

text: 110 kap. 13 § första stycket

text: SFB följer att Försäkringskassan ska se till att ärenden blir utredda i den omfattning som deras beskaffenhet kräver. Detta innebär bl.a. att det är Försäkringskassan som leder utredningen och som bestämmer vilket underlag som behövs för att ta ställning i ett ärende.

text: Av bestämmelserna i 110 kap. 4, 7–8 och 13 andra stycket §§ SFB framgår att den som ansöker om en förmån är skyldig att lämna de uppgifter som är av betydelse för bedömningen av frågan om ersättning och att uppgifter om faktiska förhållanden ska lämnas på heder och samvete, om inte särskilda skäl talar mot det.

text: Regler om Försäkringskassans utredningsbefogenheter finns bl.a. i

text: 110 kap. 14 §

text: SFB. Enligt första punkten i bestämmelsen får Försäkringskassan när det behövs för bedömningen av frågan om ersättning eller i övrigt för tillämpningen av

text: socialförsäkringsbalken

text: Utöver bestämmelserna ovan finns det regler om uppgiftsskyldighet för andra än parter, och dessa ger bl.a. Försäkringskassan ytterligare utredningsbefogenheter för vissa ärendeslag. Försäkringskassan ges t.ex. befogenhet att med stöd av 110 kap. 31 och 33 §§ SFB begära in uppgifter från banker och andra penninginrättningar som avser en namngiven person när det gäller förhållanden som är av betydelse för rätten till bostadsbidrag och bostadstillägg. Tillämpningen av

text: 110 kap. 14 §

text: SFB Av utredningen i ärendet framgår att Försäkringskassan efter att ha fått in en anonym anmälan påbörjade en utredning av BB:s rätt till bostadstillägg. I den utredningen begärde Försäkringskassan den 14 februari 2018 in uppgifter från BB:s bank med stöd av 110 kap. 31 och 33 §§ SFB. Samma dag skickade Försäkringskassan även en förfrågan till AA:s bank med stöd av

text: 110 kap. 14 §

text: SFB för att få del av hans kontoutdrag för en viss period. I beslutet den 3 april 2018 om BB:s rätt till bostadstillägg, liksom i det föregående kommuniceringsbrevet, anges att ”Försäkringskassan har begärt kontoutdrag från både din och AA:s bank”. Uttryckssättet ger sken av att myndigheten tillämpat bestämmelserna i 110 kap. 31 och 33 §§ SFB även i fråga om AA. Försäkringskassan har i sitt remissvar refererat till detta som en felskrivning och anfört att beslutet var bristfälligt motiverat.

text: Frågan om huruvida bestämmelsen i

text: 110 kap. 14 §

text: SFB ger Försäkringskassan rätt att göra förfrågningar om någon annan än den försäkrade berörs inte i remissvaret. Av Försäkringskassans vägledning 2004:1 s. 38 framgår emellertid följande: I vissa kontrollutredningar kan det vara av vikt att man får kontouppgifter eller kontoutdrag som gäller andra än den enskilde. Det finns inte någon skyldighet för banken att lämna dessa uppgifter. Däremot så kan Försäkringskassan göra en förfrågan till banken om att få en kontrolluppgift för nån annan med stöd av

text: 110 kap. 14 § 1 p

text: SFB. Det är då upp till banken att avgöra om man vill lämna uppgiften till Försäkringskassan eller inte. Försäkringskassans generella uppfattning är således att bestämmelsen ger myndigheten rätt att i fall som det förevarande göra förfrågningar om någon annan än den försäkrade. Jag kan för egen del konstatera att påståendet i vägledningen saknar hänvisning till praxis, förarbeten, doktrin eller något annat som skulle kunna ge stöd för myndighetens uppfattning.

text: Av förarbetena (se

text: prop. 2008/09:200 s. 557

text: f.) framgår endast att

text: 110 kap. 14 § 1

text: SFB närmast motsvaras av 3 kap. 8 a § tredje stycket 2 och 20 kap. 8 §

text: fjärde stycket lagen (

text: ) om allmän försäkring (AFL).

text: 3 kap. 8 a § tredje stycket

text: AFL hade följande lydelse: Försäkringskassan skall, om det behövs för bedömningen av rätt till sjukpenning eller åtgärder enligt

text: 7 b §

text: eller

text: 22 kap.

text: , under sjukperioden — — — 2. göra förfrågan hos den försäkrade, den försäkrades arbetsgivare, läkare eller någon annan som kan antas kunna lämna nödvändiga uppgifter.

text: 20 kap. 8 § fjärde stycket

text: AFL hade följande lydelse: Även i andra fall än när det är särskilt föreskrivet får Försäkringskassan för bedömningen av rätten till ersättning som Försäkringskassan betalar ut enligt denna lag 1. göra förfrågan hos den försäkrade eller någon annan som kan antas kunna lämna nödvändiga uppgifter, och 2. besöka den försäkrade. Enligt min mening ger inte de tidigare bestämmelserna eller förarbetena till dem något stöd för att Försäkringskassan skulle ha möjlighet att göra en förfrågan för att få in uppgifter om någon annan än den försäkrade.

