nyckelord: Domstolstrots Verkställighet

title: Kritik mot en arbetslöshetskassa för utebliven verkställighet av en länsrättsdom

text: Bakgrund och anmälan

text: AA anmälde sig arbetslös den 10 juni 1996. I ett beslut – som omprövades den 25 mars 1997 – rörande arbetslöshetsersättning fastställde Transportarbetarnas arbetslöshetskassa AA:s normalarbetstid till 30 timmar per vecka. Utbetalning gjordes i enlighet därmed. Efter det att AA överklagat beslutet ändrade Länsrätten i Stockholms län i dom den 4 februari 1998 normalarbetstiden till 31,98 timmar per vecka. Såväl arbetslöshetskassan som AA överklagade domen hos Kammarrätten i Stockholm. Arbetslöshetskassan yrkade att kammarrätten skulle fastställa normalarbetstiden till 31 timmar, då dagpenning endast kan beräknas på hela timmar. Kassan yrkade också att det överklagade beslutet tills vidare inte skulle gälla (inhibition). AA yrkade å sin sida bl.a. att normalarbetstiden skulle beräknas med hänsyn också till den tid hon arbetat extra. I beslut den 4 mars 1998 avslog kammarrätten yrkandet om inhibition. Arbetslöshetskassan överklagade beslutet till Regeringsrätten, som den 22 juni 1998 avvisade överklagandet med hänvisning till att Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) för det allmännas talan i Regeringsrätten och att kassan således inte haft rätt att överklaga kammarrättens beslut.

text: AA klagade till JO på att Transportarbetarnas arbetslöshetskassa ännu den 8 juli 1998 inte verkställt länsrättens dom.

text: Utredning

text: Ärendet remitterades till Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) för utredning och yttrande.

text: Till remissvaret, inkommet till JO den 9 oktober 1998, fogades ett yttrande från Transportarbetarnas arbetslöshetskassa, i vilket bl.a. följande anfördes. Länsrätten har i sitt domslut fastställt att AA:s dagpenning skall vara 31,98 timmar per vecka. Enligt de regler som gäller för arbetslöshetsförsäkringen skall normalarbetstiden fastställas till närmast lägre heltal timmar eftersom del av timme ej kan registreras. – – –

text: Per telefon har kassan fått besked från AMS om att beslutet endast får verkställas i de delar det ej strider mot lagen om arbetslöshetsförsäkring enligt den lydelse som var aktuell vid tiden för utbetalning av ersättning. Ett nytt första beslut får därvid fattas av kassan med information om rätt att ompröva detta beslut. Kassan har för avsikt att följa den rekommendation som AMS lämnat. Justering av utbetald ersättning som ligger långt bakåt i tiden är något komplicerad och kan komma att ske i etapper.

text: Vidare hade till remissvaret fogats en promemoria upprättad av BB vid AMS Försäkringsenhet och adresserad till CC vid AMS Juridiska enhet. Bl.a. följande anfördes.

text: Du har frågat mig om vad jag givit för svar på kassans brev 1998-08-06 och varför kassan inte kan verkställa länsrättens beslut om att AA:s normalarbetstid skall vara 31,98 timmar per vecka. Mitt svar, som jag gav per telefon, var att kassan måste verkställa länsrättens dom och göra en utbetalning av ersättning till medlemmen, varvid beräkningen fick göras enligt lagen och regelbokens regler vid ansökningstillfället. – – – Vad gäller normalarbetstiden så förklarade jag att kassan måste acceptera att länsrätten funnit att AA ansågs ha haft en fast avtalad arbetstid och att denna var 31,98 timmar per vecka. Som kassan sagt så fastställs normalarbetstiden inom arbetslöshetsförsäkringen till hela timmar. Beräkning av ersättning enligt omräkningstabellen i förordningen om arbetslöshetsförsäkring – – – förutsätter en normalarbetstid i hela timmar och kassornas datasystem är programmerade för detta. Det spelar således ingen roll vilken regel man använder i det enskilda fallet för att fastställa normalarbetstiden – blir resultatet ett brutet timtal måste det jämnas ut, uppåt eller neråt. Mitt svar till kassan var därför att oavsett vad länsrätten angav i domslutet så måste en avrundning ske till helt timtal. Den kommentar som finns i regelboken om avrundning av timtalet nedåt är inplacerad under beräkningsregeln för den som haft varierande arbetstid. Under rubriken Fast arbetstid finns ingen föreskrift eller kommentar. Det innebär inte att n avrundning inte skall, eller måste, göras även i dessa fall om den avtalade fasta arbetstiden inte är ett jämnt timtal. Efter att ha hört med mina kollegor på tillsynssektionen har jag förstått att tillämpningen ute på kassorna (beräkningen sker i stor utsträckning på lokal nivå) inte är enhetlig när det gäller avrundningen vid fast, avtalad arbetstid. När det gäller dagsförtjänsten fastställs den på den inkomst medlemmen haft. Om det i arbetsgivarintyget anges en månadslön så delas den med 22, medan en veckolön delas med 5. Anges en timlön så multipliceras denna med normalarbetstiden före avrundning, varefter delning sker med 5. Normalarbetstiden har endast betydelse om den arbetslöse arbetar en vecka i mindre omfattning än normalarbetstiden. Då skall kvarvarande arbetslösa timmar ersättas enligt omräkningstabellen. Som du ser av denna så blir ersättningen densamma oavsett om normalarbetstiden är 31 eller 32 timmar. Hur avrundningen görs om normalarbetstiden är 31,98 spelar således ingen roll. Däremot kan det ju eventuellt ha betydelse om den försäkrade hamnar i ett annat intervall i tabellen.

text: AMS anförde för egen del bl.a. följande.

text: Av a-kassans yttrande framgår att man är i färd med att verkställa länsrättens beslut vad gäller AA:s rätt till ersättning varvid man lägger länsrättens beslut om normalarbetstid om 31,98 timmar per vecka till grund för beräkningen av den ersättning som skall utbetalas. Kassan har sökt och fått stöd av AMS försäkringsenhet hur AA:s ersättning med nämnda utgångspunkt skall beräknas för att den faktiska utbetalningen skall kunna göras.

text: – – – Med hänvisning till vad som framkommit i de gjorda utredningarna finner AMS inte att a-kassan kan anses ha förhindrat verkställigheten av länsrättens dom.

text: AA uppgav att hon ännu inte den 1 februari 2000 hade erhållit någon kompletterande ersättning.

text: Stf. JO Ekberg anförde följande i beslut den 22 februari 2000.

text: Enligt

text: 20 § lagen (1973:370)

text: om arbetslöshetsförsäkring lämnades vid tidpunkten då AA anmälde sig arbetslös dagpenning med 75 procent av den arbetslöses dagsförtjänst. Med dagsförtjänst avsågs för den som inte var månadsanställd en femtedel av veckoinkomsten som den arbetslöse före arbetslöshetens inträde vanligen åtnjöt under arbetstid som var normal för denne.

text: Med tillämpning av dessa bestämmelser fastställde arbetslöshetskassan genom beslut, som omprövades den 25 mars 1997, AA:s dagpenning till 356 kr. Kassan utgick därvid från att hennes inkomst före arbetslösheten hade varit 79,07 kr per timme och att hennes normalarbetstid uppgick till 30 timmar per vecka. Hennes dagsförtjänst framräknades således till (79,07 x 30 : 5) 474,4 kr och 75 procent av detta belopp gav en dagpenning på 355,8 eller avrundat 356 kr.

text: Om en högre normalarbetstid läggs till grund för beräkningen innebär det att dagpenningen ökar. Om man i AA:s fall skulle utgå från en normalarbetstid på 31,98 timmar per vecka kommer dagpenningen att uppgå till 75 procent av (79,07 x 31,98 : 5) eller i avrundat tal 379 kr.

text: Länsrätten har i sin dom den 4 februari 1998 angivit att AA:s arbetslöshetsersättning skall beräknas med utgångspunkt från en normalarbetstid av 31,98 timmar per vecka och att hon således har rätt till ersättning med ett högre belopp än som beslutats av arbetslöshetskassan.

text: Enligt 102 § lagen om arbetslöshetsförsäkring (57 § i den nya lagen 1997:238) gällde en domstols beslut omedelbart om inte annat bestämts av domstolen eller en överinstans. Kassan yrkade hos kammarrätten att länsrättens dom tills vidare inte skulle gälla (inhibition) men kammarrätten avslog genom beslut den 6 mars 1998 detta yrkande. Regeringsrätten avvisade den 22 juni 1998 kassans överklagande av kammarrättens beslut. Till följd därav gällde i vart fall fr.o.m. denna dag en skyldighet för kassan att verkställa länsrättens dom.

text: Det säger sig självt att det är mycket angeläget för en arbetslös att få en efter överklagande till nästa instans höjd ersättning utbetald utan tidsutdräkt. Den rättssäkerhetsgaranti som ligger i möjligheten att få ett beslut överprövat går helt förlorad om verkställighet av överinstansens avgörande försummas.

text: Av utredningen i ärendet hos JO framgår att någon verkställighet i form av utbetalning av den av länsrätten beslutade höjningen av AA:s ersättning ännu i början av februari 2000 inte skett, dvs. drygt ett och ett halvt år efter det att frågan om inhibition slutligen avgjordes genom Regeringsrättens beslut och drygt sexton

text: månader sedan AMS i sitt yttrande till JO anförde att kassan fått stöd av AMS försäkringsenhet för hur utbetalningen skulle kunna göras.

text: Jag kan inte finna kassans brist på agerande annat än helt oacceptabel. Ännu mer klandervärt är att kassan uppenbarligen inte har för avsikt att verkställa länsrättens dom över huvud taget, eftersom kassans datasystem enligt vad som anges inte kan klara utbetalningar av dagpenningar som bygger på normalarbetstider som innehåller decimaler. Förutom att jag har svårt att förstå vari den tekniska komplikationen ligger framstår förklaringen som irrelevant. Självfallet får inte svårigheter av teknisk eller administrativ karaktär förhindra att lagstadgade ekonomiska förmåner fastställda av domstol betalas ut till en enskild. Det är kassans skyldighet att omgående lösa de praktiska problem som kan föreligga och verkställa den kompletterande utbetalningen till AA, i sista hand – om de tekniska problemen inte går att övervinna – genom manuell utbetalning. Jag utgår från att AMS kan lämna kassan ytterligare bistånd i dessa avseenden och att AMS följer upp kassans vidare handläggning.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Lars Lindström

nyckelord:
Långsam handläggning
Tidsfrist

publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Miljö- och byggnämnden i Kramfors kommun för dröjsmål med att handlägga ett återförvisat bygglovsärende m.m.

org: jo

sammanfattning: Nämnden kritiseras inledningsvis för långsam handläggning av ett ärende om bygglov enligt äldre plan- och bygglagen. I ett ärende om bygglov enligt den nu gällande plan- och bygglagen upphävde länsstyrelsen nämndens beslut och återförvisade ärendet till nämnden för förnyad handläggning. När ett ärende om lov eller förhandsbesked har återförvisats till nämnden från en överinstans ska nämnden på nytt handlägga ärendet och ta ställning till ansökan. Nämnden ska då tillämpa de tidsfrister som gäller enligt 9 kap. 27 § planoch bygglagen. Om ansökan är fullständig när ärendet kommer tillbaka till nämnden ska nämnden alltså normalt meddela sitt beslut senast tio veckor senare. Ett återförvisat ärende bör dessutom alltid handläggas med förtur. Nämnden får därför också kritik för att den inte iakttog de lagstadgade fristerna när den handlade ärendet.

