avgjordAv: Cecilia Nordenfelt

nyckelord: Dokumentation Rättelse

title: Anmälan mot Försäkringskassan om felaktigheter i underrättelser om beslut i ärende om sjukersättning, m.m.

text: Anmälan

text: AA klagade i en anmälan på Försäkringskassan, dåvarande försäkringskontoret Lund. Hon anförde huvudsakligen följande. I ett meddelande om provisoriskt beslut om sjukersättning i maj 2007 uppgavs felaktigt att halv sjukersättning beviljats i stället för hel. Hon har dessutom fått en underrättelse om beslut som innehöll uppgifter som avsåg en annan person.

text: Utredning

text: Försäkringskassans akt begärdes in och granskades. Försäkringskassan anmodades därefter att yttra sig över vad som framfördes i AA:s anmälan. I remissvaret anförde Försäkringskassan, genom länsdirektören BB, följande (de i remissvaret angivna bilagorna har utelämnats här).

text: Bakgrund

text: AA tillerkändes hel tidsbegränsad sjukersättning med stöd av

text: 16 kap. 1 § andra stycket lagen (1962:381)

text: om allmän försäkring (AFL) för tiden september 2005 april 2007. AA ansökte den 12 januari 2007 om förlängd sjukersättning.

text: Länskontorets utredning

text: I handläggningsjournal beskrivna händelser i ärendet mellan den 12 januari och den 13 december 2007 i det aktuella ansökningsärendet Den 12 januari ingav AA en ansökan om förlängd hel sjukersättning. Den 18 maj antecknade föredraganden CC (i det följande föredraganden) i journalen att hon fattar ”Provisoriskt beslut avseende längst för tre månader”. Det interimistiska beslutet var fattat med stöd av 20 kap. 2 a § AFL. Den 21 maj sände handläggaren DD (i det följande handläggaren) under-rättelse om beslutet med uppgift om att halv sjukersättning beviljats fr.o.m. maj 2007 och längst t.o.m. augusti 2007 i avvaktan på slutligt beslut. Av misstag kom det att i texten stå att det var halv sjukersättning som beviljats. Beslutsunderrättelsen hade framtagits av handläggaren och den felaktigt angivna ersättningsnivån uppmärksammades inte av föredraganden då hon undertecknade beslutsunderrättelsen. Den 24 maj antecknade handläggaren att felet uppmärksammats. Ny underrättelse sänds ut samma dag.

text: Den 23 juni mottog handläggaren e-post från AA i vilken hon lämnar vissa upplysningar om sin situation. Den 30 juli inkom yttrande från försäkringsläkare, vari det bl.a. anges att den bedömningen gjorts att AA hade halv arbetsförmåga i ett fysiskt lätt arbete där hon kunde växla mellan sittande, stående och gående. Den 1 augusti lämnades ärendet enligt rutin till föredraganden för granskning. Den 2 augusti antecknade föredraganden i journalen att ”Jag fattar provisoriskt beslut avseende längst för tre månader”. Samma dag expedierade handläggaren beslutsunderrättelse om det interimistiska beslutet. I underrättelsen angavs att halv sjukersättning beviljats fr.o.m. augusti 2007 och längst t.o.m. oktober 2007 i avvaktan på slutligt beslut. Samma dag företog handläggaren även kommunicering av föredragnings-PM jämte bilagor med tidsfrist för yttrande t.o.m. den 18 augusti. Den 6 augusti kontaktades handläggaren av AA, som – enligt journalanteckningen – var missnöjd med beslutsförslaget på halv sjukersättning. Den 7 augusti gjorde föredraganden en anteckning om att hon ringt upp AA i anledning av att denna till enhetschef framfört klagomål mot handläggaren för att ha felbehandlat hennes ärende. Föredraganden upplyste AA om möjligheten att i yttrande framföra det hon ville framföra i anledning av kommuniceringen samt om möjligheterna att överklaga såväl det provisoriska beslutet som det kommande slutliga beslutet. Upplysning om möjlighet till personligt företräde inför socialförsäkringsnämnden lämnas också. Beträffande de formella fel och brister som AA ansåg ha förekommit hänvisade föredraganden till möjligheten att göra JO-anmälan. Föredraganden antecknade att AA var mycket upprörd och ansåg att hon endast fått tala med okunniga chefer och handläggare. Den 8 augusti inkom e-postmeddelande från AA till handläggaren med önskemål om att denne skulle kontakta en namngiven tjänsteman på Arbetsförmedlingen på ett angivet telefonnummer. Handläggaren antecknade att han två gånger ringt det angivna telefonnumret och mötts av telefonsvarare och att han lämnat sitt namn och direktnummer och bett att få bli kontaktad, vilket inte skedde. Samma dag inlämnades ett antal handlingar till kontoret, nämligen yrkande om förlängd tidsfrist för yttrande efter kommuniceringen, underlag för detta yrkande, AA:s beskrivning av sina besvär, kopia av en rehabiliteringsutredning den 19 mars 2003 (som Försäkringskassan f.ö. redan förfogade över och som funnits med i det kommunicerade materialet) samt sista sidan av det föredragnings-PM som kommunicerats. Den 9 augusti sände handläggaren en skrivelse till AA där han meddelade att han hade beslutat att bevilja anstånd med yttrande efter kommunicering t.o.m. den 4 september. Den 15 augusti överklagade AA det interimistiska beslutet den 2 augusti. Den 20 augusti besökte AA försäkringskontorets kundtjänst med yrkande om att få förlängt anstånd med yttrande eftersom hon inte fått tid hos sin läkare förrän den 12 september. Den 28 augusti kontaktades AA av en tjänsteman vid kundtjänst och uppger då att hon påföljande dag skall träffa enhetschefen EE och att hon återkommer i anståndsfrågan därefter. Den 29 augusti sammanträffade AA, biträdd av sin make, med enhetschefen EE. Vid mötet beslutade EE att bevilja förlängt anstånd med yttrande efter kommunicering till den 30 september. Anteckning från mötet bifogas som bilaga 1. Den 4 oktober inlämnades ett antal handlingar, bl.a. ett läkarutlåtande daterat den 12 september. Ärendet granskades därefter av föredraganden och uppsattes till avgörande i socialförsäkringsnämnd den 24 oktober. Den 16 oktober skickas skrivelse till AA med kallelse till nämndens sammanträde. Den 24 oktober behandlades ärendet och beslut meddelas i det samma dag justerade protokollet.

text: Transumt ur protokollet bifogas som bilaga 2. Den 31 oktober skickades underrättelse om socialförsäkringsnämndens beslut. I beslutsunderrättelsen kom det att tas in text från ett annat ärende som hade behandlats vid samma sammanträde. Den felaktiga texten (namnen här avidentifierade) lyder: AA och hennes make FF närvarande enligt

text: 14 § förvaltningslagen

text: varvid de i huvudsak anförde till vad som tidigare anförts i ärendet. Uppgav att sonen inte följde sin vikt och längdkurva varför remiss till sjukhuset hade gjorts och att man nu avvaktade kallelse för undersökning. Nämnden beaktade det anförda men fann inte skäl för annan bedömning. Sedan AA kontaktat enhetschefen EE med påpekande om felet i beslutsunderrättelsen lämnades saken till föredraganden. Den 5 november kontaktades AA av föredraganden, som beklagade det inträffade felet i beslutsunderrättelsen. I journalanteckning från samtalet antecknade föredraganden att AA inte önskade samtala med henne, inte mådde bra (...). Den 6 november skickade föredraganden en skrivelse till AA där felaktigheten i beslutsunderrättelsen beklagades och till vilken bifogades ett utdrag ur protokollet. Den 20 november beslutade Länsrätten i Skåne län i mål 8698-07 att avskriva målet om det överklagade interimistiska beslutet om sjukersättning den 2 augusti. Skälet härtill var att Försäkringskassan hade ersatt det interimistiska beslutet med slutligt beslut i saken. Den 5 december överklagades det slutliga beslutet i ansökningsärendet. Den 13 december vidarebefordrades överklagandet till Länsrätten i Skåne län.