text: JO har tidigare kritiserat Försäkringskassan för att myndigheten i ett arbetsskadeärende hämtade in en patientjournal gällande den försäkrades dotter. I ärendet fann JO att begreppet ”namngiven person” i

text: 8 kap. 7 § lagen (1976:380)

text: om arbetsskadeförsäkring endast avsåg den försäkrade själv och att Försäkringskassan alltså saknat lagstöd för att hämta in patientjournalen från den försäkrades dotter (se

text: JO 2008/09 s. 345

text: ). Motsvarande bestämmelse finns numera i

text: 110 kap. 31 §

text: SFB som har följande lydelse: Myndigheter, arbetsgivare och uppdragsgivare, anordnare av personlig assistans samt försäkringsinrättningar ska på begäran lämna Försäkringskassan, Pensionsmyndigheten, Skatteverket och allmän förvaltningsdomstol uppgifter som avser en namngiven person när det gäller förhållanden som är av betydelse för tillämpningen av denna balk. Reglerna om den enskildes skyldighet att lämna uppgifter tillsammans med officialprincipen syftar till att ge Försäkringskassan ett underlag för att kunna bedöma om den enskilde i förekommande fall är försäkrad för en förmån i SFB. När det däremot gäller att bedöma rätten till en sökt förmån eller storleken på en sökt förmån eller redan utbetald förmån samt andra förhållanden som kan vara av betydelse för rätten till en förmån, kan Försäkringskassan behöva vidta ytterligare utredningsåtgärder. Det finns då krav på en precisering av vilka utredningsåtgärder som Försäkringskassan kan tillgripa för att kunna bedöma vad den försäkrade egentligen har rätt till (se

text: prop. 2008/09:200 s. 557

text: ). Sådana preciseringar av Försäkringskassans utredningsbefogenheter finns bl.a. i

text: 110 kap. 14 §

text: SFB.

text: I

text: 110 kap. 14 §

text: 110 kap.

text: SFB och ordalydelsen i bestämmelsen i

text: 110 kap. 14 §

text: SFB talar enligt min mening mot att Försäkringskassan med stöd av bestämmelsen kan göra en förfrågan för att få in uppgifter om någon annan person än den försäkrade. Bestämmelsen i

text: 110 kap. 14 § 1

text: SFB ska i stället tolkas så att den endast ger myndigheten rätt att göra en förfrågan för att få in uppgifter om just den försäkrade. En annan ordning vore orimlig och har för övrigt inte heller återfunnits i praxis eller doktrin. Det är således min uppfattning att Försäkringskassan inte hade rätt att skicka en förfrågan till AA:s bank, och Försäkringskassan förtjänar kritik för det inträffade.

text: Avslutningsvis kan jag konstatera att Försäkringskassans felaktiga förfrågan även ledde till att AA:s bank lämnade ut de begärda uppgifterna till Försäkringskassan, att uppgifterna sedan registrerades i BB:s ärende och att Försäkringskassan slutligen kommunicerade uppgifterna med BB. Enligt

text: 28 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: gäller sekretess hos Försäkringskassan för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i ärende enligt lagstiftningen om bl.a. allmän försäkring. Mot bakgrund av att Försäkringskassan inte ens har haft rätt att skicka en förfrågan till AA:s bank borde myndigheten inte utan AA:s samtycke ha registrerat uppgifterna i BB:s ärende, och uppgifterna borde inte heller utan AA:s samtycke ha kommunicerats med BB. Det inträffade innebär att AA:s integritet inte beaktades av Försäkringskassan. För detta förtjänar Försäkringskassan kritik.

text: Jag förutsätter att Försäkringskassan vidtar de åtgärder som behövs för att förhindra att något liknande inträffar igen.

text: Ärendet avslutas.


publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot en rektor vid en kommunal grundskola i Umeå kommun för att en skolaktivitet utformats som en demonstration

org: jo

sammanfattning: En skola hade en temavecka om klimat och hållbarhet. Veckan avslutades med att elever tågade med plakat till en plats utanför skolans område, där de framförde vad de ville göra för att bidra till en hållbar utveckling. Skolan hade kallat redovisningen för en manifestation. Enligt chefsJO är det en självklarhet att elever ska få undervisning om klimat- och hållbarhetsfrågor. Skolan har också stor frihet när det gäller att utforma undervisningen och välja redovisningssätt utifrån vad som bedöms passa eleverna bäst. Det som framkommit om den aktuella aktiviteten innebär dock att den måste ses som en demonstration. Eftersom aktiviteten var en del av den obligatoriska undervisningen kan det sägas att eleverna av det allmänna har tvingats att delta i den. Enligt chefsJO:s mening har skolan därmed agerat i strid med regeringsformen. Skolans rektor kritiseras för aktivitetens utformning.

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan som kom in till JO den 1 oktober 2019 uppgav AA att elever vid Västangårds skola i Umeå kommun hade tvingats att delta i en manifestation rörande klimatet. Han hänvisade till en nyhetsartikel där rektorn BB hade uttalat sig. AA ifrågasatte om skolans agerande varit förenligt med

text: 2 kap. 2 § regeringsformen

text: (RF).

type: stycke

text: Utredning

text: JO uppmanade För- och grundskolenämnden i Umeå kommun att redogöra för hur den ifrågasatta aktiviteten hade utformats och genomförts samt att yttra sig över det som hade förts fram i anmälan.

text: Nämnden beslutade den 26 mars 2020 att lämna följande yttrande (bilagor är utelämnade):

text: Aktivitetens utformning

text: Rektor uppger att varje klass fick fördjupa sig i ett specifikt område under skolans temavecka om klimat och hållbarhet. Arbetet planerades av skolans grupp för hållbar utveckling där representanter för elever och lärare ingår. Syftet med arbetet var att eleverna skulle få kännedom och kunskap om hur man kan

text: leva hållbart. Aktiviteterna utformades även för att skapa samhörighet mellan årskurserna som en del i det främjande och förebyggande likabehandlingsarbetet och mot kränkande behandling. De olika årskurserna fick olika områden att arbeta med. Årskurs 5 Hur konsumera hållbart? Årskurs 4 Hur spara energi och vatten? Årskurs 3 Matsvinn. Hur kan vi slänga mindre mat? Årskurs 2 Matsvinn. Hur man vi slänga mindre mat? Årskurs 1 Vad händer med skräp i naturen? I slutet av veckan skulle eleverna redovisa vad de lärt sig genom att skriva ner sina lärdomar på plakat och dela med sig av sina kunskaper årskursvis till varandra. Vårdnadshavare inbjöds att delta. Rektor formulerade en information till vårdnadshavare 190919 som lärare skulle skickas ut i veckobrev […].