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan som kom in till JO den 6 maj 2014, och kompletterades den 21 juli och 25 september 2014, framförde AA klagomål mot Miljö- och byggnämnden i Kramfors kommun med anledning av bl.a. handläggningstiden för en ansökan om bygglov. Av anmälan med bilagor framgick bl.a. följande:

type: stycke

text: AA ansökte i november 2010 om bygglov för fasadändring av båthus och tillbyggnad med brygga. I en skrivelse till nämnden den 27 oktober 2013 återkallade AA ansökan med anledning av att han vid denna tidpunkt ännu inte hade fått sin ansökan behandlad av nämnden. Han lämnade in en ny delvis reviderad ansökan om bygglov för fasadändring och brygga. Den 5 december 2013 beslutade nämnden att avslå ansökan om bygglov. AA överklagade beslutet till Länsstyrelsen i Västernorrlands län. Länsstyrelsen beslutade den 3 mars 2014 att upphäva nämndens beslut och visa ärendet åter till nämnden för förnyad handläggning eftersom beslutet innehöll en rad formella brister. Länsstyrelsens beslut kom in till nämnden den 4 mars 2014. Vid tidpunkten för anmälan till JO hade något beslut ännu inte fattats.

text: Utredning

text: Diariekort i miljö- och byggnämndens ärenden dnr BYG 2011-0551, 2011- 0936, 2012-0682 och 2013-1467 begärdes in och granskades.

text: Nämnden uppmanades därefter att lämna upplysningar om och yttra sig över handläggningstiden för AA:s ansökan om bygglov som lämnades in till nämnden i november 2010 och reviderades i oktober 2013. Av yttrandet skulle det särskilt framgå hur handläggningen förhöll sig till bestämmelserna i

text: 7 § förvaltningslagen (1986:223)

text: , FL, och för tillämplig tid även bestämmelsen i

text: 9 kap. 27 § plan- och bygglagen (2010:900)

text: , PBL.

text: Vid ett sammanträde den 16 oktober 2014 beslutade miljö- och byggnämnden att lämna följande yttrande:

text: Nämnden har handlagt ett stort antal ärenden angående båthusen i Ådal. Flera av ärendena har handlat om att i efterhand bedöma om det går att lämna bygglov för de åtgärder som redan vidtagits. Nämnden har haft ambitionen att hitta lösningar för att medge bygglov vilket bl.a. innebar att arrendatorerna uppmanades att ansöka om planändring. Då det inte blev någon planändring och preskriptionstiden för att kräva återställning passerats så finns idag några båthus som inte stämmer med planbestämmelserna. AA äger ett av dem. AA lämnade in sin ansökan i november 2010 och hade om det varit en åtgärd som överensstämmer med plan fått beslut snabbt. Nu uppdagades i samband med detta ärende återigen planstridiga åtgärder i området och fokus riktades mot detta. De ansökningar som lämnades in blev därför liggande i avvaktan på att kunna ge möjlighet till ändringar och åtgärder som skulle göra det möjligt att lämna positivt beslut på ansökan. JO har särskilt bett om kommentarer från de befattningshavare som handlagt ärendet. Endast BB som handlagt ärendet sedan september 2012 jobbar kvar vid förvaltningen och hon har skrivit tjänsteskrivelsen till detta ärende. JO har också begärt nämndens synpunkter på handläggningstiden utifrån PBL och

text: förvaltningslagens

text: bestämmelser. För ärendet som lämnades in 2010 gällde den äldre PBL som inte reglerade handläggningstider. För det ärende som lämnades in 2013 kom beslut inom betydligt kortare tid än 10 veckor.

text: Förvaltningslagen

text: säger att ett ärende ska handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt. I samma paragraf står också att "Även på andra sätt skall myndigheten underlätta för den enskilde att ha med den att göra". I detta ärende har nämnden försökt ge lösningar för att området ska kunna nyttjas som arrendatorerna redan börjat göra. Detta har tyvärr gjort att handläggningstiderna för de enskilda ärendena har blivit väldigt långa.

text: Ärendet/bakgrund

text: AA ansökte om bygglov för tillbyggnad av båthus med brygga samt fasadändring. För området gäller detaljplan fastställd 1974-09-10 och båthuset är beläget på mark som i planen är betecknad Th, vilket betyder att användningen skall vara hamntrafik och därmed samhörigt ändamål. Under år 2000 uppmärksammade miljö-och byggnämnden att båthus inom området till viss del tagits i anspråk för boende, detta avvek från givna bygglov och stred mot detaljplanebestämmelserna. Nämnden konstaterade att avloppsanläggningar för båthusen saknades. Efter att gemensam avloppsanläggning byggts ansåg nämnden att det fanns möjlighet att i efterhand ge bygglov för ändrad

text: användning av mindre del av båthusen till enklare boende, vilket beslutades 2002-04-24. 2010-11-12 ansökte AA om bygglov för fasadändring och tillbyggnad av båthus med brygga. Ansökan fordrade besök på plats. Vid platsbesöket uppmärksammades att olovliga bygglovpliktiga åtgärder vidtagits vid och på båthusen i området. Under våren 2011 skickades brev till båthusägarna i Ådal avseende dessa åtgärder. AA kom 2011-05-31 in med ansökan om bygglov i efterhand för tillbyggnaden mellan AA:s och grannen CC:s båthus. Miljö- och byggnämnden bedömde att åtgärden strider mot detaljplan och kan inte anses som förenlig med planens syfte, därför kunde inte bygglov beviljas för tillbyggnaden. Miljö- och byggnämnden uppmanade båthusägarna i Ådal att ansöka om detaljplaneändring för att anpassa planen till dagens förhållanden och förutsättningar. Arrendetagarna i Ådal lämnade 2012-06-25 in begäran om planbesked men 2012-08-30 återkallade de sin ansökan. Miljö- och byggnämnden förelade AA att riva tillbyggnaden vid nämndssammanträdet den 5 september 2012. Ärendet överklagades och länsstyrelsen återförvisade ärendet till miljö- och byggnämnden för fortsatt handläggning, med hänvisning till 10 års preskriptionsregel. Miljö- och byggnämnden valde att avsluta ärendet och båthusägarna informerades om detta via brev. AA återkallade 2013-05-08 sin ansökan om bygglov för fasadändring och tillbyggnad av båthus med brygga inlämnad 2010-11-12. 2013-10-29 kom AA in med en ny ansökan om bygglov för fasadändring och tillbyggnad av båthus med brygga. 5 december 2013 beslutade miljö- och byggnämnden att avslå ansökan. Beslutet överklagades och länsstyrelsen återförvisade ärendet för förnyad handläggning på grund av formella brister utan att prövning av sakfrågan skett. Miljö- och byggnämnden tog ett nytt beslut i ärendet 2014-09-04. Även detta beslut överklagades av AA.

text: AA kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: Enligt

text: 9 kap. 27 § första stycket

text: PBL ska byggnadsnämnden handlägga ärenden om lov och förhandsbesked skyndsamt och meddela sitt beslut om lov eller förhandsbesked inom tio veckor från det att den fullständiga ansökningen kom in till nämnden. Om det är nödvändigt på grund av utredningen i ärendet får tiden förlängas en gång med högst tio veckor utöver de ursprungliga tio veckorna.

text: Av övergångsbestämmelserna till PBL framgår att äldre bestämmelser ska gälla för mål och ärenden som påbörjats före den 2 maj 2011. Det var därmed den äldre plan- och bygglagen (1987:10, ÄPBL) som var tillämplig på den ansökan om bygglov som AA gjorde i november 2010. I den lagen fanns inte några motsvarande tidsfrister för handläggning av lovärenden. Dock gäller enligt

text: 7 §

text: FL att varje ärende där någon enskild är part ska handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. Det innebär att ärenden inom rimlig tid ska avslutas genom någon form av beslut. Det ankommer på myndigheten att driva fram ett ärende till ett avgörande.

text: Av utredningen framgår att AA:s ansökan blev liggande till följd av att nämndens uppmärksamhet riktades mot andra, planstridiga, åtgärder i området. Trots att AA påminde om ansökan bl.a. i skrivelser den 28 maj 2011 och 9 oktober 2012, som lämnades in till nämnden, var ärendet efter två och ett halvt år ännu inte avgjort. Vad nämnden har framfört ursäktar inte den långa handläggningstiden. Nämnden ska därför kritiseras för sin passivitet.

text: I oktober 2013 lämnade AA in en ny ansökan om lov. För denna ansökan gällde bestämmelserna i PBL. Nämnden fattade beslut i ärendet i december 2013. Efter överklagande upphävde länsstyrelsen detta beslut och visade ärendet åter till nämnden för förnyad handläggning.

text: 9 kap. 27 §

text: PBL. Om ansökan är fullständig när ärendet kommer tillbaka till nämnden ska nämnden alltså normalt meddela sitt beslut senast tio veckor senare. Ett återförvisat ärende bör dessutom alltid handläggas med förtur.

text: Miljö- och byggnämnden fick tillbaka ärendet från länsstyrelsen den 4 mars 2014. Såvitt framkommit krävde ärendet inga ytterligare handläggningsåtgärder. Nämnden borde ha meddelat beslut inom tio veckor från den 4 mars, alltså senast den 13 maj. Nämnden förtjänar kritik för att ärendet inte avgjordes förrän den 4 september.

text: Vad som i övrigt har framkommit i ärendet ger inte anledning till någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.

type: avgorande


avgjordAv: Justitieombudsmannen Katarina Påhlsson

nyckelord:
Avsaknad av lagstöd
God man/förvaltare
Långsam handläggning
Tillsyn

title: Allvarlig kritik mot Överförmyndarnämnden i Stockholms stad för handläggningen av ett ärende om kontroll av förvaltning av viss egendom enligt 13 kap. 2 § föräldrabalken m.m.

sammanfattning: I juni 2012 fick överförmyndarnämnden information om att två minderåriga barn ägde egendom i form av tillgångar på bankkonton som översteg åtta prisbasbelopp. Därmed aktualiserades reglerna om s.k. kontrollerad förvaltning i 13 kap. föräldrabalken, men förutom att skicka ut en skrivelse till barnens vårdnadshavare vidtog nämnden inga åtgärder. Tre år senare fick överförmyndarnämnden veta att barnens far hade avlidit. Först i maj 2016 begärde nämnden uppgifter från banken och fick då besked om att barnens bankkonton avslutats 2012. I november 2016 förordnade nämnden en god man enligt 11 kap. 2 § tredje stycket föräldrabalken bl.a. för att bevaka de underårigas rätt vid utredning gällande de försvunna pengarna. I januari 2018 begärde den gode mannen att bli entledigad. Hon entledigades ett år senare och samtidigt förordnades en ny god man med samma uppdrag. I beslutet får överförmyndarnämnden sammantaget allvarlig kritik för att bl.a. – 2012–2016 ha brustit i sin tillsyn över föräldrarnas förvaltning av barnens tillgångar och försummat att handlägga ärendet – vid förordnandena av de gode männen ha handlat utöver sin behörighet och i strid med den legalitetsprincip som kommer till uttryck i 1 kap. 1 § regeringsformen och 5 § förvaltningslagen – ha brustit i sin tillsyn över den första gode mannens verksamhet och – ha dröjt i mer än ett år med att fatta beslut om att entlediga den gode mannen.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO klagade EE på Överförmyndarnämnden i Stockholms stad. Av anmälan framgick bl.a. följande.