text: Länskontoret har den 30 januari 2008 hört föredraganden och handläggaren

text: De interimistiska besluten I bestämmelsen i 20 kap. 2 a § AFL stadgas om interimistiska beslut och där sägs – såvitt här är av intresse – att om det inte utan betydande dröjsmål kan avgöras om rätt till ersättning föreligger, men det finns sannolika skäl för att sådan rätt föreligger skall Försäkringskassan besluta att ersättning skall betalas ut med skäligt belopp om detta är av väsentlig betydelse för den försäkrade. I bestämmelsens lydelse före januari 2008 angavs i sista stycket att i ärenden som skulle avgöras av socialförsäkringsnämnd kunde sådana beslut fattas av tjänsteman under förutsättning att nämnden givit bemyndigande härtill. Sådant bemyndigande hade givits till alla föredragandena i länets socialförsäkringsnämnder. Bestämmelsen anger att interimistiskt beslut skall avse utbetalning med skäligt belopp. Vid sådant förhållande måste givetvis ett interimistiskt beslut om sjukersättning även omfatta vilken grad av sjukersättning man beslutat om. Av anteckningar i aktens handläggningsjournal ser man emellertid att det inte i något av de två besluten föredraganden fattat angivits vilken ersättningsnivå som det beslutats om. I dokumentationen anges bara den tid man beslutat att ersättning skulle utges. Storleken av sjukersättningen angavs endast i underrättelserna om besluten. Det förelåg således bristande överensstämmelse mellan de i aktens journal dokumenterade interimistiska besluten och de underrättelser om dessa beslut som expedierats. Även om dokumentation således saknas hade nivån på sjukersättningen i det första beslutet uppenbarligen bestämts till hel ersättning och i det andra beslutet bestämts till halv ersättning. Vad gäller den bristfälliga dokumentationen anförde föredraganden att nivån var avsedd att framgå av beslutsunderrättelserna, men insåg att storleken av ersättningen skulle ha angivits i det i journalen antecknade beslutet. Vad gäller ersättningsnivåerna förklarade föredraganden att skälet till att det första beslutet gällt hel ersättning varit att den utredning som då funnits gjort att hel ersättning framstått som skälig. Grunden till att det i det andra beslutet bestämt lägre ersättningsnivå hade varit att det som försäkringsläkaren hade uttalat betr. omfattningen av nedsättningen

text: av AA:s arbetsförmåga gjort att utredningen vid den tidpunkten medfört att halv ersättning framstått som skälig. När det gäller verkställighet av föredragandens första interimistiska beslut den 18 maj upplyste handläggaren att han tolkat föredragandens anteckning så att hon hade beslutat om hel sjukersättning. Detta då hon inte hade angivit något annat. Omständigheten att han skrivit halv sjukersättning i beslutsunderrättelsen kunde han inte förklara på annat sätt än att det varit ett rent misstag. Han hade uppdagat misstaget – såvitt han nu kunde erinra sig – när AA kontaktat honom på telefon och ifrågasatt om det varit riktigt att hon skulle ha halv sjukersättning mot bakgrund av att hon ju tidigare haft hel ersättning. Någon anteckning från detta samtal hade inte gjorts. Handläggaren kunde inte erinra sig om man närmare diskuterat tillämpningen av bestämmelsen i 20 kap. 2 a § AFL. Han uppgav att han vore fullt medveten om att det inte förhåller sig så att ett provisoriskt förordnande om förlängning nödvändigtvis måste gälla samma ersättningsnivå som tidigare beviljats (jmf. bilaga 1 gällande vad AA påstått sig ha fått besked om). Handläggaren förmodade att samtalet ägt rum den 24 maj eftersom det var då han gjort anteckningen om den felaktiga beslutsunderrättelsen. När det gäller verkställigheten av föredragandens andra interimistiska beslut den 2 augusti erinrade sig handläggaren att han hade hört sig för hos föredraganden mot bakgrund av vad försäkringsläkaren yttrat och hade frågat vilken grad av sjukersättning det beslutats om. Han hade då fått beskedet att beslutet gällde halv ersättning och att skälet varit det försäkringsläkaren hade yttrat. Någon anteckning om samtalet eller om det besked han fått gjordes inte. Såvitt handläggaren nu kunde erinra sig hade AA vid telefonsamtalet den 6 augusti i anledning av kommuniceringen även haft invändningar mot att hon i det andra interimistiska beslutet endast fått halv sjukersättning. Handläggaren hade endast en vag minnesbild av att AA gjort invändningar mot beslutet och att han då hade sagt att ersättningsnivån hade att göra med det som uttalats i försäkringsläkarens yttrande. Om det faktiskt förhållit sig så framgår emellertid inte av anteckningen från samtalet.

text: Fel i underrättelsen om Socialförsäkringsnämndens beslut I ärenden där det varit personligt företräde inför nämnden ankom det enligt arbetsrutin på föredragande att utforma beslutsunderrättelsen. Då AA fått företräde inför nämnden ankom det således på föredraganden att sköta utformningen av underrättelsen om nämndens beslut. Det misstag som hon begått genom att i beslutsunderrättelsen ta in text från ett annat ärende från protokollet kunde hon inte förklara med annat än att det varit den mänskliga faktorn.

text: Länskontorets bedömning

text: Utredningen har utvisat att ärendets handläggning i olika avseenden varit bristfällig och att den i vissa delar varit anmärkningsvärt bristfällig.

text: Dokumentation Handläggningsjournalen har i olika avseenden varit otydlig och har även delvis helt saknat anteckningar om händelser och upplysningar som haft betydelse i ärendet och därför skulle ha antecknats. Således har det i föredragandens dokumentation av de interimistiska besluten inte angivits något om den självfallet avgörande frågan om storleken på den ersättning som det beslutats om. Att lämna den frågan åt texten i en beslutsunderrättelse är inte möjligt och dokumentationen har därför varit bristfällig. Handläggarens sätt att sköta dokumentationen lämnar ansenligt övrigt att önska. Besked han fått från föredraganden var av betydelse i ärendet och skulle följaktligen givetvis ha antecknats. Handläggarens i vissa delar knapphändiga och delvis uraktlåtna dokumentation av händelser under handläggningens gång medförde att viktiga omständigheter i handläggningen inte framgår av journalen, varför

text: handläggningen i vissa delar inte är möjlig att följa utifrån dokumentationen i ärendet. En så till den grad bristfällig dokumentation var inte acceptabel.

text: Felaktigheter i underrättelser om beslut De felaktiga beslutsunderrättelserna var självfallet handläggningsbrister, men de får tillskrivas den mänskliga faktorn. När det gäller felet i underrättelsen om Socialförsäkringsnämndens beslut förtjänar det att framhållas att det i den text som hänfört sig till ett annat ärende inte röjts uppgifter som kan ha medfört någon större fara i sekretesshänseende för den enskilde som berördes.

text: Dåligt bemötande I ett gott bemötande ligger självfallet en korrekt handläggning och i vissa delar av handläggningen har det förvisso varit mindre väl beställt med sådan. AA har därför i vissa delar fog för sin kritik. Det var således knappast ett gott bemötande att hon lämnats otydliga och motsägelsefulla besked om sin provisoriska ersättning och att hon till råga på allt sedan fick en felaktigt utformad underrättelse om det slutliga beslutet. AA har genom dessa omständigheter inte blivit behandlad som hon bort ha blivit och har alltså i den delen all rätt att vara kritisk mot bemötandet. AA har även blivit mindre väl bemött genom att inte tydligt ha upplysts om anledningen till de skilda nivåerna i de interimistiska besluten. Bestämmelsen i

text: 20 § förvaltningslagen (1986:223)

text: – FL – om motivering av beslut liksom bestämmelsen i

text: 17 §

text: FL om kommunicering gäller visserligen inte interimistiska beslut, men detta kan rimligen inte hindra att det i ett sådant beslut vid behov åtminstone översiktligt kan anges vilka omständigheter som man tagit i beaktande. Mot bakgrund av den felaktigt utformade beslutsunderrättelsen i det första beslutet hade det funnits anledning att på lämpligt sätt upplysa AA om vilka skälen varit till att man i det andra interimistiska beslutet funnit att halv sjukersättning var skälig ersättning. Föredraganden menade att det hade varit olämpligt att i det skede ärendet befann sig föregripa det slutliga beslutet genom att i det interimistiska beslutet gå in på de försäkringsrättsliga bedömningar som skulle komma att göras i det slutliga beslutet. Det anförda är visserligen bestickande, men inverkar inte på bedömningen att omständigheterna i AA:s ärende varit sådana att det varit rimligt att man på lämpligt sätt upplyst henne om bakgrunden till att det i det andra interimistiska beslutet bestämts en lägre ersättningsnivå än i det föregående beslutet – se 4 och 7 §§ FL. Det kan ha förhållit sig så att AA blivit upplyst av handläggaren, men mot bakgrund av total avsaknad av dokumentation om detta och mot bakgrund av handläggarens ytterst vaga minnesbild kan det på mycket goda grunder antas att någon upplysning inte lämnats. Även om handläggningen således varit behäftad med de ovan berörda bristerna vill Försäkringskassan framhålla att AA mött tillmötesgående vad gäller andra delar av handläggningen. Således har hennes yrkanden om anstånd med yttrande efter kommunicering bifallits och hon har erbjudits och även utnyttjat möjlighet att personligen till enhetschef framföra sina synpunkter på handläggningen liksom upplysts om och även utnyttjat sin möjlighet till personligt företräde inför nämnden.

text: Åtgärder I anledning av vad som förekommit i detta ärende kommer vikten av tydlig och korrekt dokumentation av interimistiska beslut att tas upp med beslutsfattare och detta i synnerhet som interimistiska beslut är tämligen vanliga och det enbart av det skälet därför är viktigt att för framtiden minska risken för misstag och otydligheter av de slag som förekommit i AA:s fall. Även vikten av att vara uppmärksam på situationer där det kan finnas behov av att lämna upplysning om skäl till interimistiska beslut kommer att tas upp. Enhetschefen EE har haft tillrättaförande samtal med handläggaren. I det sammanhanget bör nämnas att till följd av den mycket genomgripande omorganisation som är under genomförande på myndigheten kommer handläggaren att i fortsättningen ha arbetsuppgifter vid vars utförande utrymmet för en upprepning av de fel och brister som förekommit i AA:s ärende kommer att vara avsevärt mindre.