text: Aktivitetens genomförande

text: I slutet av skolveckan skedde slutredovisningen, som kallades för en manifestation, utomhus genom att elever och personal samlades på skolgården och tillsammans gick till en närbelägen öppen naturyta cirka 250 meter från skolgården som används av skolan året runt för olika uteaktiviteter. Eleverna bar sina plakat och ställde sig upp klassvis. Varje klass och årskurs fick i tur och ordning redovisa vad de kommit fram till och lärt sig under veckans arbete […]. Den gemensamma samlingen avslutades med att alla elever sjöng Goliat av CC. Rektor skrev ett förtydligande brev till alla vårdnadshavare 190927 […] när han får vetskap om att lärarna i ett arbetslag skickat ut en egen information i veckobrev till vårdnadshavare i en årskurs om skolans klimatmanifestation. Innehållet i det mailet har inte stöd från rektor […].

text: Relevant lagstiftning

text: Skollagen (2010:800)

text: Det är upp till rektor och lärare på skolan att utforma undervisningen på det sätt som de anser vara bäst för eleverna (

text: skollagen

text: 1 kap. 4 §

text: 5 §

text: och

text: 9 §

text: Läroplan för grundskolan, förskoleklassen och fritidshemmet 2011.

text: Reviderad 2019. I skolans värdegrund och uppdrag framgår under Skolans uppdrag att en viktig uppgift för skolan är att ge överblick och sammanhang. Skolan ska stimulera elevernas kreativitet, nyfikenhet och självförtroende samt vilja till att pröva egna idéer och lösa problem. Eleverna ska få möjlighet att ta initiativ och ansvar samt utveckla sin förmåga att arbeta såväl självständigt som tillsammans med andra. Det är nödvändigt att eleverna utvecklar sin förmåga att kritiskt granska fakta och förhållanden för att inse konsekvenser av olika alternativ. I all undervisning är det angeläget att anlägga vissa övergripande perspektiv. Genom ett miljöperspektiv, får de möjlighet både att ta ansvar för den miljö de själva direkt kan påverka och att skaffa sig ett personligt förhållningssätt till övergripande och globala miljöfrågor. Undervisningen ska belysa samhällets funktioner och hur vårt sätt att leva och arbeta kan anpassas för att skapa hållbar utveckling. I läroplanens Övergripande mål och riktlinjer framgår att ett mål är att eleven efter genomgången grundskola ska ha fått kunskaper om förutsättningar för en god miljö och en hållbar utveckling. I kursplaner för de naturorienterande och samhällsorienterande ämnena framgår att eleverna ska få kunskaper om hållbar utveckling ur olika perspektiv.

text: Diskrimineringslagen (2008:567)

text: Lagen om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och vuxna omfattar all utbildning och verksamhet som finns i

text: skollagen

text: . Det förebyggande arbetet ska komplettera förbudet mot diskriminering och kränkningar.

text: Övrigt

text: Berörda befattningshavare har getts tillfälle att lämna synpunkter och har fått ta del av myndighetens remissvar. Anmälaren har påstått att skolan genom sin undervisning har kränkt elevernas rätt enligt 2:2

text: Regeringsformen

text: . Vid en genomgång av rekvisiten ifrågavarande lagrum kan huvudmannen konstatera att något brott mot denna paragraf inte skett. Eleverna har redovisat de fakta det tidigare har samlat in vid ett obligatoriskt undervisningstillfälle. Inte heller kan huvudmannen se att någon tvingats ge tillkänna sin politiska, religiösa, kulturella eller annan åskådning i detta sammanhang. Anmälaren har uppenbarligen reagerat mot formen för redovisningen och felaktigt uppfattat denna som en demonstration. Dock kan konstateras att den pedagogiska personalen har stor frihet när det gäller utformningen av undervisningen. Sammanfattningsvis så kan För- och grundskolenämnden inte se att rektor och lärare brutit mot någon lag eller författning. Skolan har inte tvingat eleverna till ett politiskt ställningstagande gällande klimatet genom detta undervisningstillfälle.

text: En ledamot av nämnden reserverade sig mot beslutet. Hon hade yrkat återremiss för att följande tillägg skulle kunna göras i yttrandet:

text: − Den sammantagna kommunikationen mellan skolan och vårdnadshavare har inte framkommit i yttrandet. Ett mail har skickats till vårdnadshavare och finns inte med som underlag i yttrandet. Det finns även ett mail som har skickats ut från skolan till politiker i för- och grundskolenämnden. − Skolan har själv skickat ut information om att barn och anställda ska strejka för klimatet på uppdrag av DD. Så här skrev skolan i ett brev till vårdnadshavarna: ”På fredag 27/9 har DD uppmanat oss vuxna att strejka för klimatets skull. Det kommer vi också att göra tillsammans med eleverna under sista passet. Hela skolan kommer att samlas i gropen för en manifestation klockan 12.15, vårdnadshavare är välkomna att delta.” − Det finns uppenbara kopplingar mellan manifestationen på skolan och klimatrörelsen Fridays for Future. Förutom att DD nämns vid namn i ett mail, så står det i ett mail från skolan till politikerna ”Fredagens manifestation blir en avslutning på veckans arbete samt en tydlig signal till er politiker att agera FÖR klimatet. Vi kommer inte stå utanför Stadshuset tillsammans med förhoppningsvis många andra demonstranter, då våra elever är unga, utan hålla till i Gropen vid Bistro la Garage i vår vackra skulpturpark här på Umedalen. Vi tågar från skolbyggnaden 12.15 och i Gropen kommer eleverna redovisa sina arbeten för varandra i form av; ”DET HÄR KAN VI GÖRA”. Eftersom politiker nämns i mailet tyder det på att syftet med manifestationen är att opinionsbilda och påverka politiker. − Barn som begärt att få slippa klimatstrejka, blev tillsagda att det var obligatorisk närvaro. Dessa uppgifterna kommer från flera olika vårdnadshavare. Det är inte acceptabelt om skolor tvingar elever att delta i manifestationer eller strejker, oavsett vad syftet med manifestationen är. Det allmänna får nämligen inte tvinga elever, eller andra för den delen, att mot sin vilja delta i sammankomster för opinionsbildning eller dylikt.

text: AA kommenterade yttrandet.