text: Han förordnades i februari 2019 som god man enligt

text: 11 kap. 2 § föräldrabalken

text: , FB, för två underåriga barn. I maj 2016 hade det upptäckts att cirka en miljon kronor hade försvunnit från barnens konton fyra år tidigare. Överförmyndarnämnden hade hanterat detta ärende påtagligt långsamt och med ett svårförståeligt ointresse. Hans egna kontakter med nämnden, där han kommit med förslag på åtgärder i fråga om de försvunna pengarna, hade varit

text: resultatlösa. Han ifrågasatte också lämpligheten i att låta en god man utreda frågan om de försvunna pengarna och undrade om inte nämnden genast borde ha gjort en polisanmälan.

text: Inledande utredning

text: JO begärde inledningsvis in en kopia av dagboksbladet i överförmyndarnämndens akt och tog därefter in kopior av hela akten. Av de handlingar som begärts in framgick bl.a. följande.

text: Överförmyndarnämnden fick den 26 juni 2012 information om att två barn – AA och BB (födda 2010 och 2011) – ägde egendom i form av tillgångar på bankkonton som översteg åtta prisbasbelopp. Samma dag skickade nämnden ett brev till barnens mor om kontrollerad förvaltning. Brevet innehöll bl.a. följande information:

text: AA och BB har nu sådana tillgångar att Ert förmynderskap nu blivit en kontrollerad förvaltning enligt reglerna i

text: 13 kap. 2 § föräldrabalken

text: . Vi vill med detta brev skicka över allmän information om vad som gäller för en förälder till ett omyndigt barn och upplysa om de särskilda regler som gäller en kontrollerad förvaltning. En kontrollerad förvaltning innebär bl.a. att reglerna i

text: 13 kap.

text: 7 §§

text: föräldrabalken

text: ska tillämpas. Den viktigaste skillnaden mot tidigare är att en del beslut som rör förvaltningen av barnens egendom nu kräver överförmyndarens samtycke. Det gäller t.ex. köp av aktier. Reglerna framgår av bilagan till det här brevet. Dessutom innebär förändringen att Ni som föräldrar nu ska lämna årsräkning före den 1 mars varje år. Vi kommer att skicka blanketter till Er. När AA och BB blir myndiga ska Ni avge en sluträkning om den kontrollerade förvaltningen inte dessförinnan upphört. – – – Vi bilägger en blankett som vi vill att Ni fyller i och återsänder till oss senast inom en månad. Akten innehåller inte någon sådan blankett eller årsredovisning, och det finns inte heller någon notering om att sådana handlingar kommit in till nämnden.

text: Nästan tre år senare, den 20 april 2015, lämnade modern till AA och BB in en ansökan om förordnande av god man enligt

text: 11 kap. 2 §

text: FB och uppgav som skäl för ansökan: ”Bouppdelning. På grund av Avliden Far. Bouppteckning.” Ett förslag på god man lämnades också. Samtidigt lämnade modern in en ansökan för både AA och BB om överförmyndarnämndens samtycke till egendomens fördelning i arvskifte för den enskildes räkning.

text: Den 14 april 2016 skickade nämnden en skrivelse till modern och uppgav bl.a. följande:

text: Du anmälde behov av god man för rubricerade personer den 20 april 2015. Nämnden har vid en genomgång av akter upptäckt att ärendet inte blivit handlagt ännu, vilket vi ber om ursäkt för. Då nämnden inte har något telefonnummer till dig väljer vi att skriva ett brev istället. Nämnden undrar därför om uppgifterna

text: som lämnats i ansökan fortfarande är aktuella och huruvida en god man ska förordnas för rubricerade personer. Enligt en tjänsteanteckning ringde en handläggare samma dag till modern. Han förklarade att ärendet fallit mellan stolarna och att det därför inte hade handlagts. Modern uppgav då att hon hade varit gift med barnens far och att arvet således kunde skiftas utan god man, därför ville hon återta sin ansökan. Enligt tjänsteanteckningen togs bevakningen i ärendet bort eftersom godmanskap inte längre var aktuellt.

text: Den 23 maj 2016 inkom en bouppteckning efter AA:s och BB:s far till nämnden där AA och BB angavs som efterarvingar.

text: Samma dag begärde nämnden hos en viss bank bl.a. ”årsbesked för 2012–2015 samt kontoutdrag per dagens datum avseende samtliga tillgångar för de två barnen”. Den 30 maj 2016 översände banken ett årsbesked för 2012 tillsammans med uppgiften att barnen saknat konton i banken 2013–2015.

text: I ett brev till modern den 31 maj 2016 uppgav nämnden följande:

text: Enligt uppgifter som kom in till Överförmyndarförvaltningen i juni 2012 hade AA och BB tillgångar på ca 500 000 kr vardera på [banken]. Då ärendet varit felregistrerat i våra datasystem har bevakning av att förteckning och årsräkning kommit in inte fungerat. Förvaltningen har nu i samband med genomgången av ärendet begärt uppgifter från [banken] och då fått beskedet att kontona avslutats under 2012. Förvaltningen önskar uppgift om vart dessa tillgångar har placerats. Om pengarna har använts önskas redovisning av vad pengarna gått till. Påminnelse skickades ut den 12 och 31 augusti 2016. Genom advokaten CC svarade modern den 6 september 2016 följande:

text: Det är riktigt att barnen hade tillgångar under 2012. Det är också riktigt att deras konton i bank avslutades samma år. Den numera avlidne fadern, DD, har avslutat kontona och tagit ut medlen. [Modern] vet inte vad som hänt med medlen därefter. Hon kan därför inte lämna någon särskild redovisning. Den 28 november 2016 förordnade nämnden på eget initiativ en god man enligt

text: 11 kap. 2 § tredje stycket

text: FB. Uppdraget omfattade enligt beslutet att ”bevaka de underårigas rätt vid utredning gällande försvunna pengar samt att framställa eventuella ersättningsanspråk med anledning av detta”. Under rubriken motivering angavs att förvaltningen ansåg att en god man borde förordnas för att utreda vem som tagit ut pengarna och var dessa hade tagit vägen och att den gode mannen skulle framställa eventuella ersättningsanspråk med anledning av uttagen. I ett brev samma dag till den gode mannen skrev nämnden bl.a. följande:

text: Uppdraget omfattar bland annat att utreda vem som tagit ut barnens pengar samt avslutat deras konton hos [banken] under 2012. Det bör även utredas vad pengarna har använts till samt om det finns möjlighet att rikta ersättningsanspråk mot någon. Den 15 december 2016 kontaktade den gode mannen överförmyndarnämnden för vägledning i uppdraget. Hon förklarade att det var hennes första uppdrag som god man och att uppdraget var ovanligt. Förvaltningen svarade henne

text: samma dag med i princip samma information som angavs i förordnandet och i det efterföljande brevet. På detta svarade den gode mannen bl.a. följande:

text: Det var den info ni redan lämnat men jag hade svårt att tro att det är ett uppdrag för en god man. Om man från er sida uppfattar det som ett brott, borde det inte polisanmälas och utredas av dem? I ett mejl till den gode mannen den 22 december 2016 svarade nämnden bl.a. följande: Anledningen till att vi förordnar en god man är för att någon måste bevaka barnens rätt då det kan vara så att det motstridiga intressen mellan mamman och barnen finns. […] Att bevaka rätt är inget som vi på förvaltningen kan göra, även om vissa delar av utredningen skulle kunna gå genom oss. Om du får fram uppgifter som tyder på att någon brottslig handling har begåtts är det din uppgift att göra en polisanmälan. Det är jättebra om du kan få mamman att samarbeta, ditt uppdrag blir antagligen mycket lättare då. Du kan bara göra ditt bästa i uppdraget. Det vore självklart bra om du lyckas få fram uppgifter om vad som hänt i ärendet och vi får ett skuldebrev upprättat men om du inte lyckas med det, då är det så. Då får vi fundera på vilka åtgärder vi kan vidta istället. Den 31 januari 2018 begärde den gode mannen att bli entledigad av privata skäl.

text: Den 18 februari 2019 beslutade nämnden att entlediga den gode mannen och förordna en ny god man. Uppdraget omfattade liksom tidigare att ”bevaka de underårigas rätt vid utredning gällande försvunna pengar samt att framställa eventuella ersättningsanspråk med anledning av detta”. Det angavs också i beslutet att förvaltningen ansåg att en god man borde förordnas för att utreda vem som tagit ut pengarna och var dessa hade tagit vägen samt att den gode mannen skulle framställa eventuella ersättningsanspråk med anledning av uttagen.

text: Samma dag begärde nämnden att den tidigare gode mannen skulle komma in med en redogörelse för sitt uppdrag med en specifikation av de åtgärder som hon hade vidtagit.

text: Någon sådan redogörelse tycks inte ha kommit in till nämnden. Däremot gav den nye gode mannen den 5 mars 2019 in en redogörelse för de åtgärder som han hade vidtagit, däribland ett besök på banken och ett samtal med AA:s och BB:s mor, varvid hon hade berättat bl.a. att ”hon och maken, barnens far, med överförmyndarnämndens tillstånd 2012 tagit ut de ’försvunna’ ca 500 000 kronorna per barn. Skälet till tillståndet var att placera barnens pengar i ett hus eller mark […].” Den gode mannen uppgav också bl.a. att modern var villig att komma till nämnden för att redogöra för vad hon mindes.

text: Den 8 april 2019 svarade nämnden den gode mannen med en kort bakgrund för ärendet och att det vore bra om han kunde få fram vilket datum som kontona hade avslutats för att säkerställa att ärendet ens hade inletts hos nämnden det datumet.

text: Den 9 april 2019 skrev den nye gode mannen bl.a. följande:

text: Jag föreslog en väg att komma vidare men har ännu inte fått något svar trots telefonpåminnelse […]. Jag ifrågasätter om detta ärende är ett uppdrag för en god man – skulle inte nämnden omedelbart gjort en polisanmälan? Med anledning av historiken och av Överförmyndarnämndens uppenbara ointresse för ärendet anhåller jag att bli entledigad från uppdraget samtidigt som jag överlämnar min arvodesräkning.

text: JO tog också del av Länsstyrelsen i Stockholms läns rapporter från inspektionerna av nämnden 2016–2018. Den aktuella akten omnämns 2016 som en av de granskade akterna om förmynderskap, men föranledde inga kommentarer från länsstyrelsens sida.

text: JO:s remiss och överförmyndarnämndens remissvar

text: Överförmyndarnämnden uppmanades att lämna upplysningar om handläggningen av ärendet från det att ärendet initierades den 26 juni 2012 och fram till datumet för remissen (den 13 juni 2019) samt yttra sig över det som hade förts fram i anmälan och som kommit fram genom handlingarna i akten (med delar av redogörelsen ovan bifogad).

text: Av yttrandet skulle det särskilt framgå hur handläggningen av ärendet förhållit sig till bestämmelserna dels om nämndens uppgifter och skyldigheter i 13–

text: 16 kap.

text: FB, dels enligt den numera upphävda

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: och

text: förvaltningslagen (2017:900)

text: . Yttrandet skulle därutöver besvara de frågeställningar som återges i överförmyndarnämndens remissvar nedan.

text: Överförmyndarnämnden lämnade ett remissvar med i huvudsak följande innehåll:

text: 1. Varför har nämnden inte tillsett att förmyndaren årligen lämnat in årsredovisningen enligt

text: 13 kap. 14 §

text: FB?

text: När överförmyndarförvaltningen tog emot uppgiften om att de underåriga fått tillgångar som omfattas av kontrollerad förvaltning begärde förvaltningen in en förteckning. Vid utskicket av förteckningen har ingen registrering om att handlingen upprättats gjorts i diarie- och verksamhetssystemet Wärna. Det har inte skapats en bevakning av att förteckningen kommit in, troligtvis på grund av manuell hantering. Av ett mejl till ställföreträdaren den 15 december 2016 framgår att ärendet varit felregistrerat så att det aldrig synts att det förelåg redovisningsskyldighet. Därför kom inte ärendet upp på de listor över personer som ska lämna årsräkning som förvaltningen arbetar efter.