text: Försäkringskassan beklagar djupt de olägenheter och den irritation som den undermåliga handläggningen medfört för AA liksom att hon upplevt sig ha fått dåligt bemötande. AA kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: Dokumentation Av utredningen framgår att Försäkringskassans beslutsfattare (i detta fall föredraganden i socialförsäkringsnämnden) inte antecknade i akten vilken ersättningsnivå som avsågs när de provisoriska besluten om sjukersättning fattades i maj respektive augusti 2007. Efter det att handläggaren efterhört med föredraganden vilken ersättningsnivå som avsågs i beslutet i augusti, antecknades inte heller beskedet denne fick i akten. Såvitt framkommit har vissa kontakter per telefon mellan AA och Försäkringskassan inte heller dokumenterats på det sätt som hade varit önskvärt.

text: Enligt

text: 15 § förvaltningslagen (1986:223)

text: ska uppgifter som en myndighet får på annat sätt än genom en handling och som kan ha betydelse för utgången i ärendet antecknas av myndigheten, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Det får dock i praxis anses belagt att också uppgifter som rör ärendets gång, t.ex. kontakt med parter, andra personer eller myndigheter, bör antecknas (se t.ex. JO:s beslut den 3 mars 2005, dnr

text: Jag konstaterar sammanfattningsvis att dokumentationen har varit bristfällig i vissa avseenden. Försäkringskassan kan inte undgå kritik för sin underlåtenhet.

text: Underrättelser om beslut JO Pennlöv anförde i JO 1997/98 s. 406 följande i ett ärende som gällde bristande överensstämmelse mellan socialförsäkringsnämnds protokoll och av försäkringskassa utsänt beslutsmeddelande. En underrättelse om ett beslut ska självfallet korrekt återge beslutets innehåll. För det fall att underrättelsen är felaktig eller ofullständig ska rättelse ske med stöd av allmänna principer. Detta kan företrädesvis ske genom att försäkringskassan till den enskilde skickar en skrivelse, i vilken felaktigheten eller ofullständigheten påpekas och tillrättaläggs. Vidare bör en rättelse göras på det felaktiga eller ofullständiga beslutsmeddelandet, som sedan signeras och dateras. Alternativt kan en hänvisning till den särskilda skrivelsen göras på beslutsmeddelandet. När det gäller den felaktiga underrättelsen om det provisoriska beslutet den 18 maj 2007 skickade kassan en ny underrättelse den 24 maj 2007. AA fick dock i samband med detta inte någon skrivelse där felaktigheten i underrättelsen den 18 maj 2007 särskilt påpekades. I stället såg det ut som om kassan hade fattat ett nytt provisoriskt beslut. Kassan borde, i samband med att en ny beslutsunderrättelse skickades ut, ha klargjort att den första underrättelsen var felaktig och att det nu var fråga om en rättelse.

text: Försäkringskassan skickade den 31 oktober 2007 en underrättelse om socialförsäkringsnämndens beslut den 24 oktober 2007. Underrättelsen innehöll bl.a. information om en annan persons ärende. Den 6 november 2007 skickades en

text: skrivelse till AA där det inträffade beklagades samtidigt som underrättelsen – med uppgifterna som rörde en annan persons ärende överstrukna – och ett utdrag ur protokollet från socialförsäkringsnämndens sammanträde bifogades. Det är naturligtvis inte bra att en enskild får ta del av uppgifter som rör en annan försäkrad, men Försäkringskassan får anses ha gjort vad som ankommit på kassan för att därefter rätta till misstaget. Övrigt Försäkringskassan har i sitt remissvar uppgivit att AA blivit mindre väl bemött genom att hon inte tydligt blivit upplyst om anledningen till de skilda ersättningsnivåerna i de provisoriska besluten den 18 maj och den 2 augusti 2007. Vidare ansåg kassan att omständigheterna i AA:s ärende hade varit sådana att det hade varit rimligt att man på lämpligt sätt hade upplyst henne om bakgrunden till att det i det andra provisoriska beslutet bestämdes en lägre ersättningsnivå än i det föregående beslutet. Det hade naturligtvis varit önskvärt om kassan hade gjort dessa klarlägganden, men jag finner inte tillräcklig anledning att kritisera kassan i denna del. Jag noterar härvid att AA samma dag som det provisoriska beslutet fattades den 2 augusti 2007 kommunicerades kassans föredragningspromemoria jämte bilagor inför det slutliga beslutet och således på så sätt kunde ta del av förslaget till slutligt beslut och motiveringen till att ersättningsnivån skulle uppgå till halv tidsbegränsad sjukersättning och inte hel.

text: Ärendet avslutas med gjorda uttalanden.


avgjordAv: Mats Melin

publisher: Justitieombudsmannen

title: Anmälan mot Tullverket om kontroll av EU-medborgare vid inresa från ett annat Schengenland

org: jo

text: Anmälan

type: rubrik

text: AA klagade på Tullverket. Han anförde bl.a. följande. Han och åtminstone tre andra resenärer från samma flygplan blev utsatta för en systematisk och slumpmässig kontroll. Detta är inte tillåtet avseende EU-medborgare som reser inom Schengenområdet. När han frågade om skälet för visitationen fick han endast till svar att ”vi har befogenhet för detta”. Tulltjänstemannen legitimerade sig inte och presenterade sig inte med namn. Hans handbagage undersöktes. Därefter fördes han till ett undersökningsrum för genomsökning av kläderna och eftersökande av föremål på kroppen. Vidare kontrollerades hans pass. Han fick själv packa ihop sina tillhörigheter efter visitationen.

type: stycke

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Tullverket för yttrande. I remissvaret anförde Tullverket, huvudkontoret, genom generaltulldirektören BB, följande.

text: Ärendet

text: Tullverket har anmodats att yttra sig över vad AA (klagande) framför i anmälan till JO angående en tullkontroll på Skavsta flygplats den 12 november 2007. Anmälan omfattar ett flertal påpekanden och klagomål:  att klagande utsatts för systematisk, slumpmässig visitering  att ingen förklaring gavs av tulltjänstemannen till varför just klagande togs ut för kontroll  att klagande blivit kränkt då pass kontrollerats trots att resan skedde inom s.k. Schengenområde  att tulltjänstemannen inte legitimerat sig eller presenterat sig med namn  att klagande själv fått ombesörja återinpackningen av visiterade tillhörigheter

text: Gällande bestämmelser

text: De bestämmelser som reglerar en tulltjänstemans befogenheter att utföra tullkontroll vid s.k. inre gräns återfinns bl.a. i lagen (

text: ) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen (inregränslagen). Enligt inregränslagen ska Tullverket kontrollera att vissa särskilt angivna varor, såsom bl.a. narkotika och vapen, inte förs in eller ut ur landet i strid mot ett förbud eller villkor.

text: Kontrollerna vid inre gräns får, enligt 2 § inregränslagen, inte ske vare sig stickprovs- eller slumpmässigt. Av 5-6 §§ inregränslagen framgår att tulltjänsteman bl.a. har rätt att stoppa transportmedel och personer, ställa frågor till den som kommer från eller avreser till ett land som är medlem i Europeiska unionen om medförda varor och begära andra uppgifter som behövs för kontrollen. Den som är skyldig att stanna ska på begäran lämna uppgifter och visa upp de handlingar, t.ex. biljett eller andra resedokument, som behövs för kontrollen. En tulltjänsteman får med stöd av 7 § inregränslagen undersöka bl.a. en resenärs bagage, portfölj eller handväska. Av 13 § inregränslagen framgår bl.a. att den vars uppgifter ska kontrolleras eller för vars räkning varan införs eller utförs ska svara för den transport av varan som behövs samt för uppackning och återinpackning. Tullverkets rätt att utföra kroppsvisitation och ytlig kroppsbesiktning regleras i

text: 27 § lagen (2000:1225)

text: om straff för smuggling (smugglingslagen). Med kroppsvisitation avses en undersökning av någons kläder, såväl utanpå som i fickor och liknande, medan kroppsbesiktning innebär en undersökning av kroppen. Enligt 13 § Tullverkets föreskrifter och allmänna råd (

text: TFS 1999:36

text: ) om personalbestämmelser är en tulltjänsteman skyldig att i sitt arbete uppträda hövligt och hänsynsfullt, iaktta den serviceskyldighet som är föreskriven i

text: och

text: 5 §§

text: förvaltningslagen

text: samt utanför arbetstid uppträda så att Tullverkets eller dess anställdas anseende inte skadas. Av 18 § i samma personalbestämmelser följer att den som är anställd i tullbefattning i arbetet ska kunna styrka sin behörighet genom att visa upp tjänstekort samt på begäran uppge sitt namn och upplysa om vem som är närmast överordnad.

text: Utredning

text: De tulltjänstemän som tjänstgjorde vid tillfället för kontrollen har ombetts yttra sig över händelsen. Ingen av tulltjänstemännen kan emellertid påminna sig vare sig klagande eller den tullkontroll som beskrivs i anmälan. Det fanns vid kontrolltillfället två gruppchefer i tjänst. En av dessa beklagar det faktum att klagande inte bad om att få tala med en överordnad. Om detta skett hade klagande sannolikt direkt kunnat få ett svar på sina frågor.