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 2 kap. 2 §

text: RF får ingen av det allmänna tvingas att ge till känna sin åskådning i politiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant hänseende. I bestämmelsens andra mening anges vidare att ingen av det allmänna får tvingas att delta i sammankomst för opinionsbildning eller i demonstration eller annan meningsyttring eller att tillhöra politisk sammanslutning, trossamfund eller annan sammanslutning för åskådning som avses i första meningen.

text: Bedömning

text: Av för- och grundskolenämndens remissvar framgår att Västangårds skola har haft en temavecka om klimat och hållbarhet. Skolan har valt att låta eleverna redovisa sitt arbete på en plats utanför skolans område, och vårdnadshavare har bjudits in till redovisningen. Nämnden har framhållit att den pedagogiska personalen har stor frihet när det gäller utformningen av undervisningen samt att det framgår av läroplanen att bl.a. miljöperspektiv är viktiga i all undervisning.

text: Det är en självklarhet att elever ska få undervisning om klimat- och hållbarhetsfrågor samt att skolan ska arbeta i enlighet med läroplanen. Jag har inga invändningar mot att lärare och annan skolpersonal utformar undervisningen och väljer redovisningssätt utifrån vad de bedömer skulle passa eleverna bäst. Även om en skola har stor frihet när det gäller detta, är friheten dock inte obegränsad. En gräns finns i

text: 2 kap. 2 §

text: RF. Jag har riktat in min granskning i detta ärende på frågan om utformningen av den aktivitet som avslutade temaveckan var förenlig med denna bestämmelse.

text: Elever i grundskolan omfattas i regel av skolplikt. Det har inte framkommit annat än att den aktuella aktiviteten var en del av den obligatoriska undervisningen. Det kan därför sägas att eleverna av det allmänna har tvingats att delta i aktiviteten. Avgörande för om skolan har agerat i strid med

text: 2 kap. 2 §

text: RF är således om aktiviteten ska betraktas som en sådan demonstration, sammankomst för opinionsbildning eller annan meningsyttring som avses i bestämmelsen.

text: Av förarbetena till

text: 2 kap. 2 §

text: RF framgår att bestämmelsen inte förbjuder tvång att närvara vid lektioner som följer av skolplikten (

text: prop. 1975/76:209 s. 116

text: ‒117 och KU 1975/76:56 s. 28). Detta innebär emellertid inte att skolundervisning utformad som demonstrationer är förenlig med bestämmelsen.

text: Enligt nämndens remissvar och rektorns meddelanden till vårdnadshavarna har eleverna på plakat skrivit budskap om bl.a. hur man kan spara energi. Det anges vidare att eleverna har tågat med plakaten till en plats utanför skolans område dit vårdnadshavare bjudits in samt att eleverna där redogjort för vad de kommit fram till under temaveckan genom att berätta eller skrika vad de ville göra för en hållbar utveckling. Aktiviteten har av skolan betecknats manifestation, och

text: den har genomförts samma dag som det anordnats klimatmanifestationer över hela landet.

text: Betraktade var och en för sig medför dessa omständigheter inte att aktiviteten ska ses som en demonstration. Sammantaget ger omständigheterna emellertid intrycket att ett syfte med aktiviteten varit att föra fram budskap på ett sådant sätt som normalt är förknippat med demonstrationer. Detta intryck förstärks av de e-brev från skolpersonal som den nämndledamot som reserverade sig mot beslutet om remissyttrande har hänvisat till. Ett av dessa e-brev är skickat från en specialpedagog till politiker i för- och grundskolenämnden. I det angavs bl.a. att manifestationen skulle bli en tydlig signal till politiker att agera för klimatet. Även om dessa e-brev inte överensstämt med skolledningens intentioner, tyder de på att den interna kommunikationen varit utformad på ett sätt som fått flera i skolpersonalen att uppfatta aktiviteten som en demonstration.

text: Jag anser att de omständigheter som har framkommit sammantagna innebär att aktiviteten måste ses som en demonstration. Utformningen av aktiviteten har således enligt min mening inneburit att det allmänna i strid med

text: 2 kap. 2 §

text: RF har tvingat eleverna att delta i en demonstration. Det är rektorns uppgift att leda och samordna det pedagogiska arbetet vid en skolenhet (se

text: 2 kap. 9 § skollagen

text: ). Av remissvaret framgår också att rektorn BB har varit delaktig i planeringen av aktiviteten. Han förtjänar kritik för aktivitetens utformning.

text: Det som i övrigt har förekommit i ärendet ger inte anledning till någon åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.