text: 2. Förmyndaren lämnade den 8 september 2016 en redogörelse över vad som hade hänt med barnens tillgångar. Vilka överväganden gjorde nämnden inför valet av åtgärden att en god man skulle förordnas och valet av god man?

text: Enligt förmyndarens redogörelse över vad som hade hänt med barnens tillgångar skulle överförmyndarförvaltningen samtyckt till uttaget från kontona. Något sådant samtycke finns inte i förvaltningens akt. Av dokumentation i akten kan förvaltningen utläsa att de särskilda överväganden som gjordes i anslutning till att god man skulle förordnas var att kontona hade

text: avslutats under 2012 av barnens far och att en god man enligt

text: 11 kap. 2 §

text: FB eventuellt borde förordnas. Närmare överväganden borde ha gjorts men finns inte dokumenterade i ärendet. Valet av god man skedde genom att förvaltningen tillfrågade en ställföreträdare. Det var svårt att rekrytera någon med rätt erfarenhet för den här typen av uppdrag. På grund av att det rådde en pressad arbetssituation vid förvaltningen är det troligt att den utsedde ställföreträdaren inte fick någon djupare information utöver svar på de direkta frågor ställföreträdaren ställde om hur denne kunde hantera ärendet.

text: 3. Vilka åtgärder vidtog nämnden med anledning av Länsstyrelsen i Stockholms läns granskning av nämnden i november 2016 då det uppdagades att några årsredovisningar inte kommit in i ärendet? Har ärendet berörts vid efterföljande inspektioner av länsstyrelsen och vad har i så fall diskuterats?

text: Länsstyrelsen granskade akten men i deras protokoll fanns inga särskilda synpunkter eller separat kritik avseende just detta ärende. I överförmyndarnämndens yttrande med anledning av tillsynen noteras att nämnden ser allvarligt på den kritik som framförs i rapporten och att förvaltningen har gått igenom de akter där kritik har riktats mot förvaltningens handläggning. Den aktuella akten har inte särskilt noterats i länsstyrelsens rapport varför inga särskilda åtgärder vidtogs i ärendet.

text: 4. Vilka kontakter hade nämnden med den förste gode mannen under åren 2016–2019?

text: Efter den inledande beskrivningen av uppdraget i samband med att ställföreträdaren åtog sig uppdraget 2016 finns ett fåtal mejlkontakter med den gode mannen dokumenterade. Ställföreträdaren mejlade i december 2016 och bad om vägledning hur hon skulle sköta sitt uppdrag och ifrågasatte om ärendet överhuvudtaget var ett uppdrag för en god man och om ärendet borde polisanmälas. Förvaltningens bedömning var att godmanskapet skulle kvarstå och om ställföreträdaren fick fram uppgifter som tydde på brott så ansåg man att ställföreträdaren skulle göra en polisanmälan. Följande mejlkonversationer sker efter förordnandet under 2016–2019: − 2016-12-12 ställföreträdaren ber om att få vägledning i uppdraget. − 2016-12-15 förvaltningen upplyser ställföreträdaren om att det ingår i uppdraget att utreda vem som tog ut pengarna och, om det är möjligt, vart dessa har tagit vägen. Det ingår även att rikta eventuella ersättningsanspråk mot mamman, pappans dödsbo och/eller eventuellt banken (beroende på hur uttaget har skett). − 2016-12-15 ställföreträdaren är inte nöjd med svaret och ber om utförligare information. − 2016-12-22 kompletterar förvaltningen med information om vad förvaltningens uppdrag är, skadeståndsanspråk, polisanmälan och vad som gäller för arvode. − 2018-01-31 begär ställföreträdaren att bli entledigad från uppdraget. − 2018-06-19 kontaktar gode mannen stadens Kontaktcenter och undrar hur det går med bytesärendet. − 2018-08-17 kontaktar gode mannen Kontaktcenter och meddelar att hon inte fått någon återkoppling. − 2018-08-23 ringer en handläggare den gode mannen. − 2019-02-18 skickar förvaltningen beslut till gode mannen om att denne blivit entledigad från uppdraget.

text: 5. Den första gode mannen begärde sitt entledigande den 31 januari 2018. Beslutet om entledigande fattades först den 18 februari 2019 och samtidigt förordnades en ny god man. Hur förhåller sig den handläggningen till kravet på snabb handläggning i FL?

text: Att en ställföreträdare ska behöva vänta i över ett år på att bli entledigad från ett uppdrag när denne har begärt sitt entledigande är inte förenligt med

text: förvaltningslagens

text: krav på en snabb handläggning.

text: 6. Vilka överväganden gjorde nämnden beträffande uppgifterna som den nye gode mannen lämnade i redogörelsen i mars 2019? Redogörelsen innehöll bl.a. nya uppgifter från förmyndaren om vad som hade hänt med barnens tillgångar.

text: Förvaltningen svarar den gode mannen den 8 april med anledning av den inkomna redogörelsen. Förvaltningen förklarar att ärendet registrerades hos överförmyndarförvaltningen den 26 juni 2012 och att det då inte fanns någon notering om att föräldrarna kommit in med en ansökan om uttagstillstånd från konton under 2012. År 2015 kom det in en ansökan om god man enligt

text: föräldrabalken

text: 11:2 och arvskifte. Ansökan om samtycke till arvskiftet drogs tillbaka av modern då barnen var efterarvingar och inte dödsbodelägare. Gode mannen uppmanas att försöka få fram vilket datum [bank]-kontona avslutades under 2012 för att få kännedom om ärendet var anhängiggjort hos överförmyndaren vid den tidpunkten.

text: 7. Vilka åtgärder har vidtagits i ärendet sedan anmälan lämnades till JO och vilka åtgärder avser nämnden vidta framöver? Vilka åtgärder avser nämnden att vidta för att en liknande situation inte ska uppstå igen i ett enskilt ärende och vad avser nämnden göra för att komma till rätta med arbetssituationen generellt vid nämnden?

text: Sedan anmälan lämnades till JO har förvaltningen den 2 juli 2019 entledigat den gode mannen från uppdraget efter att gode mannen begärt det. Den 2 juli 2019 begärde förvaltningen de underlag som låg till grund för att kontona avslutades under 2012. Bakgrunden är att förvaltningen vill försäkra sig om det fanns en sådan överförmyndarspärr på kontona som skulle ha funnits och hur pengarna har tagits ut. Banken kom den 19 juli 2019 in med kvitto på att alla tillgångar tagits ut från respektive underårigt barns konto och satts in på pappans personkonto. Transaktionerna var gjorda den 26 juni 2012, samma dag som förvaltningen fick in ett kontoutdrag från banken där det framgick att barnen hade ett innehav om 508 023 kr. respektive 501 107 kr. på sina konton. Förvaltningen har under flera år haft brister i sin handläggning. Verksamheten har inte haft tillräckliga resurser. Antalet handläggare har inte varit i proportion till antalet ärenden. Detta skapade stora balanser och en pressad arbetssituation. Under 2016 fick nämnden en utökad budget och kunde öka bemanningen på förvaltningen. Många nya personer skulle på kort tid skolas in och en ändamålsenlig organisation skulle skapas. Den höga arbetsbelastningen visade sig vara påfrestande för flera av de nyanställda och organisationen som var under utveckling gjorde att flera av de nya handläggarna valde att söka sig vidare till andra uppdrag. Förvaltningen hade en hög personalomsättning fram till 2018 års slut. Detta kompetensbortfall har inneburit att nya handläggare fått ta ett stort ansvar innan de hunnit få rätt kompetens för uppdraget. Det har inte har gått att lära upp ny personal i samma takt som medarbetare har slutat. Detta har gjort att den höga arbetsbelastningen har bestått trots att förvaltningen har utökat sin personalstyrka. Förvaltningen har satsat på att förbättra arbetsmiljön och ge personalen kompetensutveckling. Under 2019 har man kunnat se att personalomsättningen har avstannat. De kunskaper som organisationen har tappat förväntas ta tid att bygga upp eftersom överförmyndarverksamheten kräver kunskap om en komplicerad lagstiftning. Det är få personer som arbetar med dessa frågor i Sverige. Förvaltningen har bland annat satsat på internutbildningar och skapat ett specialiserat

text: arbetssätt. I januari 2019 fördelades ärendena om mellan förvaltningens enheter och en särskild enhet handlägger nu den här typen av ställföreträdarskap. Det har inneburit en kompetensutveckling bland handläggarna och förvaltningen har identifierat brister och kunnat börja handlägga ärenden där det förekommit brister under flera år. Detta är ett arbete som det beräknas ta flera år att komma tillrätta med. Förvaltningen präglas också av ett föråldrat arbetssätt med en tung och manuell administration. Verksamhetssystemet som finns att tillgå är inte ändamålsenligt för en förvaltning i Stockholms storlek. Förvaltningen har i flera år försökt hitta en lösning på detta problem och gjort ett antal förstudier och projektkartläggningar. Nu ingår överförmyndarförvaltningen i ett större projekt inom Stockholms stad som verkar för en digitalisering av flera förvaltningars verksamheter. En upphandling är gjord och bygget av ett helt nytt verksamhetssystem har påbörjats i augusti 2019. Överförmyndarförvaltningen är pilot och det nya systemet väntas vara i bruk under 2020. Det nya systemet kommer att skapa andra förutsättningar att hantera ärenden i en säker IT-miljö och tillförlitliga bevakningssystem för att identifiera och följa upp ärenden. Nyckeln till att liknande situationer inte ska uppstå igen i liknande ärenden handlar om att skapa en rimlig arbetsbelastning och kunskap bland handläggarna.

text: 8. Övrig information om ärendet och nämndens verksamhet kring tillsynen av ärenden om förmyndarskap som är relevant för nämndens remissvar i detta ärende.

text: Förvaltningen arbetar med ständiga förbättringar och har genomfört ett nytt arbetssätt under 2018/2019 som innebär en ökad specialisering av ärenden. Syftet är att öka effektivitet och rättssäkerhet. Beträffande felet i ärendehanteringssystemet Wärna så har förvaltningen under lång tid krävt att leverantören ska åtgärda detta. Detta har tagit oacceptabelt lång tid men är nu åtgärdat. Wärna uppfyller inte de krav som Stockholms överförmyndarförvaltning ställer för att verksamheten ska fungera. Detta har lett till att förvaltningen nu gör stora satsningar för att skapa ett nytt och ändamålsenligt system i samarbete med andra verksamheter i Stockholms stad. Den analoga hanteringen av akter och ärenden som präglar överförmyndarverksamheten är föråldrad och kräver att ett digitaliserat arbetssätt snarast införs. Förvaltningen ser digitalisering som en nödvändig åtgärd, bland annat för att den enskilde handläggaren ska få bättre översikt över sina ärenden. En digitaliserad förvaltning förväntas kunna ge en ökad rättssäkerhet med större möjlighet till uppföljning, kontroll och styrning av verksamheten.

text: EE kommenterade remissvaret. Han förde bl.a. fram, med anledning av nämndens svar på fråga 2, att han 2012 träffade ett avtal med nämnden om att åta sig uppdrag enligt

text: 11 kap. 2 §

text: FB och att han i mars 2016 kontaktade förvaltningschefen angående avtalet, dock utan att få något svar. Han bifogade avtalet och brevet.

text: Rättslig reglering

text: Föräldrars förmyndarförvaltning Bestämmelser om föräldrars förmyndarförvaltning finns i

text: 13 kap.