text: Tullverkets bedömning

text: Systematisk och slumpmässig visitering? Tullverket kontrollerar att vissa särskilt angivna varor inte förs in eller ut i strid med ett förbud eller villkor. Kontrollen avser med andra ord de varor som t.ex. en resenär för med sig vid inresa till Sverige. Det s.k. Schengensamarbetet reglerar kontrollen av personers rätt till in- och utresa i Schengenområdet. Ansvar för denna gränskontroll åvilar polisen. De varukontroller som Tullverket utför vid inre gräns får däremot inte ske vare sig stickprovs- eller slumpmässigt. Grunden för kontroller vid inre gräns är ett s.k. selektivt urval. Ett sådant urval sker på grundval av en tulltjänstemans erfarenheter och intuition, gjorda iakttagelser, underrättelser, tips, riskprofiler och dylikt. Någon misstanke om brott behöver inte föreligga och det selektiva urvalet kan således grundas på relativt triviala omständigheter, t.ex. att en resenär förefaller vara omotiverat nervös eller är ovillig att besvara de frågor som ställs av en tulltjänsteman. Något exakt svar på vad som låg till grund för den kontroll som klagande beskriver kan inte ges eftersom tulltjänstemännen inte minns händelsen. Av redogörelsen ovan framgår emellertid att en rad faktorer kan vara avgörande för ett kontrolluttag. Att, såsom klagande påstår, endast tre personer togs ut för kontroll kan t.ex. ha haft sin grund i att det vid tillfället förekom viss underrättelseinformation eller tips.

text: Kontrolluttaget kan också ha varit motiverat av att resenärerna och klagande uppvisade ett stressat eller nervöst beteende vid passeringen av tullfiltret.

text: Ingen förklaring gavs om varför just klagande togs ut för kontroll Att en tulltjänsteman som stoppar en resenär vid inre gräns måste ha gjort ett selektivt urval framgår av gällande bestämmelser. Det finns dock inte någon föreskriven skyldighet för en tulltjänsteman att informera den kontrollerade om skälet till varför just denne stoppas. Att en sådan förklaring inte ges kan också vara motiverat av att ett kontrolluttag grundar sig på underrättelseinformation som inte kan lämnas ut med hänsyn till gällande sekretessbestämmelser. Omständigheterna i övrigt kan också förhindra att en förklaring inte ges, t.ex. den rådande arbetsbördan vid kontrolltillfället eller andra händelser i anslutning till kontrollen. Av 13 § Tullverkets personalbestämmelser följer emellertid att en tulltjänsteman är skyldig att i sitt arbete uppträda hövligt och hänsynsfullt och iaktta den serviceskyldighet som är föreskriven i

text: och

text: 5 §§

text: förvaltningslagen

text: . Denna serviceskyldighet omfattar även tulltjänstemän som arbetar inom den brottsbekämpande verksamheten och innebär bl.a. att den tulltjänsteman som stoppar en resenär ska, i den mån det låter sig göras, iaktta den serviceskyldighet som personalbestämmelserna föreskriver. Om inte sekretess eller andra omständigheter förhindrar att en kortfattad redogörelse ges, bör således tulltjänstemannen svara på en resenärs frågor. Om sådant utrymme inte finns ska en tulltjänsteman åtminstone se till att den särskilda broschyr som tagits fram för dessa tillfällen lämnas över till resenären (”Uttagen för kontroll – varför?”). Tulltjänstemannen bör även upplysa resenären om möjligheten att lämna in ett klagomål till Tullverket. Att endast fälla kommentaren ”vi har befogenhet för detta” framstår därför som knapphändigt. En sådan kommentar borde åtminstone ha åtföljts av ovannämnda broschyr.

text: Kontroll av pass En tulltjänstemans befogenhet att kontrollera en resenärs bagage inbegriper även rätten att undersöka plånböcker och resedokument såsom pass. Ett pass får undersökas för att t.ex. kartlägga resvägar och därmed få en bättre uppfattning om vilka platser som den resande har besökt. Syftet med kontrollen får däremot inte vara att kontrollera en resenärs identitet. Det finns inget i anmälan som tyder på att den påstådda kontrollen av klagandes pass var motiverad av andra skäl än de som gällande bestämmelser tillåter.

text: Identifiering av tulltjänstemännen Som framgår av Tullverkets personalbestämmelser ska den som är anställd i tullbefattning i arbetet kunna styrka sin behörighet samt på begäran uppge sitt namn och upplysa om vem som är närmast överordnad. En tulltjänsteman är däremot inte skyldig att på eget initiativ identifiera sig i samband med en tullkontroll. Av anmälan kan den slutsatsen dras att klagande varken bad om att tulltjänstemannen identifierade sig eller om att få tala med närmaste överordnad. Att så inte skedde har beklagats av en av de tjänstgörande gruppcheferna då detta troligtvis hade lett till att klagande fått sina frågor besvarade på plats.

text: Återinpackning Av inregränslagen framgår att den vars uppgifter ska kontrolleras eller för vars räkning varan införs eller utförs ska svara för den transport av varan som behövs samt för uppackning och återinpackning. En resenär ska således själv svara för uppackning och återinpackning av visiterat bagage. Det faktum att tulltjänstemännen vanligtvis väljer att själv packa upp innehållet liksom att ibland även packa tillbaka det, är upp till tulltjänstemannen att besluta om. Att klagande själv fick packa ner innehållet har således stöd i gällande bestämmelser.

text: Sammanfattning Utredningen ger inte stöd för att rikta någon kritik mot tjänstgörande tulltjänstemän. En fullständig bedömning av om de faktorer som låg till grund för det selektiva

text: kontrolluttaget var korrekta eller inte, har dessvärre inte gått att göra då tulltjänstemännen inte minns den specifika händelsen. Det finns emellertid inte något som tyder på att kontrolluttaget skulle ha varit grundat på otillbörliga omständigheter eller att några andra fel skulle ha begåtts i samband med uttaget. Inte heller ger vare sig anmälan eller utredningen något stöd för att åtgärderna skulle ha varit oproportionella i förhållande till syftet med kontrollen. AA kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: Lagen (

text: ) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen ger myndigheten en rätt att kontrollera att vissa varor inte förs över Sveriges gräns mot ett annat EU-land. Av

text: 2 §

text: följer att dessa kontroller inte får utformas på ett sådant sätt att urvalet av vad och vem som kontrolleras sker slumpmässigt. Tullverket har i yttrandet redogjort för hur en tulltjänsteman ska göra detta urval. Frågan behandlades närmare i förarbetena till lagen, se

text: prop. 1995/96:166 s. 55

text: Det har inte gått att utreda orsaken till att AA valdes ut av en tulltjänsteman för kontroll. Ytterligare utredning synes inte kunna ge klarhet i saken. Jag kan således endast konstatera att det som framkommit i den delen inte ger mig anledning att kritisera Tullverket.

text: Enligt AA:s skildring av kontrollen, gavs han ingen information om varför denna företogs. Han borde emellertid, som också Tullverket synes anse, ha fått sådan information i någon form. Tullverket kan inte undgå kritik i den delen.

text: Jag finner inte anledning att kritisera myndigheten för dess hantering av AA:s pass och övriga tillhörigheter eller för att tulltjänstemannen inte på eget initiativ uppgav sitt namn eller visade sitt tjänstekort.

text: Ärendet avslutas.

type: avgorande


nyckelord: Dokumentation Förhör

title: Anmälan mot Södertörns tingsrätt med anledning av att ljudupptagning vid en huvudförhandling i ett brottmål inte fungerade

text: AA framförde i en anmälan klagomål mot Södertörns tingsrätt och uppgav att ljudupptagningarna av förhör vid en huvudförhandling i ett brottmål (B 187-08) inte fungerade. Han uppgav även att det under förhören framkom uppgifter som inte finns återgivna i domen.

text: Handlingar infordrades och granskades. Muntliga upplysningar inhämtades från bl.a. f.d. rådmannen BB och tingsnotarien CC. Från tingsrätten har upplysts att man nu kontrollerat ljudupptagningarna och kan konstatera att inte någon av inspelningarna under den första förhandlingsdagen fungerat och att samtliga inspelningar under den andra fungerat.

text: CC uppgav huvudsakligen följande. Vid tiden för de två huvudförhandlingsdagarna i målet genomfördes uppdateringar i det datoriserade registret för målhantering, kallat Vera, vilket innebar att hela tingsrätten hade problem med ljudinspelningarna. I vissa salar fanns ett alternativt system, ”i-sound”, vilket kunde tas i bruk om Vera inte fungerade. I den aktuella salen fanns dock inte ”isound” installerat. Någon annan alternativ inspelningsutrustning, t.ex. en bärbar bandspelare, fanns inte vid tingsrätten. Efter händelsen installerades, som han uppfattat det, ”i-sound” i alla salar för att inspelning skulle kunna ske även om Vera var ur funktion.

text: BB uppgav bl.a. följande. Han kände vid huvudförhandlingens början till att det skulle bli problem med den digitala ljudinspelningsutrustningen. Han upplyste parterna om detta och de hade inte någon invändning mot att förhandlingen hölls. Försök gjordes att spela in förhören med hjälp av den digitala utrustningen. Som han minns det genomfördes kontroller löpande redan under den första förhandlingsdagen, varvid det framkom att inspelningsutrustningen inte fungerade. Parterna upplystes även om detta och accepterade att förhandlingen fortsatte.

text: Han tänkte inte på möjligheten att dokumentera berättelserna genom att skriva ned dem och ge parterna och den som hörts möjlighet att kontrollera det som skrivits. I efterhand anser han att så borde ha skett. Det rådde viss tidsbrist under

text: förhandlingen. Hovrätten fick, i vart fall genom en notering i anteckningarna från huvudförhandlingen, kännedom om att inspelningsutrustningen inte fungerat.