type: avgorande


avgjordAv: Justitieombudsmannen Stefan Holgersson

nyckelord: Omprövning Rättelse

title: Viss kritik mot juridiska institutionen vid Stockholms universitet för att missvisande information har lämnats i en undervisningsplan

sammanfattning: Enligt undervisningsplanen för kursen rättshistoria vid juridiska institutionen, Stockholms universitet, kunde en student begära omrättning av sin tentamen inom en viss tidsfrist. Omrättning innebar att examinatorn gjorde en ny materiell bedömning av tentamen. Efter tidsfristens utgång kunde studenten begära omprövning som enligt informationen i undervisningsplanen endast gjordes på formella grunder. I en anmälan till JO uppgav en student att universitetet begränsade studenternas rätt till omprövning till att i princip avse rättelse. JO konstaterar att det inte finns stöd för att ställa upp krav på att en begäran om omprövning ska framställas inom en viss tidsfrist och att texten i undervisningsplanen ger intryck av att begreppet omprövning endast används för situationer som avser rättelse. I beslutet uttalar JO att det finns en risk för att den missvisande informationen kan ha lett till att studenter har avstått från att begära en materiell omprövning efter tidsfristens utgång. Universitetet kan inte undgå kritik för att undervisningsplanen har innehållit felaktigheter i det aktuella avseendet.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO klagade AA på juridiska institutionen vid Stockholms universitet. Han uppgav bl.a. följande: Under hösten 2015 tenterade han i kursen rättshistoria. Enligt information på kursens webbsida för studenter kan en elev begära omrättning eller omprövning av tentamen. För omrättning gäller en tidsfrist. Efter tidsfristens utgång kan eleven begära omprövning. Enligt informationen omfattar en omprövning endast formella fel. Elevens rätt till omprövning begränsas därmed till att i princip avse rättelse.

text: Utredning

text: En föredragande hos JO hämtade in muntliga upplysningar från BB, kursadministratör i rättshistoria, juridiska institutionen vid Stockholms universitet. Sedan hämtades den undervisningsplan som gällde för kursen in. I undervisningsplanen angavs, under rubriken Begäran om omrättning respektive omprövning (s. 18), följande:

text: Efter varje skrivningstillfälle anordnas en tentamensgenomgång, då examinator redogör för sin rättning av PM respektive salsskrivning. Studenten har möjlighet att inom en angiven tidsfrist, normalt inom sju dagar, begära omrättning av sin

text: tentamen, vilket innebär att examinator gör en förnyad materiell bedömning. Motivering av examinators bedömning måste särskilt begäras. Efter tidsfristens utgång kan studenten alltid begära en omprövning, som då endast görs på formella grunder , d.v.s. examinator utför en självrättelse om det t.ex. visar sig att poängen är felaktigt hopsummerad.

text: JO begärde att rektor för Stockholms universitet skulle yttra sig över det som AA hade anfört om att studenternas rätt till omprövning enligt

text: högskoleförordningen (1993:100)

text: hade begränsats till att i princip avse rättelse.

text: I ett yttrande anförde rektorn CC bl.a. följande (de omnämnda bilagorna har utelämnats):

text: Yttrande över anmälan mot Stockholms universitet

text: _ _ _ På kursen Rättshistoria (9 hp) har det avseende promemorian i romersk rätt - i tillägg till reglerna för rättelse och omprövning - införts en möjlighet för studenten att inom en period om två veckor efter att resultatet meddelats begära omrättning av promemorian. Skillnaden mellan en omrättning och omprövning ligger i att studenten vid omrättning får sin promemoria helt rättad på nytt och att betyget till skillnad från vad som gäller vid omprövning kan höjas även om det ursprungliga betyget inte framstår som uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter. Efter det att tvåveckorsfristen har löpt ut kan studenten endast begära omprövning eller rättelse. I undervisningsplanen till kursen Rättshistoria har texten avseende begreppen omprövning och rättelse erhållit en olycklig utformning (bilaga 1). Där anges att studenten alltid kan begära omprövning och att prövningen då endast görs på formella grunder. Som exempel på detta anges självrättelse om poängen är felaktigt summerad. Studenten har emellertid alltid rätt till omprövning och för denna finns ingen tidsgräns. Detsamma gäller i fråga om rättelse. För att betyget ska höjas efter tvåveckorsfristen fordras emellertid som ovan anförts att betyget är uppenbart oriktigt. Examinator rättar därmed inte om promemorian från grunden som i fallet med omrättning utan gör en bedömning på grundval av vad studenten har anfört (det bortses då från att examinator självfallet alltid kan göra en självrättelse). Trots den bristande formuleringen i undervisningsplanen har bestämmelserna om omprövning inte åsidosatts eller begränsats till att avse rättelse. Detta framgår av e-post till studenten den 15 december 2015 (bilaga 2). Möjligheten till omrättning inom kursen har dock gått utöver skyldigheterna i

text: högskoleförordningen

text: . Studenten har dock även efter tvåveckorsfristen löpt ut inte varit fråntagen möjligheten att begära omprövning eller rättelse. Examinator har också motiverat varför studenten erhållit betyget Ba istället för AB (bilaga 3). Det förfarande som använts med omrättning inom kursen Rättshistoria saknar enligt universitetets bedömning förvaltningsrättsligt stöd och utgör heller inte praxis inom universitetet. Tillämpningen av "omrättelse" under den aktuella kursen kan möjligen ha visst samband med att det inte är helt klart i vilken utsträckning betygsbeslut kan ändras även i andra fall än där uppenbarhetsrekvisitet i omprövningsbestämmelsen är uppfyllt (se t.ex. Högskoleverkets rapport 2008:36, Rättssaker examination, sid 66-68). Universitetet avser mot bakgrund av det inträffade att se över rutinerna för omprövning och rättelse och kommer att korrigera den omtalade formuleringen i undervisningsplanen.

text: AA kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: En examinators beslut om betyg får inte överklagas (

text: 12 kap. 4 § högskoleförordningen

text: jämförd med 2 § i samma kapitel). Det finns dock särskilda regler om omprövning och rättelse av betygsbeslut.