text: föräldrabalken

text: , FB. Enligt 1 § är huvudregeln för förvaltning av en omyndigs tillgångar att den omyndiges föräldrar, om dessa är förmyndare, bestämmer hur tillgångarna ska användas eller placeras, s.k. fri föräldraförvaltning. Om endast en av föräldrarna är förmyndare, gäller motsvarande för honom eller henne.

text: Föräldrarnas förfoganderätt över tillgångarna inskränks bl.a. genom 2 §. Enligt denna bestämmelse ska regler om s.k. kontrollerad förvaltning tillämpas när ett barns tillgångar överstiger ett värde av åtta gånger gällande prisbasbelopp enligt

text: 2 kap.

text: och

text: 7 §§

text: socialförsäkringsbalken

text: . Reglerna om kontrollerad förvaltning finns i 3–7 §§.

text: Enligt 3 § första stycket ska föräldrarna ge in en förteckning över den omyndiges egendom till överförmyndaren inom en månad efter det att värdet på egendomen överstigit det nämnda beloppet. Föräldrarna ska även enligt 14 § redogöra för hur de har förvaltat barnets egendom under föregående år före den 1 mars varje år i en årsräkning till överförmyndaren. I årsräkningen ska föräldrarna bl.a. redovisa egendomen och dess värde vid början och slutet av den tid som räkningen avser. I 18 § ges överförmyndarnämnden möjlighet att förelägga föräldrar att i årsräkning eller på annat sätt redogöra för sin förvaltning utöver vad som följer av 14 och 15 §§ i samma kapitel, om den omyndige begär det eller om det annars finns särskilda skäl.

text: Om det av någon särskild anledning behövs för att trygga förvaltningen av barnets egendom får överförmyndaren enligt 19 § första stycket 2 förse barnets konto med en spärr. Vad som är särskild anledning anges inte i förarbetena utan kan sammanfattas med sådana förhållanden som gör att föräldrarna inte kan antas kunna sköta förvaltningen av sina barns egendom på ett sätt som överensstämmer med de krav som ställs i

text: 12 kap. 4 §

text: FB (se Brattström och Singer, Föräldrabalk [1949:381] 13 kap. 19 §, Karnov 2021-06-22 [JUNO]).

text: Allmänna handlingsregler för förmyndare, däribland föräldrar, finns i

text: 12 kap.

text: FB. Enligt 3 § ska förmyndare omsorgsfullt fullgöra sina skyldigheter och alltid handla på det sätt som bäst gagnar den enskilde, i detta fall barnet. Barnets tillgångar ska enligt 4 § i skälig omfattning användas för hans eller hennes uppehälle, utbildning och nytta i övrigt, och det som inte används för sådana ändamål ska placeras så att tillräcklig trygghet finns för deras bestånd och så att de ger skälig avkastning. Om en förmyndare orsakar ekonomisk skada för barnet kan han eller hon bli skadeståndsskyldig enligt 14 §.

text: Förordnande av god man vid förmyndarjäv och i liknande situationer I

text: 11 kap. 2 §

text: FB finns bestämmelser om tillfälligt godmanskap vid det som kallas förmyndarjäv och i liknande situationer. För dessa fall av godmanskap gäller att den gode mannens uppdrag avgränsas av den grund på vilken han eller hon blivit förordnad (se Westman, Förmynderskap, tredje uppl. s. 58). Om ett barn och dess förmyndare båda har del i samma dödsbo ska enligt bestämmelsens första stycke en god man förordnas som företräder barnet i boutredningen. Av andra stycket framgår att en god man också ska förordnas om den som har förmyndare ska företa en rättshandling eller vara part i en rättegång och behöver hjälp men på grund av bestämmelsen i

text: 12 kap. 8 §

text: FB inte kan företrädas av förmyndaren. Sålunda får enligt den nämnda paragrafen en förmyndare inte företräda den underårige vid en rättshandling mellan

text: förmyndaren själv och den underårige eller vid en rättshandling mellan den underårige och förmyndarens make eller sambo eller någon annan som förmyndaren företräder.

text: Slutligen finns det enligt bestämmelsens tredje stycke en möjlighet att förordna en god man i andra fall som inte klart omfattas av första och andra stycket. En god man ska följaktligen förordnas i angelägenheter där den som har förmyndare har ett intresse som strider mot förmyndarens intresse. Exempel på sådana angelägenheter är att barnet och förmyndaren har del i samma bolag eller att en rättshandling ska företas som inte faller under jävsförbudet i bestämmelsens andra stycke (se Westman, Förmynderskap, tredje uppl. s. 58). Överförmyndarnämnden ska meddela ett sådant förordnande om det begärs eller på eget initiativ om nämnden finner det lämpligt.

text: Om valet av god man och om entledigande Till god man (eller förvaltare) ska en rättrådig, erfaren och i övrigt lämplig person utses. Innan någon förordnas ska hans eller hennes lämplighet kontrolleras i den utsträckning som behövs. Detta framgår av

text: 11 kap. 12 §

text: FB.

text: Det är viktigt att överförmyndaren gör en aktiv efterforskning i samband med lämplighetsprövningen. Hur omfattande en sådan kontroll ska vara får avgöras från fall till fall. Förutom att vara allmänt lämplig ska ställföreträdaren också bedömas vara lämplig för det aktuella uppdraget. Om uppdraget t.ex. innefattar förvaltning av fastigheter, bör ställföreträdaren ha kunskaper på detta område. (Se

text: prop. 2013/14:225 s. 44

text: f.)

text: Enligt

text: 11 kap. 19 § andra stycket

text: FB har en god man (eller förvaltare) rätt att på begäran bli entledigad från sitt uppdrag. Om godmanskapet eller förvaltarskapet ska fortsätta, är han eller hon dock som huvudregel skyldig att kvarstå till dess en ny ställföreträdare har utsetts (19 a § i samma kapitel). Förordnade förmyndares, gode mäns och förvaltares vård av egendom Enligt

text: 14 kap. 1 §

text: FB ska förordnade förmyndare, gode män och förvaltare inom två månader efter förordnandet lämna en förteckning till överförmyndaren över den egendom som de förvaltar. Denna skyldighet gäller inte vid byte av ställföreträdare.

text: Förordnade förmyndare, gode män och förvaltare ska enligt

text: 14 kap. 15 §

text: FB före den 1 mars varje år i en årsräkning till överförmyndaren redogöra för förvaltningen under föregående år av egendom som har stått under ställföreträdarens förvaltning.

text: Har uppdraget upphört, ska den som frånträder uppdraget enligt

text: 14 kap. 18 §

text: FB inom en månad därefter lämna en sluträkning till överförmyndaren beträffande egendom som har stått under hans eller hennes förvaltning.

text: Överförmyndarens tillsyn Förmyndares, gode mäns och förvaltares verksamhet står under överförmyndarens tillsyn, och de är skyldiga att lämna de upplysningar om sin verksamhet som överförmyndaren begär (

text: 12 kap. 9 §

text: FB). Tillsynen ska utövas enligt bestämmelserna i

text: 16 kap.

text: FB. Sålunda ska överförmyndaren enligt 1 § vid sin tillsyn särskilt se till att den enskildes tillgångar i skälig omfattning används för hans eller hennes nytta och att tillgångarna i övrigt är placerade så att tillräcklig trygghet finns för deras bestånd och så att de ger skälig avkastning. Detta motsvarar vad som gäller för förmyndare, gode män och förvaltare enligt

text: 12 kap. 4 § första stycket

text: FB.

text: Överförmyndaren ska vidare enligt 3 § granska ställföreträdarens verksamhet med ledning av de förteckningar, årsräkningar, sluträkningar samt andra handlingar och uppgifter angående förvaltningen som har lämnats. Även andra handlingar och uppgifter om förvaltningen som kommer till kännedom har överförmyndaren en skyldighet att granska (se

text: prop. 1993/94:251 s. 280

text: ). Om sådana handlingar inte har kommit in kan överförmyndaren enligt 13 § förelägga vid vite.

text: Enligt 10 a § är en bank skyldig att på begäran lämna överförmyndaren de uppgifter som behövs för överförmyndarens tillsynsverksamhet.

text: Övrig relevant reglering Den offentliga makten ska utövas under lagarna. Detta framgår av

text: 1 kap. 1 § regeringsformen

text: , RF. Bestämmelsen ger uttryck för den s.k. legalitetsprincipen och innebär att all maktutövning ska vara grundad på lag eller annan föreskrift. JO har tidigare kritiserat en överförmyndarnämnd för att i ett beslut och efterföljande kontakter ha beordrat en förvaltare att utföra en viss åtgärd (säga upp ett hyresavtal) inom ramen för förvaltaruppdraget. Överförmyndarnämnden handlade därigenom i strid med legalitetsprincipen. (Se

text: JO 2016/17 s. 653

text: Legalitetsprincipen kommer även till uttryck i

text: 5 § första stycket förvaltningslagen (2017:900)

text: , FL, som slår fast att en myndighet endast får vidta åtgärder som har stöd i rättsordningen. Bestämmelsen saknar motsvarighet i den äldre

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: En allmän handling ska enligt

text: 5 kap. 1 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: , OSL, som regel registreras så snart den har kommit in till eller upprättats hos en myndighet. JO har uttalat att en sådan registrering i normalfallet bör ske senast påföljande dag eller så snart det är praktiskt möjligt (se bl.a.

text: JO 2007/08 s. 565

text: JO 2009/10 s. 462

text: och

text: JO 2018/19 s. 337

text: ). Av

text: 5 kap. 2 §

text: OSL framgår vilka uppgifter om handlingen som ska anges i registret, det är bl.a. datum när handlingen kom in eller upprättades och diarienummer eller motsvarande beteckning.

text: Ett ärende ska handläggas så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts (

text: 9 § första stycket

text: FL). Bestämmelsen motsvarar i stort 7 § i den äldre

text: förvaltningslagen

text: Bedömning

text: Inledningsvis vill jag framhålla att bestämmelserna i

text: föräldrabalken

text: om kontrollerad förvaltning och förordnande av god man för en underårig har tillkommit för att tillvarata ett barns intresse i de situationer där det kan uppstå en intressekonflikt mellan barnet och framför allt dess vårdnadshavare. Syftet är således att skydda barnet. Överförmyndarens handläggning av dessa ärenden är av avgörande betydelse för att ändamålet med bestämmelserna ska upprätthållas och för barnens rättssäkerhet.

text: Överförmyndarnämndens tillsyn över föräldraförvaltningen Den 26 juni 2012 kontaktade nämnden modern till AA och BB och informerade henne om kontrollerad förvaltning samt begärde in en ifylld blankett. Därefter förekom inte någon aktivitet i ärendet förrän modern nästan tre år senare, den 20 april 2015, kom in med en ansökan om förordnande av god man. Först den 14 april 2016 skickade nämnden en skrivelse till modern och kontaktade henne per telefon med anledning av ansökan.

text: Således har nämnden varken sett till att någon förteckning enligt

text: 13 kap. 3 §

text: FB eller årsredovisningar enligt

text: 13 kap. 14 §

text: FB lämnats in. Nämnden har i sitt remissvar förklarat denna passivitet med att den handling som skickades ut 2012 inte registrerades, att det inte skapades någon bevakning och att ärendet var felregistrerat. Emellertid ledde inte heller ansökan om god man till någon åtgärd från nämndens sida förrän ett år senare. Av remissvaret framgår inte varför registreringen av denna handling inte blåste liv i ärendet. I en tjänsteanteckning från april 2016 anges dock att ärendet ”fallit mellan stolarna”. Jag konstaterar också att överförmyndarnämnden genom att underlåta att registrera handlingen som skickades till modern 2012 även har agerat i strid med bestämmelsen i

text: 5 kap. 1 § första stycket

text: OSL.