text: Vid den andra förhandlingsdagen genomfördes, som han minns det, kontroller av inspelningsutrustningen, varvid det framkom att inspelningsutrustningen då åter fungerade.

text: Av utredningen har framkommit att rätten, under den första förhandlingsdagen, känt till att den digitala inspelningsutrustningen inte fungerade och att förhandlingen, sedan parterna underrättats härom och de inte anfört hinder mot huvudförhandling, ändå genomfördes.

text: Enligt

text: 6 kap. 6 § första stycket rättegångsbalken

text: (RB) (i dess lydelse före den 1 november 2008) ska berättelser vid bl.a. tingsrätten som avges i bevissyfte tas upp genom ljudinspelning eller, i den omfattning berättelserna kan antas vara av betydelse i målet, skrivas ned. Om en berättelse dokumenteras genom att skrivas ned ska, enligt andra stycket, vissa bestämmelser om kontroller av berättelsen iakttas. Parterna och den som hörts ska genast få tillfälle att kontrollera det som skrivits. Vidare ska den som lämnat berättelsen tillfrågas om han eller hon har något att invända mot innehållet. En invändning som inte leder till någon ändring ska antecknas. Därefter får det som skrivits inte ändras.

text: Regleringen medger inte att rätten helt underlåter att dokumentera berättelsen eller att en berättelse dokumenteras skriftligen utan att föreskrivna kontroller vidtas. Om inspelningsutrusningen av någon anledning inte fungerar återstår alternativet att dokumentera berättelserna skriftligen. Därvid ska de i

text: 6 kap. 6 §

text: RB föreskrivna kontrollerna av berättelserna vidtas.

text: BB har uppgett att han inte tänkte på möjligheten att dokumentera berättelserna på beskrivet sätt och att han i efterhand anser att så borde ha skett. Ansvaret för att, i den uppkomna situationen, se till att berättelserna dokumenterades på erforderligt sätt har ytterst åvilat honom och han kan därför inte undgå kritik för den bristande dokumentationen av berättelserna.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Cecilia Renfors

title: Kritik mot Stockholms Stadsteater AB för att bolaget gallrat handlingarna i ett avbrutet anställningsärende utan att det fanns stöd för det

sammanfattning: Efter att ett kommunalt bolag avbrutit ett rekryteringsförfarande begärde en av de som hade sökt tjänsten att få ta del av samtliga allmänna handlingar i ärendet. Han fick då beskedet att ansökningshandlingarna inte hade sparats. Efter att ha konstaterat att det saknats stöd för att gallra ansökningshandlingarna vid den tidpunkt som skedde gör JO följande generella uttalanden om gallring i avbrutna anställningsärenden. Misstankar om att anställningsbeslut i offentlig verksamhet fattas på osakliga grunder riskerar att skada allmänhetens förtroende för den offentliga verksamheten. Offentlighetsprincipen fyller alltså en viktig funktion i sådana ärenden. Att ett anställningsärende avbryts innebär inte att intresset av insyn faller bort. Det kan t.ex. inte uteslutas att ett beslut om att avbryta ett rekryteringsförfarande med hänvisning till omdisponering av arbetsuppgifter i själva verket har sin grund i en ovilja att anställa en viss sökande. Det är inte heller uteslutet att ett avbrutet rekryteringsförfarande skulle kunna innefatta diskriminering av en arbetssökande. Ett gallringsbeslut som anger att ansökningshandlingar i ett anställningsärende som avbrutits ska gallras omedelbart skulle därför enligt JO:s mening stå i strid med kravet på att det material som återstår efter gallring ska kunna tillgodose de ändamål som anges i 3 § arkivlagen.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO förde AA fram klagomål mot det kommunala bolaget Stockholms Stadsteater AB (Stadsteatern). Han var kritisk bl.a. mot att Stadsteatern hade gallrat handlingar utan att det fanns grund för det.

text: Av anmälan framgick följande i den del som JO har valt att utreda.

text: Stadsteatern inledde 2017 ett rekryteringsförfarande avseende ett halvtidsvikariat som administratör under perioden september 2017–september 2018. AA sökte tjänsten. Han fick i slutet av augusti 2017 besked om att rekryteringsprocessen hade avbrutits till följd av en omdisponering av arbetsuppgifter inom den aktuella avdelningen. I december 2017 begärde han att

text: få ta del av samtliga allmänna handlingar i det avbrutna anställningsärendet. Stadsteatern lämnade ut en mejlkonversation mellan den person som varit rekryteringsansvarig och AA samt förklarade att det inte fanns några personuppgifter eller ansökningshandlingar bevarade eftersom rekryteringsprocessen hade avbrutits.

text: Utredning

text: Stadsteatern ombads att yttra sig i frågan om gallring av ansökningshandlingarna. Efter att ha gett berörda befattningshavare tillfälle att lämna synpunkter anförde Stadsteatern följande.

text: Stadsteatern mottog en skriftlig begäran från AA 2017-12-28 om utlämnande av allmän handling avseende bland annat ansökningshandlingar för tjänsten ”Klaraadministratör”. Då rekryteringen ej fullföljdes utan förfarandet avbröts fanns det vid tiden för begäran inga ansökningshandlingar sparade enligt ordinarie arkivordning. Anledningen till att handlingarna ej fanns sparade enligt ordinarie arkivordning, var enligt HR-strateg BB […] att

text: diskrimineringslagens

text: bestämmelser ej var tillämpliga eftersom förfarandet avbrutits och tjänsten ej tillsattes. Vid en närmare genomgång av ärendet har dock Stadsteatern funnit de efterfrågade ansökningshandlingarna. Handlingarna var dock ej sparade enligt Stadsteaterns ordinarie arkivordning. Stockholms Stadsarkiv är vad avser arkivfrågor tillsynsmyndighet för Stadsteatern. Då Stadsteatern är ett kommunalt aktiebolag helägt av Stockholms Stadshus AB och en del av Stockholms stad, är

text: arkivlagen (1990:782)

text: tillämplig vad gäller arkivering.

text: Med anledning av kompletterande frågor från JO lämnade Stadsteaterns chefsjurist CC följande upplysningar.

text: När en begäran om att få ta del av allmänna handlingar kommer in till Stadsteatern eftersöks handlingarna där de normalt ska arkiveras. I detta fall kom det fram att BB på HR-avdelningen hade gallrat handlingarna eftersom det inte fanns någon som skulle kunna ha diskriminerats då tjänsten aldrig tillsattes. Handlingarna fanns dock bevarade hos chefen för den avdelning som rekryteringen avsåg. Handlingarna har nu arkiverats enligt Stadsteaterns ordinarie arkivrutiner. Stadsteatern har beslutat att i fortsättningen inte gallra ansökningshandlingar i avbrutna rekryteringsförfaranden.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Allmänna handlingar Grundläggande regler om allmänna handlingars offentlighet finns i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF). Kapitlet genomgick den 1 januari 2019 vissa språkliga och redaktionella ändringar varvid flera av bestämmelserna fick ett nytt paragrafnummer (se SFS 2018:1801). Nedan hänvisas till de paragrafnummer som numera gäller.

text: Enligt bestämmelserna i

text: tryckfrihetsförordningen

text: 2 kap.

text: 4 §§

text: TF) har var och en rätt att ta del av en handling som förvaras hos en myndighet om den har

text: kommit in till myndigheten eller upprättats där, förutsatt att den inte omfattas av sekretess (offentlighetsprincipen). Detta ska i tillämpliga delar gälla också hos aktiebolag där kommuner utövar ett rättsligt bestämmande inflytande (se

text: 2 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen

text: Med handling avses inte bara konventionella handlingar utan också upptagningar som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas med ett tekniskt hjälpmedel (se

text: 2 kap. 3 §

text: TF). En handling i den formen anses förvarad hos myndigheten om den är tillgänglig för myndigheten med teknik som myndigheten själv använder (se

text: 2 kap. 6 § första stycket

text: TF).

text: En handling anses ha kommit in till en myndighet när den har anlänt till myndigheten eller kommit behörig befattningshavare till handa. I fråga om en upptagning som avses i

text: 2 kap. 3 §

text: TF gäller i stället att den anses ha kommit in till myndigheten när någon annan har gjort den tillgänglig för myndigheten på det sätt som anges i

text: 2 kap. 6 §

text: TF (se

text: 2 kap. 9 § första stycket

text: TF).

text: Arkivering och gallring Grundläggande bestämmelser om hur allmänna handlingar ska bevaras samt om gallring och annat avhändande av sådana handlingar får meddelas i lag (se

text: 2 kap. 23 §

text: TF). Bestämmelser om detta finns i huvudsak i

text: arkivlagen

text: En myndighets arkiv bildas av de allmänna handlingarna från myndighetens verksamhet och sådana handlingar som avses i

text: 2 kap. 12 §

text: TF och som myndigheten beslutar ska tas om hand för arkivering. Arkivet ska bevaras så att det tillgodoser rätten att ta del av allmänna handlingar, behovet av information för rättskipningen och förvaltningen samt forskningens behov (

text: 3 § arkivlagen

text: ). Allmänna handlingar i ett ärende som har slutbehandlats hos en myndighet ska arkiveras (3 § arkivförordningen). Huvudregeln är alltså att allmänna handlingar ska bevaras.