text: Om en examinator finner att ett beslut om betyg är uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning ska han eller hon ändra beslutet, om det kan ske snabbt och enkelt och om det inte innebär att betyget sänks (

text: 6 kap. 24 § högskoleförordningen

text: När det gäller rättelse av betygsbeslut hänvisas i

text: 6 kap. 23 § högskoleförordningen

text: till

text: 26 § förvaltningslagen (1986:223)

text: där det anges att ett beslut får rättas av den myndighet som har meddelat beslutet om det innehåller en uppenbar oriktighet till följd av myndighetens eller någon annans skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende. Ett beslut om rättelse av betyg ska fattas av en examinator (

text: 6 kap. 23 § högskoleförordningen

text: Möjligheten att begära rättelse eller omprövning av ett betyg är viktig för studenternas rättssäkerhet. Reglerna i

text: högskoleförordningen

text: medför en skyldighet för en examinator att i vissa situationer ändra ett betyg. I rapporten Rättssäker examination, 2008:36 R, s. 66, uttalade dåvarande Högskoleverket att det finns ett visst utrymme att även i andra fall ompröva ett betyg till fördel för en student. Den möjlighet till omrättning som universitetet erbjuder inom ramen för den aktuella kursen är ett exempel på en sådan utvidgad möjlighet till omprövning av ett betygsbeslut.

text: Enligt den undervisningsplan som gällde vid den aktuella tidpunkten skulle en begäran om omrättning framställas inom en angiven tidsfrist. Efter tidsfristens utgång kunde studenten begära omprövning, som då enligt texten i undervisningsplanen endast gjordes på formella grunder. Jag konstaterar att det inte finns stöd för att ställa upp krav på att en begäran om omprövning ska framställas inom en viss tidsfrist. Texten i undervisningsplanen ger intryck av att begreppet omprövning endast används för situationer som avser rättelse. Som universitetet har anfört hade texten i undervisningsplanen fått en olycklig utformning när det gällde begreppen omprövning och rättelse. Visserligen är det inte utrett att universitetet i praktiken har åsidosatt bestämmelserna om omprövning. Det finns dock givetvis en risk för att studenter har avstått från att begära omprövning i materiellt hänseende på grund av den missvisande informationen i undervisningsplanen. Universitetet kan inte undgå kritik för att undervisningsplanen har innehållit felaktigheter i det aktuella avseendet.

text: Jag förutsätter att universitetet har sett över rutinerna för omprövning och rättelse samt att formuleringen i undervisningsplanen har korrigerats.

text: Det som AA har uppgett i övrigt ger inte skäl till någon åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Stf justitieombudsmannen Cecilia Nordenfelt

nyckelord:
Långsam handläggning
Serviceskyldighet

title: Försäkringskassan kritiseras för bl.a. långsam handläggning och bristande service i ett ärende om sjukpenning

sammanfattning: AA ansökte om sjukpenning den 21 december 2015. Försäkringskassan fattade beslut i ärendet den 28 november 2016. Den sammanlagda handläggningstiden uppgick därmed till ungefär elva månader. I beslutet konstaterar JO att det har förekommit upprepad passivitet från Försäkringskassans sida. JO anser att det är särskilt anmärkningsvärt att ärendet har legat helt utan åtgärd under drygt fem månader. Enligt JO har Försäkringskassans passiva förhållningssätt fått till följd att handläggningstiden har blivit väsentligen längre än nödvändigt. JO gör även vissa uttalanden i fråga om serviceskyldighet och beslutsutformning.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO den 13 november 2016 klagade AA på Försäkringskassan. Hon anförde bl.a. följande: Försäkringskassans handläggningstid har varit orimligt lång. Hon ansökte om sjukpenning den 21 december 2015 men hade vid tidpunkten för anmälan till JO fortfarande inte fått något beslut. Ansökan gällde halv sjukpenning fr.o.m. den 7 januari 2016 t.o.m. den 30 april 2016. Därutöver var hon helt arbetsoförmögen fr.o.m. den 4 januari 2016 t.o.m. den 8 januari 2016 på grund av en förkylning. Sjukpenning har betalats ut för de första tre dagarna, men hon har trots förfrågan inte fått något besked om de två sista dagarna. Under våren 2016 sökte hon sin handläggare flera gånger för att få besked om sitt ärende. Hon skickade bl.a. ett mejl till handläggaren den 18 april 2016. Hon skrev också ett brev till handläggarens chef den 21 april 2016. När hon inte fick någon återkoppling tog hon kontakt med kundtjänst. Det uppdagades då att det brev som hon hade skrivit den 21 april 2016 hade lagts i hennes akt i stället för att lämnas till chefen. Hon fick ett skriftligt svar daterat den 20 maj 2016.

text: AA bifogade ett antal bilagor till sin anmälan, bl.a. det brev som hon skrev den 21 april 2016 och Försäkringskassans svar daterat den 20 maj 2016.

text: Utredning

text: JO hämtade inledningsvis in Försäkringskassans akt om AA:s sjukpenning. Försäkringskassan anmodades därefter att yttra sig över det som hade framförts i AA:s anmälan. I sitt remissvar anförde Försäkringskassan följande:

text: Utredning

text: AA har haft sjukpenning sedan den 21 januari 2015. Den 21 december 2015 kom AA in med en ansökan om sjukpenning på fortsättningsnivå från den 7 januari 2016. Den 4 januari 2016 kom AA in med en ansökan om sjukpenning med ändrad omfattning (hel sjukpenning) från och med den 4 januari. Den 11 januari kom AA in med en ansökan om sjukpenning med ändrad omfattning (halv sjukpenning) från och med den 11 januari. Den 15 januari journalförde handläggaren BB att ovan nämnda handlingar kommit in till Försäkringskassan och att handläggaren skulle ta kontakt med behandlande läkare för komplettering av uppgifter om aktivitetsbegränsningar samt varför den försäkrade inte klarade att arbeta i högre omfattning. Handläggaren planerade även att vid behov konsultera en försäkringsmedicinsk rådgivare (FMR). Handläggaren sökte behandlande läkare (dr CC) per telefon den 15 januari men läkaren var bortrest varför handläggaren i stället ringde till den läkare som sjukskrivit AA (dr DD). […] Dr DD föreslog att Försäkringskassan skulle begära ett utlåtande från dr CC. Handläggaren skrev samma dag ett e-postmeddelande till dr CC med önskemål om att få komma i kontakt med honom angående det aktuella ärendet. Den 23 februari ringde AA till Försäkringskassans kundcenter och lämnade meddelande om önskad kontakt. Den försäkrade uppgav att hon hade ringt tidigare och lämnat meddelande men ännu inte fått någon återkoppling. Det går inte att utläsa av journalen om AA därefter har blivit kontaktad inom 48 timmar eller ej. Det framgår dock att handläggaren BB ringde till AA den 29 februari för att informera om vad som kommit fram i konsultationen med försäkringsmedicinsk rådgivare samma dag. Den 25 februari fick handläggaren BB telefonkontakt med dr CC angående förtydligande av hur aktivitetsbegränsningarna yttrade sig med anledning av de medicinska besvären. Dr CC uppgav att han inte kunde uttala sig om den försäkrades aktivitetsbegränsningar och att han i sådant fall måste göra en utförlig undersökning av den försäkrade. Vid samtalet framkom det att AA träffade dr CC en gång per månad för behandling och att dr CC ansåg att det var rimligt att AA fick fortsätta vara sjukskriven på halvtid så att hon fick möjlighet att tillgodogöra sig sin behandling. Den 26 februari kom det in ett nytt läkarintyg till Försäkringskassan för perioden 29 februari–30 april. Den 29 februari diskuterades ärendet med försäkringsmedicinsk rådgivare (FMR) och det bedömdes att det var lämpligt att begära in medicinska journalkopior från dr CC inför ett ställningstagande av rätten till sjukpenning på fortsättningsnivå. Samma dag kontaktade handläggaren BB den försäkrade och informerade om resultatet av konsultationen med FMR. Den försäkrade uppgav att dr CC skulle göra en klinisk undersökning. Handläggaren sade dock att hon inte trodde att några aktivitetsbegränsningar skulle komma att framgå av underlaget. AA berättade hur hon förlade sin arbetstid under deltidssjukskrivningen och handläggaren informerade om att avvikelse från regelbundet förlagd arbetstid ska vara medicinskt motiverad.

text: Den 3 mars skickade handläggaren en begäran om att få del av journalkopior till dr CC. Den 21 mars kom det in ett e-postmeddelande från AA till handläggaren BB där AA bad om en förklaring till varför hon inte kunde ansöka om sjukpenning i ändrad omfattning via Mina sidor. Den 21 mars kontaktade handläggaren AA men kunde inte besvara frågan gällande problemet med elektronisk ansökan via Mina sidor och bad om att få utreda frågan med teknisk support. AA uttryckte då sin irritation över att handläggningen gick långsamt och hänvisade till Försäkringskassans hemsida där det framgår att handläggningstiden är 30 dagar efter att ansökan kommit in. Handläggaren informerade om att ärendet är komplext och att hon hade pratat med både sjukskrivande och behandlande läkare samt FMR för att få underlag inför fortsatt bedömning. AA ifrågasatte utredningen och sade att hon inte förstod varför Försäkringskassan inte kunde göra en bedömning utifrån de underlag som fanns och där det framkom vilka symptom och behandlingar som AA hade. Handläggaren förklarade att Försäkringskassan inte ifrågasatte den försäkrades upplevelse av besvären men att Försäkringskassan måste utreda om AA kunde ha en högre aktivitetsförmåga. Den 21 mars skickade handläggaren en påminnelse gällande begäran om journalkopior till dr CC. Den 12 april kom det in ett brev från dr CC som hänvisade till det intyg som kom in till Försäkringskassan den 26 februari och som avsåg perioden en 29 februari– 30 april. Den 20 april gjordes en konsultation med FMR som journalfördes först den 26 april. FMR konstaterade att det inte framkom något som påvisade några medicinska begränsningar samt att läkarintyget utgick från AA:s egen beskrivning av sitt hälsotillstånd. Slutsatsen blev att det utifrån underlaget framkom att AA hade en ringa begränsning och att arbetsförmågan inte bedömdes vara nedsatt med minst en fjärdedel i ett normalt förekommande arbete på arbetsmarknaden. Den 22 april kom det in ett brev från AA som var ställt till enhetschefen EE Det journalfördes av BB den 26 april. Den 4 maj ringde den försäkrade till Kundcenter och efterfrågade skriftligt mottagningsbevis för sitt brev. EE bad att få återkomma med ett svar på AA:s brev. EE ringde den försäkrade samma dag och förklarade att hon först denna dag, den 4 maj, sett den försäkrades brev pga. att det skannats in i ärendet i ÄHS. EE bad att få återkomma med svar på brevet. Den 6 maj gjordes en bedömning av rätten till sjukpenning på fortsättningsnivå och ärendet lämnades för kvalitetssäkring till försäkringsspecialist. Den 7 maj granskades ärendet och lämnades sedan tillbaka till handläggaren för komplettering. Den 11 maj lämnades ärendet återigen till kvalitetssäkring efter att kommuniceringsbrevet kompletterats. Den 20 maj besvarade enhetschefen EE den försäkrades brev och skrev att det finns fastställda rutiner för olika kommunikationsvägar mellan handläggare och de försäkrade men att den stora arbetsbelastningen på personliga handläggare kunde vara en del av förklaringen till varför den försäkrade inte kunnat komma i kontakt med sin handläggare. EE besvarade även den försäkrades frågor om hon skulle få sjukpenning om hon blev sjukskriven till exempel efter en operation samt om de tekniska problem den försäkrade fått i samband med ansökan om ändrad omfattning via Mina sidor. EE bad att få återkomma i frågan om sjukpenning för perioden 7–8 januari eftersom ansvarig handläggare skulle konsultera en försäkringsspecialist gällande dessa dagar.