text: Som tidigare har redovisats ska överförmyndarnämnden vid sin tillsyn bl.a. se till att den enskildes tillgångar i skälig omfattning används för hans eller hennes nytta. I syfte att åstadkomma detta står ett antal verktyg till buds, såsom möjligheten att förelägga en förmyndare att vid vite ge in en förteckning enligt

text: 13 kap. 3 §

text: FB och att begära att banker lämnar uppgifter enligt

text: 16 kap. 10 a §

text: FB.

text: Av utredningen framgår att pengarna hade tagits ut från barnens konton samma dag 2012 som överförmyndarnämnden hade fått kännedom om innehavet. Denna uppgift lyckades överförmyndarnämnden inte få fram förrän i juli 2019. Om nämnden hade fullgjort sin uppgift som tillsynshavare över föräldrarnas förvaltning av barnens tillgångar hade detta med största sannolikhet upptäckts långt tidigare, och därmed hade förutsättningarna att utreda händelsen

text: antagligen varit avsevärt bättre. Det är både obegripligt och allvarligt att ett ärende har legat öppet under flera års tid utan att nämnden uppmärksammat detta. Den totala inaktivitet som förevarit i ärendet under dessa år är naturligtvis helt oacceptabel.

text: Nämndens åtgärder med anledning av uppgiften om att tillgångarna saknades Sedan nämnden upptäckt att barnens tillgångar saknades förordnade den på eget initiativ en god man enligt

text: 11 kap. 2 § tredje stycket

text: FB. Enligt remissvaret finns det inte någon dokumentation av vilka närmare överväganden som gjordes i fråga om förordnandet. I förvaltningens svar till den gode mannen den 22 december 2016 redovisas emellertid vissa skäl för åtgärden.

text: Som jag tidigare har beskrivit ger

text: 11 kap. 2 § tredje stycket

text: FB överförmyndarnämnden rätt att förordna en god man för att bevaka en underårigs intressen i en angelägenhet där denne har ett intresse som strider mot förmyndarens intresse. I såväl det första som det andra förordnandet av god man omfattade uppdraget att ”bevaka de underårigas rätt vid utredning gällande försvunna pengar samt att framställa eventuella ersättningsanspråk med anledning av detta”. Av besluten framgår emellertid inte på vilket sätt barnen och deras vårdnadshavare skulle ha motstående intressen och därmed varför det var motiverat att förordna en god man. Vidare angavs i skälen till det första beslutet 2016 och i brevet samma dag att det var den gode mannen som skulle bedriva den utredning som beslutet tog sikte på. Detsamma angavs i förordnandet av den nye gode mannen 2019.

text: Uppdragen till de gode männen omfattade således inte bara att bevaka barnens rätt vid utredningen, utan också att genomföra utredningen. I besluten har överförmyndarnämnden dessutom uppmanat ställföreträdarna att om möjligt framställa ersättningsanspråk, samt i de efterföljande kontakterna med den första gode mannen informerat henne om att det var hennes uppgift att göra en eventuell polisanmälan och uppmanat henne att försöka se till att få ett skuldebrev upprättat. Överförmyndarnämnden har därmed också gett instruktioner om hur uppdragen skulle utföras.

text: Dessa uppdrag och instruktioner motsvaras inte av innehållet i den bestämmelse som förordnandena grundats på. Nämnden har därigenom handlat utöver sin behörighet och i strid med den legalitetsprincip som kommer till uttryck i

text: 1 kap. 1 §

text: RF och

text: 5 §

text: FL.

text: Enligt min mening kan också lämpligheten i att låta en god man utreda vad som har hänt med medel som försvunnit under den tid som de stod under överförmyndarnämndens tillsyn diskuteras. Som jag tidigare har varit inne på har jag svårt att förstå varför inte överförmyndarnämnden redan då den i maj 2016 fick kännedom om att bankkontona avslutats begärde in ett underlag från banken. Det skedde först den 2 juli 2019. Information hade uppenbarligen också kunnat fås fram genom ett samtal med barnens mor. Om det utifrån uppgifter som nämnden fått in kunde misstänkas att oegentligheter låg bakom att

text: pengarna försvunnit, hade det legat nära till hands för nämnden att göra en polisanmälan.

text: Jag noterar att det i Ställföreträdarutredningens betänkande Gode män och förvaltare – en översyn (

text: SOU 2021:36

text: ), som nyligen överlämnades till regeringen, föreslås att det införs en skyldighet för överförmyndaren att anmäla en misstanke om brott till allmän åklagare (se s. 248 f.).

text: Förordnandet av den förste gode mannen och något om kontakterna med henne Inför förordnandet av en god man var nämnden i vanlig ordning skyldig att pröva om det fanns en person som var lämplig för uppdraget (se

text: 11 kap. 12 § första stycket

text: FB). Enligt nämnden var det svårt att rekrytera en god man med rätt erfarenhet för det aktuella uppdraget. Av de kontakter som den gode mannen tog med förvaltningen för vägledning i ärendet framgår att detta var hennes första uppdrag. Detta borde förvaltningen rimligen ha känt till innan hon förordnades. Jag noterar att utredningen tyder på att det kan ha funnits andra möjliga kandidater för förordnandet.

text: Efter att nämnden den 22 december 2016 svarade den gode mannen i fråga om hennes uppdrag förekom det såvitt framgått inte några kontakter dem emellan förrän den 31 januari 2018, då den gode mannen begärde att bli entledigad. Överförmyndarnämnden har således även här brustit i sin tillsynsplikt, och jag kan inte tolka utredningen på annat sätt än att ärendet på nytt förbisetts under lång tid.

text: Det var alltså först den 18 februari 2019, dvs. efter mer än ett år, som den gode mannen entledigades. Hon hade dessutom vid två tillfällen, den 19 juni och den 17 augusti 2018, genom kommunens servicecenter stött på överförmyndarnämnden med anledning av sin begäran.

text: En god man har rätt att på begäran bli entledigad från sitt uppdrag. Som nämnden själv konstaterar i remissvaret är det inte förenligt med

text: förvaltningslagens

text: krav på snabb handläggning att entledigandet dröjde så länge som det gjorde i det här fallet.

text: Jag konstaterar slutligen att nämnden inte heller tycks ha sett till att den redogörelse för utfört uppdrag som begärdes in från den gode mannen i samband med entledigandet har kommit in.

text: Nämndens åtgärder med anledning av den andre gode mannens redogörelse Den 5 mars 2019 lämnade den nye gode mannen, EE, till nämnden en redogörelse för de åtgärder som han hade vidtagit där han också gav förslag på vad som kunde göras i ärendet. Hans skrivelse innehöll ett flertal nya uppgifter. Den besvarades av nämnden en månad senare med endast en kort sammanställning av vad som inträffat i ärendet och en uppmaning till den gode mannen

text: att undersöka när kontona avslutades. Det sistnämnda var enligt nämnden för att säkerställa att ärendet ens hade inletts vid tidpunkten då pengarna togs ut.

text: Som framgått inleddes emellertid ärendet redan 2012 genom att överförmyndarnämnden fick in två kontoutdrag från de båda barnens konton, av vilka det framgick att deras tillgångar var så omfattande att det fanns förutsättningar för kontrollerad förvaltning. Mot den bakgrunden är nämndens uppmaning till den gode mannen obegriplig. Skrivelsen till den gode mannen vittnar liksom mycket annat i ärendet om bristande professionalism och hantering hos nämnden.

text: Enligt remissvaret begärde förvaltningen den 2 juli 2019 uppgifter från banken om transaktionerna. Som jag tidigare har varit inne på har jag svårt att förstå varför denna kontakt togs först då. Anledningen var enligt remissvaret bl.a. att förvaltningen då ville försäkra sig om att det fanns en överförmyndarspärr på kontona. Det är emellertid överförmyndarnämnden som kan förse ett barns konton med en spärr enligt

text: 13 kap. 19 § första stycket 2

text: FB, om det av någon särskild anledning behövs för att trygga förvaltningen av barnets egendom. Om sådana åtgärder vidtagits borde det alltså ha framgått av nämndens egen akt.

text: Överförmyndarnämnden får sammantaget allvarlig kritik Jag kan konstatera att det aktuella ärendet under flera år präglats av en total passivitet och att överförmyndarnämnden utövat en undermålig tillsyn. Härtill kommer att nämnden handlat i strid med legalitetsprincipen i

text: 1 kap. 1 §

text: RF och att handläggningen visar på flera andra brister. Sammantaget förtjänar överförmyndarnämnden allvarlig kritik.

text: JO har i ett flertal beslut under senare år uttalat kritik mot Överförmyndarnämnden i Stockholms stad för olika brister i verksamheten och handläggningen av enskilda ärenden. Nämnden har i sitt remissvar gett vissa förklaringar till dessa brister och redovisat åtgärder som vidtas för ökad effektivitet och rättssäkerhet. Jag utgår från att detta arbete fortsätter och ger en positiv utveckling, så att såväl ställföreträdare som enskilda som är beroende av nämnden kan få den handläggning och trygghet de har rätt till.

text: Vad som i övrigt förekommit i ärendet ger mig inte anledning till några andra uttalanden eller åtgärder från min sida.

text: Länsstyrelsen i Stockholms län har tillsyn över överförmyndarnämnden. Jag skickar därför en kopia av detta beslut till länsstyrelsen.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Hans-Gunnar Axberger

nyckelord: Information Utmätning

title: Kritik mot Kronofogdemyndigheten och en kronofogde för att verkställigheten i ett utsökningsmål fortsatt trots att utmätningsbeslutet undanröjts

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan till JO ett antal klagomål mot Kronofogdemyndigheten, södra verkställighetsavdelningen. Hon uppgav bl.a. att hovrätten hade undanröjt Kronofogdemyndighetens beslut om utmätning i hennes pension men att myndigheten trots detta fortsatt att tillämpa beslutet. Ett antal handlingar bifogades anmälan, däribland Hovrätten över Skåne och Blekinges beslut den 25 november 2008. I beslutet angavs att AA borde ha getts tillfälle att styrka vissa uppgivna merkostnader innan utsökningsmålet avgjordes. Eftersom så inte skett undanröjde hovrätten tingsrättens och Kronofogdemyndighetens beslut och visade ärendet åter till Kronofogdemyndigheten för fortsatt handläggning.

text: Utredning

text: Muntliga uppgifter hämtades in från kronofogden BB. Hon uppgav följande.

text: Hon har av förbiseende inte sett att hovrätten undanröjt Kronofogdemyndighetens beslut. Hon har endast uppfattat att utredningen hos Kronofogdemyndigheten skulle fortsätta och att AA skulle ges tillfälle att styrka sina kostnader. Om hon hade noterat att Kronofogdemyndighetens beslut hade undanröjts skulle myndigheten ha avregistrerat utmätningsbeslutet under den tid AA fick på sig att styrka sina kostnader. Därefter skulle myndigheten ha fattat ett nytt beslut. Nu har målet i stället handlagts på följande sätt. Medel har fortsatt att mätas ut av AA. Utbetalningarna av utmätta medel till AA:s borgenärer stoppades emellertid under en tid för att AA skulle få tillfälle att styrka sina kostnader. AA styrkte dock inte att hon hade sådana kostnader att det fanns skäl att ändra det tidigare utmätningsbeslutet. Utmätning fortsätter därför att ske i enlighet med Kronofogdemyndighetens beslut daterat den 7 maj 2008 (senast ändrat den 3 september 2008) och utbetalning av utmätta medel har skett till AA:s borgenärer. AA har både muntligen och skriftligen underrättas om att Kronofogdemyndighetens beslut alltjämt gäller. Hon har även underrättats om att hon kan överklaga beslutet samt om att Kronofogdemyndigheten kan ändra beslutet om hon styrker ytterligare kostnader. När det nu uppmärksammats att Kronofogdemyndighetens beslut har undanröjts kommer myndigheten att se över vilka åtgärder som ska vidtas med anledning av det.