text: Allmänna handlingar får dock gallras. Vid gallringen ska det beaktas att arkiven utgör en del av kulturarvet och att det material som återstår efter gallring ska kunna tillgodose de ändamål som anges i 3 § (

text: 10 § arkivlagen

text: ). Det som enligt

text: arkivlagen

text: gäller för kommunala myndigheters arkiv gäller även för arkiv hos kommunala bolag (se

text: 2 a § arkivlagen

text: Kommunfullmäktige i Stockholms stad har beslutat om arkivregler för Stockholms stad (Kfs 2015:27). I 5 kap. 2 § anges att allmänna handlingar får gallras endast med stöd i lag, förordning eller beslut av arkivmyndigheten. Kulturnämnden är arkivmyndighet i Stockholms stad.

text: Kulturnämnden har fattat ett generellt beslut om bevarande och gallring av information inom löne- och personaladministration hos myndigheter i Stockholms stad (

text: ). Där anges bl.a. att information som tillkommer i ett rekryteringsärende ska bevaras men att ansökningshandlingar för sökande som inte fått anställningen får gallras två år efter tillsättningen.

text: Stadsteatern har antagit stadens arkivregler och tillämpar de generella gallringsbeslut som utfärdats av Stockholms stadsarkiv (se Stockholms stadsarkivs inspektionsrapport den 27 maj 2016, dnr 5.1.1 4076/2016).

text: Riksarkivet har överinseende över den offentliga arkivverksamheten och ska bl.a. ge kommunerna råd i arkivfrågor (2 och 5 §§ förordningen med instruktion för Riksarkivet). Riksarkivet och Sveriges Kommuner och Landsting publicerar genom samarbetsorganet Samrådsgruppen för kommunala arkivfrågor gallringsråd för kommunala verksamheter. I publikationen Bevara eller gallra – Gallringsråd för lednings- och stödprocesser i kommuner, landsting och regioner rekommenderas en gallringsfrist på två år när det gäller ansökningshandlingar från den som inte har fått en tjänst.

text: Bedömning

text: Stadsteatern är ett helägt kommunalt bolag. Reglerna i

text: tryckfrihetsförordningen

text: om rätt att ta del av allmänna handlingar hos myndigheter och

text: arkivlagens

text: bestämmelser om arkivvård och gallring gäller därmed för bolaget.

text: De aktuella ansökningshandlingarna blev allmänna handlingar hos Stadsteatern när de kom in dit. När anställningsärendet avslutades skulle ansökningshandlingarna som utgångspunkt ha bevarats i Stadsteaterns arkiv. BB valde i stället att gallra handlingarna. Skälet till detta var att det enligt hans uppfattning inte fanns någon som skulle kunna ha diskriminerats eftersom rekryteringen hade avbrutits.

text: Jag konstaterar att kulturnämndens beslut om bevarande och gallring av information inom löne- och personaladministration inte innehåller något undantag som medger omedelbar gallring av ansökningshandlingar i ett avbrutet rekryteringsförfarande. Någon bestämmelse i lag, förordning eller – såvitt framkommit – i något annat beslut av kulturnämnden som ger stöd för gallringen finns inte heller. Det fanns därför inte stöd för att gallra ansökningshandlingarna vid den tidpunkt som skedde.

text: En felaktig gallring kan äventyra den grundlagsfästa rätten att ta del av allmänna handlingar. Stadsteatern har upplyst om att en kopia av ansökningshandlingarna fanns bevarade hos chefen för den avdelning som rekryteringen avsåg och att handlingarna nu har arkiverats enligt Stadsteaterns ordinarie arkivrutiner. Det är naturligtvis positivt att en kopia av handlingarna numera har arkiverats. Det är dock en brist att ett exemplar av handlingarna inte arkiverades när anställningsärendet avslutades.

text: Stadsteatern kan inte undgå kritik för sin hantering av ansökningshandlingarna.

text: faller bort. Det kan t.ex. inte uteslutas att ett beslut om att avbryta ett rekryteringsförfarande med hänvisning till omdisponering av arbetsuppgifter i själva verket har sin grund i en ovilja att anställa en viss sökande. Jag ser det inte heller som uteslutet att ett avbrutet rekryteringsförfarande skulle kunna innefatta diskriminering av en arbetssökande. Ett gallringsbeslut som anger att ansökningshandlingar i ett anställningsärende som avbrutits ska gallras omedelbart skulle därför enligt min mening stå i strid med kravet på att det material som återstår efter gallring ska kunna tillgodose de ändamål som anges i

text: 3 § arkivlagen

text: Ärendet avslutas.


nyckelord:
Långsam handläggning
Serviceskyldighet

title: Anmälan mot Överförmyndaren i Haninge kommun, angående dröjsmål med att granska årsräkning m.m.

text: Anmälan

text: I en anmälan, som kom in till JO den 3 oktober 2008, klagade AA på Överförmyndaren i Haninge kommun. Han anförde bl.a. följande. Den 26 februari 2008 lämnade han, i egenskap av god man, in en årsredovisning till överförmyndaren med begäran om ersättning för utfört arbete. Först den 21 juli 2008 blev han förelagd att komplettera årsräkningen, trots att han dessförinnan åtskilliga gånger försökt utreda dels om handlingarna kommit överförmyndaren till handa, dels vem som handlade ärendet. Vid tidpunkten för anmälan till JO var granskningen av årsräkningen fortfarande inte klar. Den 21 juli 2008 skickade han en förfrågan per epost till överförmyndaren. Denna besvarades först den 18 augusti 2008.

text: Utredning

text: Överförmyndaren anmodades att yttra sig över anmälan. I sitt remissvar anförde överförmyndaren BB, bl.a. följande.

text: En god man som har till uppdrag att förvalta sin huvudmans ekonomi är skyldig enligt

text: 14 kap. 15 § föräldrabalken

text: att varje år, före den 1 mars, lämna in en redovisning av föregående års förvaltning till överförmyndaren. Tillsammans med årsräkningen ska gode mannen även redogöra för det arbete han utfört under året och har då möjlighet att begära arvode. Beslut om arvode sker därför normalt sett när granskningen av årsräkningen är klar. I

text: föräldrabalken

text: finns det inte reglerat när arvodet till gode mannen ska betalas ut, inte heller regleras när en årsräkning ska vara färdiggranskad. Överförmyndarens målsättning är dock att granska årsräkningarna så snart det är möjligt. Granskningen av årsräkningarna är också en prioriterad arbetsuppgift under stora delar av året. Årsräkningar där ställföreträdaren begär arvode, vilket är merparten, är prioriterade framför övriga årsräkningar. Överförmyndaravdelningen i Haninge består av 2.75 handläggare och en assistent på halvtid. Avdelningen har ca 700 ärenden under sin tillsyn och ca 500 årsräkningar som ska granskas varje år. Under sommarmånaderna är avdelningen bemannad, men periodvis av enbart en handläggare. Under denna tid är därför handläggningstiderna av nödvändighet längre. Avdelningen har telefontid varje dag utom onsdagar, kl. 9- 11. På onsdagar är det istället besökstid kl. 13-15. Övriga tider går det bra att skicka e-post eller lämna meddelande på telefonsvarare. Dessa meddelanden ska besvaras så snart det är möjligt. Vid planerad frånvaro besvaras e-post automatiskt, med information om frånvaron och med hänvisning till andra kollegor.

text: De ca 700 ärenden som handläggs av överförmyndaravdelningen har fördelats jämnt mellan handläggarna på avdelningen. Detta innebär att det är en handläggare som har huvudansvaret för ”sina” ärenden och sköter de löpande uppgifter som uppstår. Övriga handläggare har dock också ett ansvar att se till att dessa ärenden sköts, t ex vid en handläggares frånvaro eller för att effektivisera arbetet och hinna med prioriterade arbetsuppgifter, som t ex årsräkningar. Avdelningen har en ensam överförmyndare, vid namn BB, som är politiskt tillsatt. Hon besöker avdelningen en gång i veckan, eller vid behov. Under sommarmånaderna är normalt sett behovet mindre och besöken sker därför inte nödvändigtvis en gång i veckan. CC är chef för överförmyndaravdelningen, hon arbetar dock inte med handläggning av enskilda ärenden. Enligt dagboksbladet (– – –) i det förevarande ärendet kom AA på besök till avdelningen den 11 juni 2008 och frågade om hans årsräkning hade kommit in. Han träffade då handläggare DD som meddelade att årsräkningen var inkommen men ännu inte granskad. Handläggare EE, som har ärendet tilldelat sig, inledde granskningen av ärendet i juli månad år 2008. Den 17 juli ombads AA brevledes att komma in med kompletteringar för att granskningen skulle kunna slutföras (– – –). AA svarade per e-post den 21 juli då EE var på semester. Kompletterande handlingar inkom från AA den 29 juli. Handläggare FF och CC svarade AA per epost den 18 och den 19 augusti. EE återkom från semester den 25 augusti och kunde den 26 augusti besvara AA:s e-post från den 21 juli. Detta är all kommunikation som avdelningen haft med AA under denna period. AA:s årsräkning blev färdiggranskad den 8 oktober 2008. Samma dag beslutades även om arvode. För övrigt har AA inte bokat tid för möte med vare sig CC eller BB. I mitten av januari varje år, skickar avdelningen ut information till alla redovisningsskyldiga ställföreträdare om att årsräkningen ska ges in före första mars. De får årsräkningsblanketter, redogörelseblanketter och information om vilka handlingar som ska skickas med redovisningen. Av den informationen framgår att kontoutdrag för hela året för transaktionskontot ska lämnas med årsräkningen (se bilaga 3). Samtliga gode män och förvaltare bjuds även in till ett informationsmöte där vi går igenom hur en årsräkning ska upprättas samt vad som ska bifogas. I AA:s årsräkning för år 2007 saknades ett komplett kontoutdrag, varför detta begärdes in i brevet från avdelningen den 21 juli. Avslutningsvis har avdelningen inte möjlighet att bekräfta till ställföreträdare att ingiven årsräkning har diarieförts.