text: Den 30 maj journalförde specialisten att ärendet hade kvalitetssäkrats och ärendet lämnades tillbaka till handläggaren. Den 10 november noterade handläggaren i journalen att det var aktuellt med kommunicering. Kommuniceringsbrev skickades till den försäkrade den 11 november. Av kommuniceringsbrevet framgick det att svarstiden för eventuella synpunkter var den 25 november. Det framgår inte av journalen vad som hänt mellan den 30 maj och den 10 november. Den 28 november fattades beslut om avslag för perioden 7 januari–30 april och skickades till den försäkrade.

text: Försäkringskassans slutsatser

text: Av utredningen framgår att AA vid två tillfällen, den 23 februari via telefon och den 22 april via brev, kontaktat Försäkringskassan och att återkopplingen till AA i båda fallen gjorts alldeles för sent. Försäkringskassan beklagar detta. Försäkringskassans mål är en aktiv och skyndsam handläggning. Handläggningen i AA:s ärende efter den 29 februari följde fram till den 30 maj gällande rutiner. Därefter finns det inte några uppgifter som visar varför det inte hänt något i ärendet förrän den 10 november. Försäkringskassan beklagar djupt det inträffade som är helt oacceptabelt. Såvitt framkommit berodde detta på att handläggaren inte hade följt enhetens rutiner för ärendehandläggning och inte heller de processer som gäller för ärendeslaget i övrigt. Handläggaren har fått en skriftlig erinran för detta.

text: AA kommenterade Försäkringskassans remissvar och bifogade utdrag från Försäkringskassans ”Mina sidor”.

text: Därefter hämtade JO in muntliga upplysningar från Försäkringskassan. Av upplysningarna framgick bl.a. att frågan om hel sjukpenning för perioden 7–

text: 8 januari 2016 omfattas av Försäkringskassans beslut den 28 november 2016.

text: JO hämtade in ytterligare handlingar från Försäkringskassan, bl.a. en innehållsförteckning i Försäkringskassans ärende om AA:s sjukpenning.

text: Bedömning

text: Bestämmelser om myndigheters serviceskyldighet finns i

text: 4 § förvaltningslagen (1986:223)

text: , FL. Enligt den bestämmelsen ska varje myndighet lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Hjälpen ska lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Frågor från enskilda ska besvaras så snart som möjligt. Vidare gäller enligt

text: 7 §

text: FL att varje ärende där någon enskild är part ska handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts.

text: Av utredningen framgår att AA ansökte om sjukpenning den 21 december 2015. Det dröjde dock till den 15 januari 2016 innan handläggningen av ärendet påbörjades. Handläggaren skickade då bl.a. ett mejl till AA:s behandlande läkare och bad denne återkomma. Därefter dröjde det ytterligare drygt en månad

text: innan handläggningen av ärendet fortsatte och handläggaren på nytt försökte få kontakt med den behandlande läkaren. Handläggningen var sedan aktiv t.o.m. den 30 maj 2016. Mellan den 30 maj 2016 och den 10 november 2016 vidtogs dock inte några handläggningsåtgärder överhuvudtaget. Beslut i ärendet fattades den 28 november 2016.

text: Jag noterar att den sammanlagda handläggningstiden uppgick till ungefär elva månader. Av utredningen framgår att det har förekommit upprepad passivitet från Försäkringskassans sida. Att ärendet har legat helt utan åtgärd under drygt fem månader är särskilt anmärkningsvärt. Försäkringskassans passiva förhållningssätt har fått till följd att handläggningstiden har blivit väsentligt längre än nödvändigt. Försäkringskassan förtjänar kritik för den långsamma handläggningen.

text: Av utredningen framgår vidare att AA har försökt att komma i kontakt med handläggaren i ärendet utan att lyckas. Den 23 januari 2016 ringde AA i stället till Försäkringskassans kundtjänst och bad om att bli uppringd av handläggaren. Handläggaren återkom först den 29 februari 2016. AA skickade också ett brev till handläggarens chef. Brevet kom in till Försäkringskassan den 22 april 2016 och besvarades ungefär en månad senare. Jag delar Försäkringskassans uppfattning att återkopplingen till AA har brustit. Myndigheten kan inte undgå kritik för det.

text: AA:s ansökan gällde i huvudsak halv sjukpenning fr.o.m. den 7 januari 2016 t.o.m. den 30 april 2016. Av utredningen framgår dock att AA även ansökte om hel sjukpenning fr.o.m. den 4 januari 2016 t.o.m. den 8 januari 2016. AA har anfört att hel sjukpenning betalades ut för de tre första dagarna men inte för de två sista. Hon har också anfört att hon inte har fått något besked om de två sista dagarna trots att hon har frågat efter det. Försäkringskassan har uppgett att frågan om hel sjukpenning för den 7 och 8 januari 2016 omfattas av Försäkringskassans beslut om sjukpenning från den 28 november 2016. Av beslutet framgår att AA inte får sjukpenning under perioden den 7 januari 2016–den 30 april, dvs. under den period för vilken AA yrkat halv sjukpenning för sin grundsjukdom. Det finns ingenting i beslutet som tyder på att Försäkringskassan har tagit ställning till AA:s rätt till hel sjukpenning på grund av förkylning under de två första dagarna i perioden. Ett beslut ska vara utformat på ett sätt som gör att det inte råder någon tvekan om vad prövningen omfattar. Försäkringskassans beslut den 28 november 2016 uppfyller inte det kravet. Det är också olyckligt att Försäkringskassan inte har lyckats förklara för AA hur yrkandet om hel sjukpenning för den 7 och 8 januari 2016 skulle komma att hanteras.

text: Ärendet avslutas.