text: BB meddelade därefter, den 28 januari 2008, att Kronofogdemyndigheten avregistrerat utmätningsbeslutet och betalat tillbaka de pengar som utmätts i december till AA. Dessa pengar hade – till följd av att de satts på ett speciellt konto under den tid AA fick på sig att styrka sina kostnader – inte hunnit betalas ut till borgenärerna. De pengar som utmätts i januari hade dock redan betalats ut. Kronofogdemyndigheten kommer nu att fatta ett nytt beslut om utmätning.

text: Kronofogdemyndigheten, huvudkontoret, anmodades därefter att göra en utredning och yttra sig över AA:s anmälan såvitt den avsåg myndighetens handläggning av utsökningsmålet efter hovrättens beslut.

text: I Kronofogdemyndighetens yttrande, till vilket ett yttrande från chefen för södra verkställighetsavdelningen och BB var fogat, angavs huvudsakligen följande.

text: Bakgrund

text: KFM beslutade den 7 maj 2008 om löneutmätning i AA:s pension från Försäkringskassan (FK). Förbehålls- och utmätningsbelopp bestämdes till 7 998 kr respektive 6 579 kr per månad. KFM har därefter vid två tillfällen, den 4 juli och 3 september 2008, fattat beslut om ändring av pågående löneutmätning. Förbehålls- och utmätnings belopp har efter ändringen den 3 september 2008 bestämts till 7 269 kr respektive 7 308 kr per månad. Den 5 september 2008 har Malmö tingsrätt efter överklagande av AA, beslutat att inte ändra löneutmätningsbeslutet. Efter överklagande till Hovrätten Skåne och Blekinge har hovrätten den 25 november 2008 beslutat att undanröja tingsrättens och KFM:s beslut och visa ärendet åter till KFM för fortsatt handläggning. Hovrättens beslut har varit KFM till handa den 26 november 2008. Av förbiseende har KFM inte uppmärksammat att hovrätten undanröjt löneutmätningsbeslutet. Försäkringskassan har därför verkställt utmätning i AA:s pension under december 2008 och januari 2009. Pengar som avdragits i december 2008 har jämte upplupen ränta återbetalats till AA i slutet av januari 2009. Pengarna som avdragits i januari 2009 har dock utbetalats till utmätningsborgenärerna. KFM har den 27 januari 2009 meddelat FK om att löneutmätningen i AA:s pension undanröjts av hovrätten. KFM har fattat ett nytt beslut om löneutmätning i AA:s pension den 12 februari 2009. FK har dock inte verkställt något avdrag i AA:s pension för februari månad 2009.

text: KFM HK:s bedömning

text: Det är uppenbart att KFM brustit i sin handläggning då myndigheten inte vidtagit adekvata åtgärder efter det att Hovrätten över Skåne och Bleking undanröjt utmätningen i AA:s pension. KFM HK beklagar det inträffade och avser att följa upp de åtgärder som den avdelning, inom vilken det aktuella misstaget har skett, planerar att vidta för att undvika att något liknande inträffar igen. Slutligen kan konstateras att KFM:s agerande i aktuellt ärende kan vara skadeståndsgrundande. KFM har möjlighet att frivilligt reglera vissa skadeståndsanspråk p.g.a. myndighetens felaktiga eller bristfälliga handläggning.

text: AA kommenterade remissvaret. Av ingivna handlingar framgick att hennes krav på återbetalning av de medel som mätts ut i januari 2009 tagits upp som ett skadeståndsanspråk hos Kronofogdemyndigheten.

text: Bedömning

text: Kronofogdemyndigheten har under två månaders tid fortsatt utmätningen av AA:s pension trots att utmätningsbeslutet undanröjts av hovrätten. Såväl myndigheten som kronofogden BB förtjänar allvarlig kritik för det inträffade.

text: Vidare noteras att AA, när den felaktiga handläggningen uppmärksammades, alltjämt borde ha kunnat överklaga den utmätning som ägde rum i januari 2009. Någon information om möjligheterna eller förutsättningarna för att överklaga verkställda utmätningar har hon dock inte fått. För att den enskilde ska kunna tillvarata sin rätt är det angeläget att Kronofogdemyndigheten ser till att relevant information lämnas till gäldenären. Eventuellt kan detta, som myndigheten själv föreslagit i ett annat hos JO aktuellt ärende (dnr 6067-2008), ske redan i beslutet om löneutmätning. Därutöver bör myndigheten säkerställa att berörd personal är väl informerad om regelsystemet.


nyckelord:
Avsaknad av lagstöd
Dokumentation
Grundläggande fri- och rättigheter
Journalföring
Tvångsmedel/tvångsåtgärder

title: Allvarlig kritik mot Kriminalvården för att en person dömd till skyddstillsyn tvingades att lämna urinprov trots att det inte fanns någon föreskrift om det

sammanfattning: En person dömdes till skyddstillsyn med särskild föreskrift om att på anmodan av frivården lämna prover för att styrka drogfrihet. I domen angavs inte hur länge det skulle gälla men av lag framgår att föreskrifter får beslutas för högst ett år åt gången. När det hade gått ett år uppmärksammade inte frivården att giltighetstiden för föreskrifterna hade löpt ut och fortsatte att anmoda den dömde att lämna urinprov. JO uttalar att oavsett orsak eller förklaring är det fullständigt oacceptabelt att frivården vid flera tillfällen tvingade den enskilde att lämna urinprov utan att det fanns lagliga förutsättningar för det. Kriminalvården får därför allvarlig kritik. Det här är det tredje ärendet hos JO på relativt kort tid där det har kommit fram omfattande brister i flera led vid hanteringen av skyddstillsynspåföljder. Det har handlat om bristfälliga verksamhetsstöd och otillräckliga kontroller såväl som enskilda tjänstemän som felat. I samtliga fall har det drabbat den enskilde, som blivit föremål för insatser som saknat laglig grund. JO får uppfattningen att det inte är fråga om endast enstaka misstag vid vissa frivårdskontor utan att problemen har en mer systematisk karaktär. Det gör henne mycket bekymrad och hon ser det som absolut nödvändigt att Kriminalvården snarast utreder vilka åtgärder som behöver vidtas för att komma till rätta med detta och sedan prioriterar arbetet med att genomföra dessa.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO förde AA fram klagomål mot Kriminalvården, frivården Linköping, och uppgav bl.a. följande.

text: Hans dom på skyddstillsyn var förenad med vissa föreskrifter som han skulle följa. I mars 2024 informerades han om att föreskrifterna hade slutat att gälla i december 2023 och att det alltså var fel att han behövt göra det som står i dessa även i tiden därefter.

text: Utredning

text: JO hämtade inledningsvis in handlingar och muntliga upplysningar från Kriminalvården. Av handlingarna framgick bl.a. följande. Den 14 december

text: 2022 dömde Linköpings tingsrätt AA till skyddstillsyn med föreskrift om att

text: han skulle följa den vård och behandling som frivården finner lämplig samt på anmodan av frivården lämna prover för att styrka drogfrihet. Kriminalvården beslutade den 13 december 2023 att övervakningen skulle kvarstå. Inhämtade uppgifter tyder på att AA lämnade flera prover fram till mars 2024 när Kriminalvården uppmärksammade att de föreskrifter som tingsrätten hade beslutat om inte längre gällde. Enligt muntliga upplysningar som JO hämtade in den 18 april 2024 hade Kriminalvården vid den tidpunkten inte meddelat beslut om nya föreskrifter.

text: JO uppmanade därefter Kriminalvården att yttra sig över AA:s anmälan och myndighetens hantering av det aktuella skyddstillsynsärendet. Yttrandet skulle innehålla en redogörelse för de åtgärder som har vidtagits mot AA grundat på föreskrifter som inte gällde och en förklaring till det inträffade. Kriminalvården skulle också yttra sig över ansvarsfördelningen och beslutsordningen samt de rutiner som finns inom myndigheten när det gäller dels beslut om övervakning och föreskrifter vid skyddstillsyn, dels verkställighet av föreskrift om prov för drogkontroll.

text: Kriminalvården skulle vidare redovisa sin bedömning av det som har kommit fram och för relevant reglering samt redogöra för om det har vidtagits åtgärder mot någon enskild befattningshavare med anledning av det inträffade.

text: Kriminalvårdens remissvar I sitt remissvar anförde Kriminalvården, genom chefen för enheten för myndighetsjuridik, i huvudsak följande:

text: Utredning

text: Uppgifter om omständigheterna har hämtats in från Kriminalvårdens region Öst, som i sin tur har fått in följande information från frivården Linköping och det klientadministrativa systemet. Berörd tjänsteman har fått möjlighet att lämna synpunkter. Det inträffade har inte föranlett någon anmälan till Kriminalvårdens personalansvarsnämnd. AA har, trots avsaknad av beslutad föreskrift om drogkontroll, anmodats och lämnat urinprov den 19 december 2023, den 13 februari 2024, den 12 mars 2024 och den 19 mars 2024. Frivården höll den 19 mars 2024 beslutsammanträde med förslag om återredovisning av AA:s skyddstillsyn, bl.a. eftersom han hade fortsatt att lämna positiva urinprov. AA fick muntligt besked om att skyddstillsynen skulle återredovisas till åklagare. I samband med att det skriftliga beslutet skrevs uppmärksammades att AA:s föreskrift i dom inte hade förlängts och att det därför inte hade funnits någon föreskrift om urinprovtagning sedan den 14 december 2023. Ordföranden vid sammanträdet informerades om detta och beslutet om återredovisning återkallades, vilket frivården informerade AA om. Vidare informerades ansvarig frivårdsinspektör om att det behöver beslutas om att förnya föreskrifter. Den 15 maj 2024 beslutades om två föreskrifter, bl.a. en föreskrift om att på anmodan lämna urinprov i syfte att påvisa drogfrihet. Att beslutet om föreskrifter dröjde berodde på ansvarig frivårdsinspektörs ledighet och utbildning samt att AA motsatte sig nya föreskrifter. Under den perioden anmodades inte AA att lämna urinprov. Anledningen till att Kriminalvården i samband med prövningen den 13 december 2023 av frågan om övervakning inte tog ställning till förlängning av före-

text: skrifterna var okunskap. Ansvarig frivårdsinspektör kände inte till att föreskrifter i dom gäller endast ett år och utgick felaktigt från att sådana gäller under hela skyddstillsynen. Slutdatum för föreskrifter i dom framgår, till skillnad från föreskrifter som har beslutats av Kriminalvården, inte av det klientadministrativa systemet. Dessutom ligger föreskrifter kvar under rubriken "Aktuella föreskrifter" i det klientadministrativa systemet även när de inte längre gäller. För AA:s del fanns det under hela den aktuella perioden behov av de föreskrifter som det sedan beslutades om. När en dömd bedöms behöva en föreskrift föredras ärendet av ansvarig frivårdsinspektör vid arbetslagets kollegium. Ansvarig frivårdsinspektör skickar sedan underlag till beslutsstöd eller kriminalvårdsinspektör för beslut. I ärenden som tas upp på frivårdens beslutsammanträden beslutar den kriminalvårdsinspektör som är ordförande. Den som anmodar en dömd att lämna prov för drogkontroll har ansvaret för att de insatser som bedömts lämpliga genomförs som de ska. Det har inte varit tillräckligt tydligt inom personalgruppen att föreskrifter i dom behöver förnyas genom ett beslut. All personal på frivårdskontoret har nu informerats om detta. Det har även införts en ny punkt som ska tas upp vid kollegium i samband med prövning av övervakning och när en dömds planering följs upp. Detta för att liknande misstag inte ska kunna inträffa. Avseende AA:s ärende har samtal hållits med ansvarig frivårdsinspektör om vad som gick fel, varför det hände och hur sådana misstag ska undvikas framöver.