text: Genom telefonsamtal den 11 december 2008 inhämtades bl.a. följande uppgifter från BB. Under sommarsemestern 2008 hade EE ett frånvaromeddelande kopplat till sin e-post. Av detta framgick under vilken period hon var ledig. Meddelandet innehöll även en hänvisning om att den som ville komma i kontakt med myndigheten under hennes frånvaro kunde vända sig till kollegorna på överförmyndaravdelningen.

text: AA yttrade sig över remissvaret och anförde bl.a. att han, under sommaren 2008, inte fick något meddelande om att handläggaren var på semester.

text: Bedömning

text: Granskningen av årsräkning Överförmyndarens kontroll av årsräkningar är huvudmannens garanti för att hans tillgångar används på ett sätt som är till hans fördel. Det är bl.a. därför viktigt att årsräkningarna granskas inom rimlig tid.

text: Av utredningen framgår följande. AA gav den 27 februari 2008 in en årsräkning avseende 2007 för granskning till överförmyndaren. Den 17 juli 2008 förelades AA

text: att inkomma med kompletteringar. Granskningen av årsräkningen var slutförd den 8 oktober 2008. Den tid som gick åt för att granska årsräkningen uppgick således till drygt sju månader. Föreläggande om att komplettera årsräkningen skickades först nästan fem månader efter det att årsräkningen hade getts in. Överförmyndaren kan enligt min bedömning inte undgå kritik för långsam handläggning av AA:s årsräkning. Serviceskyldigheten enligt

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: Av

text: 4 § förvaltningslagen (1986:223)

text: följer att varje myndighet ska besvara frågor från enskilda så snart som möjligt. Enligt

text: 5 §

text: ska myndigheter se till att det är möjligt för enskilda att kontakta dem med hjälp av telefax och elektronisk post och att svar kan lämnas på samma sätt.

text: Av utredningen framgår att AA kontaktade en tjänsteman hos överförmyndaren via e-post och fick svar först en månad senare. Enligt överförmyndaren hade handläggaren ett frånvaromeddelande kopplat till sin e-post, vilket innebar att AA hade blivit informerad om att han kunde vända sig till handläggarens kollegor. AA har å andra sidan hävdat att han inte fått ett sådant meddelande. Överförmyndaren har tillbakavisat AA:s påstående om att myndigheten bl.a. underlåtit att besvara hans förfrågningar om huruvida årsräkningen kommit överförmyndaren till handa. Ytterligare utredning i dessa frågor framstår inte som meningsfull. Jag kan endast konstatera att den utredning som föreligger inte ger stöd för någon kritik från min sida.

text: Vad som i övrigt framkommit i ärendet föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Stf justitieombudsmannen Stefan Holgersson

nyckelord: Anstalt Integritet Sekretess

title: Kritik mot Kriminalvården, anstalten Sagsjön, för hanteringen av handlingar och ett telefonsamtal med sekretesskyddade uppgifter

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO framförde AA klagomål mot Kriminalvården, anstalten Sagsjön. Hon beskrev sammanfattningsvis följande.

text: Hon har skyddade personuppgifter. Anstalten har vid flera tillfällen lämnat ut hennes handlingar till en annan intagen med samma förnamn, och den medintagna har fått ta emot ett telefonsamtal från sjukvården avsett för AA.

text: Utredning

text: JO hämtade inledningsvis in muntliga upplysningar från anstalten. Av dessa framgick bl.a. att hemställningar tillhörande AA m.fl. hittades i en medintagens skåp, och att en barnmorska som kontaktade anstalten för att prata med AA av misstag fick prata med en annan intagen med samma förnamn.

text: Kriminalvården uppmanades därefter att yttra sig över det som AA fört fram och vad som hittills framkommit. I sitt remissvar anförde Kriminalvården, genom regionchefen i region Väst, i huvudsak följande:

text: Utredning

text: Region Väst har inhämtat uppgifter från VO Göteborg Syd genom kriminalvårdsinspektör BB vid anstalten Sagsjön. Av uppgifterna framgår i huvudsak följande. Anstalten medger felaktig hantering av personuppgifter i enlighet med vad som framgår av anmälan. Anstalten har med anledning av detta vidtagit följande åtgärder i verksamheten. Kriminalvårdare på berörd avdelning har informerats om den felaktiga hanteringen. Samtlig personal vid anstalten har informerats om att intagna vid exempelvis utlämning av post och handlingar alltid ska tillfrågas om och identifieras med hjälp av sitt intagningsnummer och att inga personuppgifter får röjas i samband med det. Anstaltens sjukvård har också informerats om den incident som berör dem och har instruerats att alltid vid besök och telefonsamtal säkerställa att det är rätt person genom att kontrollera intagningsnummer eller personnummer.

text: Rättslig reglering

text: Av

text: 35 kap. 15 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: (OSL) framgår att sekretess gäller inom kriminalvården för uppgift om en

text: enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående lider men eller att fara uppkommer för att någon utsätts för våld eller lider annat allvarligt men om uppgiften röjs. Av

text: 25 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: (OSL) framgår att sekretess gäller inom hälso- och sjukvården för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Detsamma gäller i annan medicinsk verksamhet, exempelvis rättsmedicinsk och rättspsykiatrisk undersökning, insemination, befruktning utanför kroppen, fastställande av könstillhörighet, abort, sterilisering, omskärelse och åtgärder mot smittsamma sjukdomar.

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Anstalten har medgett de brister som påtalas av AA i hennes anmälan gällande felaktig hantering av handlingar och uppgifter om hennes personliga förhållanden. Det framgår av utredningen att handlingarna som delats med annan intagen innehållit uppgifter som typiskt omfattas av sekretess. Detsamma gäller för det samtal som skett från sjukvården till en annan intagen med samma förnamn som AA. Att detta skett vid flera tillfällen och även i sjukvårdens verksamhet tyder på att det vid anstalten funnits brister i rutiner och noggrannhet från personalens sida, vilket är allvarligt. Anstalten har på grund av det som inträffat utrett händelserna med berörd avdelningspersonal samt infört en rutin som innebär att intagna alltid ska identifieras med hjälp av sitt intagningsnummer vid exempelvis utdelning av handlingar. Även anstaltens sjukvård har informerats om det inträffade och instruerats att vid sina kontakter med intagna säkerställa att de har kontakt med rätt person. Vidtagna åtgärder bedöms som relevanta och tillräckliga. Uppföljning av utfallet av dessa åtgärder kommer att ske under hösten 2025 av Kriminalvårdens regionkontor i Väst.

text: AA fick tillfälle att kommentera remissvaret.

text: Bedömning

text: Kriminalvården har redogjort för relevant rättslig reglering.

text: Av utredningen framgår att handlingar tillhörande AA, som har skyddade personuppgifter, vid flera tillfällen har lämnats ut till en annan intagen, och att en medintagen har fått ta emot ett telefonsamtal från sjukvården som var avsett för AA. Såväl i handlingarna som vid samtalet förekom uppgifter som typiskt sett omfattas av sekretess.

text: Att intagnas handlingar med sekretesskyddade eller annars känsliga uppgifter lämnats till fel person är ett vanligt förekommande klagomål, och JO har vid upprepade tillfällen framhållit vikten av att kriminalvårdspersonal som hanterar sådana handlingar sköter sitt uppdrag med stor omsorg och noggrannhet (se bl.a. JO 2024 s. 154, dnr 1005-2023 m.fl., och däri gjorda hänvisningar). Motsvarande gäller förstås vid hanteringen av intagnas telefonsamtal. När den intagna som i det här aktuella fallet har skyddade personuppgifter blir risken för negativa konsekvenser vid en ovarsam hantering normalt än större. Det inträffade är således allvarligt, och anstalten Sagsjön förtjänar kritik för detta. Jag noterar att anstalten har vidtagit konkreta åtgärder för att förhindra att liknande incidenter inträffar igen och att åtgärderna kommer att följas upp av regionkontoret, vilket är positivt och framstår som nödvändigt.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av stf JO Stefan Holgersson. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift. Rättssakkunniga Emma Söderberg Majanen har föredragit ärendet och byråchefen Catrine Björkman har deltagit i beredningen.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Lilian Wiklund

title: Kritik mot Barn- och utbildningsnämnden i Helsingborgs kommun för tillämpning av rutiner som strider mot kommunallagen

sammanfattning: Enligt kommunallagen ska s.k. delegationsbeslut anmälas till ansvarig nämnd. Anmälningsförfarandet har betydelse för bl.a. beräkning av överklagandefristen. Barn- och utbildningsnämnden i Helsingborgskommun kritiseras för att nämnden tillämpar rutiner som innebär att vissa delegationsbeslut inte anmäls till nämnden.