text: Rättslig reglering m.m.

text: – – – Enligt avsnitt 6.1 i bilaga 1 till Arbetsordning för Kriminalvården är verksamhetsstället lägsta nivå för grundbeslut eller ställningstagande i fråga om övervakning enligt

text: 28 kap.

text: och

text: 6 §§

text: brottsbalken

text: och föreskrift enligt

text: 28 kap. 6 §

text: och

text: 26 kap.

text: och

text: 18 §§

text: brottsbalken

text: samt för verkställighet av föreskrift om prov för drogkontroll enligt

text: 28 kap. 6 § brottsbalken

text: . Enligt avsnitt 1 i samma bilaga är kriminalvårdschef, kriminalvårdsinspektör, vakthavande befäl och klienthandläggare funktioner som har behörighet att besluta inom den beslutsnivån. Befogenheten att besluta får delegeras vidare till medarbetare inom den organisatoriska enheten genom särskilt beslut. …

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Svar på JO:s frågor Ansvarsfördelningen och beslutsordningen när det gäller beslut om övervakning och föreskrifter vid skyddstillsyn samt beträffande verkställighet av föreskrift om prov för drogkontroll framgår av de ovan beskrivna avsnitten i Kriminalvårdens arbetsordning. Som framgår av utredningen är rutinen inom myndigheten att ansvarig frivårdsinspektör föredrar ett ärende om föreskrift vid kollegium inom arbetslaget före beslut. Av utredningen framgår även anledningen till att Kriminalvården inte tog ställning till AA:s behov av föreskrifter i samband med prövningen den 13 december 2023 av frågan om övervakning. Det är den som anmodar en dömd att lämna prov för drogkontroll som ansvarar för att verkställighet av föreskriften sker på ett korrekt sätt. Vid tidpunkten för händelsen hade dock inte frivården Linköping någon uttalad rutin som särskilt påtalade kontroll av en föreskrifts giltighetstid före anmodan.

text: Bedömning av det som har kommit fram Av utredningen framgår att AA har anmodats och lämnat urinprov för drogkontroll vid fyra tillfällen trots att det vid dessa tillfällen inte funnits någon gällande föreskrift därom. Det har därmed saknats stöd i lag för att vidta dessa åtgärder. Detta är givetvis oacceptabelt och Kriminalvården beklagar det

text: inträffade. Orsaken förefaller ha varit okunskap om gällande regelverk. Frivården Linköping har vidtagit kompetenshöjande insatser för berörd personal samt infört rutiner för att säkerställa att något liknande inte inträffar igen. AA fick tillfälle att yttra sig över remissvaret.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Enligt

text: 2 kap. 6 § regeringsformen

text: är var och en gentemot det allmänna skyddad mot påtvingat kroppsligt ingrepp. Även

text: artikel 8 i Europakonventionen

text: om rätt till skydd för privatliv och familjeliv innebär ett skydd mot det. JO har uttalat att urinprovtagning är att betrakta som ett kroppsligt ingrepp (se t.ex. JO 2009/10 s. 39, dnr

text: , JO 2023 s. 159, dnr 8843-2021, och beslut den 10 februari 2025, dnr 4268-2024).

text: Regeringsformens

text: och Europakonventionens skydd får dock inskränkas genom lag (

text: 2 kap.

text: 21 §§

text: regeringsformen

text: och artikel 8.2 i konventionen).

text: Skyddstillsyn är en påföljd för brott som fortgår under en prövotid av tre år från den dag då påföljden börjar verkställas. Den är förenad med övervakning från dagen för domen, vilket upphör vid prövotidens utgång eller vid den tidigare tidpunkt som Kriminalvården beslutar. Övervakningstiden får dock inte understiga ett år. När det har gått ett år av prövotiden ska Kriminalvården, om det inte är obehövligt, pröva om behovet av övervakning kvarstår och fatta beslut i frågan (Se

text: 28 kap.

text: och

text: 5 §§

text: brottsbalken

text: samt 2 kap. 5 § förordningen [1998:642] om verkställighet av frivårdspåföljder.)

text: Om det behövs för att minska risken att den som står under övervakning begår nya brott eller för att på annat sätt underlätta hans eller hennes anpassning i samhället, får Kriminalvården besluta om en särskild föreskrift som ska följas av den övervakade. En sådan föreskrift ska beslutas för en viss tid, högst ett år åt gången. En särskild föreskrift får avse bl.a. skyldighet att lämna prover för kontroll av att den övervakade inte är påverkad av beroendeframkallande medel. Domstolen får redan i domen på skyddstillsyn besluta om en föreskrift att lämna prover för drogkontroll. Tidigare kunde domstolen meddela en sådan föreskrift att gälla tills vidare utan närmare angivande av tid. Sedan den 1 maj 2021 gäller emellertid att föreskrifter endast får beslutas för högst ett år åt gången. (Se

text: 28 kap. 6 §

text: och

text: 26 kap. 16 §

text: brottsbalken

text: samt den upphävda paragrafen 28 kap. 6 a § i samma balk.)

text: Om den dömde på ett allvarligt sätt har brutit mot vad som gäller för honom eller henne och det kan antas att han eller hon inte kommer att rätta sig genom någon sådan åtgärd som Kriminalvården kan vidta, ska myndigheten begära att åklagare vid domstol för talan om att skyddstillsynen ska undanröjas (se

text: 28 kap. 8 § brottsbalken

text: I Kriminalvårdens handbok om övervakning (

text: ) anges bl.a. följande om prövningen av om en övervakning ska bestå och om föreskrifters längd. En prövning ska göras efter ett år för att ta ställning till om övervakning fortfarande behövs eller inte. Huvudregeln är att ett formellt beslut ska fattas vid den

text: s.k. ettårsprövningen. Detta gäller alltså även om frivården gör bedömningen att övervakningen ska fortsätta. Både föreskrifter meddelade av domstol och föreskrifter som beslutats av Kriminalvården gäller för viss tid dock längst ett år åt gången. Finns ingen tidsbegränsning av föreskriften angiven i en dom till skyddstillsyn är utgångspunkten att föreskriften gäller under ett år från domsdatum. När Kriminalvården fattar beslut om föreskrift ska det alltid framgå i beslutet vilken tid som föreskriften gäller. I samband med ettårsprövningen ska inte enbart det kvarstående behovet av övervakning prövas utan även vilket behov av föreskrifter som behövs för den fortsatta övervakningen. När det gäller föreskrifter om alkohol- och drogkontroll nämns särskilt i handboken att det inte finns någon möjlighet för frivården att ta sådana prover om det inte finns en föreskrift om det. (Se avsnitt 12.1, 11.3 och 11.4.12 i handboken.)

text: Bedömning

text: Förra året kritiserade jag Kriminalvården vid två tillfällen för hanteringen av ett par skyddstillsynsärenden. I det ena fallet hade en person kallats till frivården trots att domen på skyddstillsyn var upphävd och i det andra fallet hade en person tvingats genomgå insatser inom ramen för en övervakning som upphört. I besluten uttalade jag att påföljden skyddstillsyn innebär ett tvång och påtagliga inskränkningar i den enskildes frihet samt att Kriminalvårdens verkställighet av påföljden utgör ingripande myndighetsutövning i det enskilda fallet. En befattningshavare som ansvarar för verkställigheten måste därför visa särskild noggrannhet och omsorg i arbetsuppgifterna. Jag underströk att myndigheten måste säkerställa fungerande system men även att det görs tillräckliga kontroller för att förhindra att fel uppstår. Vidare framhöll jag att den enskilde tjänstemannen har ett eget ansvar för ärenden han eller hon handlägger och för att känna till den tillämpliga rättsliga regleringen. (Se mina beslut den 6 februari 2024, dnr 8607-2022, och den 22 oktober 2024, 6604-2023.)

text: Av utredningen i det här ärendet framgår att AA dömdes till skyddstillsyn den 14 december 2022 med föreskrift om bl.a. att på anmodan av frivården lämna prover för att styrka drogfrihet. I tingsrättens dom angavs inte hur länge detta skulle gälla, men som framgår av redovisningen nyss får föreskrifter beslutas för högst ett år åt gången. Det gäller oavsett om det är domstolen eller Kriminalvården som fattar beslutet.

text: När det nästan hade gått ett år av prövotiden prövade frivården om behovet av övervakning kvarstod och fattade ett beslut i den frågan. Enligt Kriminalvårdens handbok om övervakning skulle också behovet av föreskrifter för den fortsatta övervakningen ha prövats vid denna s.k. ettårsprövning. I det sammanhanget borde frivården självklart ha noterat att giltighetstiden för de föreskrifter som tingsrätten beslutat om skulle löpa ut inom kort. Befattningshavare som därefter anmodade AA att lämna urinprov borde i sin tur givetvis ha lagt märke till att det inte längre fanns några beslutade föreskrifter om den åtgärden. Det är anmärkningsvärt att saken inte ens uppmärksammades vid beslutssammanträdet i mars 2024 då det föreslogs att skyddstillsynen skulle återredovisas till åklagare

text: utan att detta skedde först i samband med att det skriftliga beslutet om återredovisning skrevs.

text: Kriminalvården har angett att slutdatum för föreskrifter i dom inte framgår av det klientadministrativa systemet. Dessutom ska föreskrifter ligga kvar under rubriken "Aktuella föreskrifter" i systemet även när de inte längre är aktuella. Det är uppseendeväckande uppgifter om myndighetens verksamhetsstöd och kan troligen vara en anledning till varför ansvariga tjänstemän inte observerade att det efter den 14 december 2023 saknades en föreskrift om skyldighet för AA att lämna urinprov. Enligt Kriminalvården förefaller en annan orsak ha varit okunskap om gällande regelverk. En bidragande förklaring till det inträffade måste enligt min mening också vara att arbetsuppgifterna inte utfördes med den noggrannhet och omsorg som kan förväntas. Oavsett orsak eller förklaring är det fullständigt oacceptabelt att AA vid flera tillfällen tvingades att lämna urinprov utan att det fanns lagliga förutsättningar för det. Kriminalvården förtjänar därför allvarlig kritik.

text: Det är förstås bra att frivården Linköping redan har vidtagit kompetenshöjande insatser och infört rutiner för att säkerställa att något liknande inte inträffar igen. Jag kan dock konstatera att det här är det tredje ärendet hos JO på relativt kort tid där det kommit fram omfattande brister i flera led vid hanteringen av skyddstillsynspåföljder. Det har handlat om bristfälliga verksamhetsstöd och otillräckliga kontroller såväl som enskilda tjänstemän som felat. I samtliga fall har det drabbat den enskilde, som blivit föremål för insatser som saknat laglig grund. Med hänsyn till vad jag har fått till mig genom de aktuella utredningarna och Kriminalvårdens beskrivningar får jag uppfattningen att det inte är fråga om endast enstaka misstag vid vissa frivårdskontor utan att problemen har en mer systematisk karaktär. Det gör mig mycket bekymrad och jag ser det som absolut nödvändigt att myndigheten snarast utreder vilka åtgärder som behöver vidtas för att komma till rätta med detta och sedan prioriterar arbetet med att genomföra dessa.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Katarina Påhlsson. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Seniora rättssakkunniga Mattias Karlsson har föredragit ärendet och byråchefen Catrine Björkman har deltagit i beredningen.