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan till JO klagomål mot Barn- och utbildningsnämnden i Helsingborgs kommun angående handläggningen av ett ärende om anställning av en lärare. Hon ifrågasatte vidare rent allmänt om nämndens hantering av ärenden om anställning av lärare möjliggör för en kommunmedlem att få lagligheten av beslut prövad. Hon redogjorde för anställningsprocessen samt för vissa delar av nämndens delegeringsordning, som började gälla den 1 juli 2011. AA pekade på bl.a. den omständigheten att den nya delegeringsordningen innebär att anställning av lärare betraktas som löpande förvaltningsåtgärder som inte behöver anmälas till nämnden. – Till anmälan hade vissa handlingar fogats.

text: Utredning

text: JO anmodade Barn- och utbildningsnämnden att göra en utredning och yttra sig angående vad som i anmälan anförts om den formella handläggningen av ärenden om anställning av lärare. Nämnden gav in ett remissvar av huvudsakligen följande lydelse. Justitieombudsmannen (JO) har i en remiss av den 24 oktober 2011 anmodat Barnoch utbildningsnämnden i Helsingborg (Nämnden) att göra en utredning och yttra sig över vad som anförts i AA:s (Anmälaren) anmälan om den formella handläggningen av ärenden om anställning av lärare. Anmälaren har begärt att JO granskar: 1. Helsingborgs stads agerande i och hantering av tillsättningen av lärare i franska vid Internationella skolan i Helsingborg. 2. Om stadens hantering av tillsättning av lärartjänster – mot bakgrund av den delegeringsordning för Barn- och utbildningsnämnden som antogs den 16 juni 2011 – på ett tillfredsställande sätt möjliggör för kommunens medborgare att få lagligheten i ett beslut att anställa lärare prövad.

text: Med hänvisning till JO:s anmodan får Nämnden anföra följande.

text: 1. Helsingborgs stads agerande i och hantering av tillsättningen av lärare i franska vid The International School of Helsingborg

text: Bakgrund The International School of Helsingborg är en kommunal skola vid vilken i stort sett all undervisning bedrivs på engelska. BB är skolans rektor. I maj 2011 utannonserades en ledig tjänst som lärare i franska vid skolan. Bland de sökande till den aktuella tjänsten återfanns CC och DD. Vid tidpunkten för annonseringen hade CC en tidsbegränsad anställning som lärare vid The International School of Helsingborg. Denna löpte ut den 17 juni 2011. BB beslutade i slutet av juni att åter erbjuda CC en tidsbegränsad anställning som fransklärare vid The International School of Helsingborg.

text: Kommentarer över vad som anförts i anmälan - - -

text: DD:s begäran om laglighetsprövning Den 12 juli 2011 lämnade DD in en begäran om laglighetsprövning till Förvaltningsrätten i Malmö beträffande anställningen av CC Vid denna tidpunkt var emellertid inte den aktuella tjänsten tillsatt, vilket förvaltningsrätten upplystes om den 20 juli 2011. När DD begärde laglighetsprövning hos förvaltningsrätten förelåg således inte något anställningsbeslut att laglighetspröva. Med hänsyn härtill kunde förvaltningsrätten inte annat än avvisa DD:s begäran. Detta förhållande kan Nämnden svårligen lastas för. I sammanhanget kan dock noteras att när den aktuella tjänsten väl blev tillsatt inkom en begäran om laglighetsprövning över anställningen. Detta mål handläggs vid Förvaltningsrätten i Malmö och har i skrivande stund ännu inte avgjorts. - - -

text: 2. Om stadens hantering av tillsättning av lärartjänster på ett tillfredsställande sätt möjliggör för kommunens medborgare att få lagligheten i ett beslut att anställa lärare prövad

text: Allmänt om delegering av nämndsärenden Delegering av nämndsärenden regleras i huvudsak i

text: 6 kap. 33 § kommunallagen (1991:900)

text: . I bestämmelsen anges att en nämnd får uppdra åt t.ex. en anställd hos kommunen att besluta på nämndens vägnar i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden. Hur delegeringsreglerna ska tillämpas är upp till den enskilda kommunen att avgöra utifrån kommunens förutsättningar (se sidan 77 i KU 1976/77:25). Vidare är avsikten med delegeringsbestämmelsen att avlasta nämnderna. Av

text: 6 kap. 35 § kommunallagen

text: (KL) framgår att beslut som har fattats med stöd av uppdrag enligt

text: 6 kap. 33 §

text: KL ska anmälas till nämnderna. Det finns inte någon tidsgräns angiven för när anmälan ska ske. Nämnderna bestämmer själva när och hur anmälningen ska ske och underlåten anmälan påverkar inte ett fattat besluts giltighet (se sidan 449, Kommentaren till

text: kommunallagen

text: , 5:e upplagan, 2011, Dalman m.fl.).

text: Ny delegeringsordning och arbetsinstruktion Den 16 juni 2011 antog Nämnden en ny delegeringsordning med en tillhörande arbetsinstruktion att gälla från och med den l juli 2011. Av dokumenten framgår att beslut av större dignitet och vissa beslut enligt

text: skollagen

text: regleras i den så kallade delegeringsordningen. Beslut som fattas med stöd av delegeringsordningen ska anmälas till Nämnden. Åtgärder av karaktären löpande åtgärder i förvaltningen regleras däremot i dokumentet som benämns arbetsinstruktion. Nämnden har beslutat att åtgärder som vidtas med stöd av arbetsinstruktionen inte ska anmälas till Nämnden.

text: Kommunalrättsligt delas beslut ofta in i kategorierna "beslut i

text: kommunallagens

text: mening" respektive "beslut av rent förberedande eller rent verkställande art". Gränsdragningen mellan dessa två kategorier är ofta svår att göra. Mot denna bakgrund har Nämnden – utifrån ett funktionellt perspektiv – infört en intern kategori benämnd "löpande förvaltningsåtgärder" i arbetsinstruktionen.

text: Arbetsinstruktionen Vilken rättslig status arbetsinstruktionen ska ges är ytterst en fråga för domstolarna – sannolikt kan dokumentet ses som en särskild form av delegering. För Nämnden har avsikten främst varit att skapa en tydlighet kring vilket ansvar en viss position inom förvaltningen medför. Ytterligare ett syfte med arbetsinstruktionen har varit att klargöra arbetsfördelningen mellan de förtroendevalda och de anställda. Arbetsinstruktionen utgör dessutom ett kontrollinstrument för Nämnden eftersom det genom arbetsinstruktionen tydliggörs vilka krav Nämnden kan ställa på olika befattningshavare. Arbetsinstruktionen utgör också ett behörighets- och befogenhetsdokument för de olika tjänstemännen i Nämndens förvaltning inom områdena personal, inköp, arbetsmiljö och regelefterlevnad. Av arbetsinstruktionen framgår exempelvis att förvaltningschefen, skolområdeschefer samt avdelningschefer ansvarar för anställningar – det vill säga tillsättning av tjänster – och löpande personalfrågor inom respektive ansvarsområde. Enligt Nämndens uppfattning saknas skäl att ge tillsättning av lärartjänster någon särställning i detta sammanhang. Således behandlas dessa av Nämnden på samma sätt som andra anställningar.

text: Anmälan till Nämnden En viktig del i arbetet med att ta fram en ny delegeringsordning respektive arbetsinstruktion har varit att bestämma vilka typer av beslut som ska anmälas till Nämnden. Av tids- och effektivitetsskäl är det orimligt att alla åtgärder som vidtas vid Nämndens förvaltning också anmäls till Nämnden. För Nämnden har det dessutom varit angeläget att Nämnden ges möjlighet att fokusera på verksamhetens principiella och viktigare frågor. I detta sammanhang bör noteras att Helsingborgs kommun är kommunens största arbetsgivare och att Nämndens förvaltning i sin tur är kommunens största förvaltning samt att ett mycket stort antal tjänstetillsättningar genomförs varje månad inom kommunen. Uppdelningen i ärenden som ska anmälas respektive inte anmälas handlar sålunda om att på ett bra och trovärdigt sätt fördela de resurser som finns att tillgå inom Nämnden och dess förvaltning. Mot denna bakgrund har Nämnden beslutat att åtgärder som tillhör den löpande förvaltningen inte ska anmälas till Nämnden. Det är givetvis möjligt att ha synpunkter på detta ställningstagande, men enligt Nämndens uppfattning utgör detta en tillämpningsfråga som Nämnden har att avgöra.

text: Information till Nämnden och insyn för kommuninvånarna l sammanhanget är värt att påpeka att det faktum att vissa åtgärder inte ska anmälas till Nämnden inte innebär att tjänstemännens rapporteringsskyldighet till Nämnden upphör. Information om exempelvis anställningar lämnas istället vid löpande verksamhetsrapporteringar. Emellanåt är det också viktigt att anställningsfrågor diskuteras innan beslut fattas – vid sådana förhållanden ska ansvarig tjänsteman tillse att så sker. Tjänstemännens dokumenteringskrav upphör heller inte. Nu som tidigare gäller att det ska finnas ett gott och allsidigt underlag i alla ärenden. Vid anställningar upprättas också alltid ett anställningsavtal. Enligt Nämndens uppfattning utgör anmälningsförfarandet varken det bästa eller enklaste sättet för kommuninvånarna att skaffa sig insyn i den kommunala beslutsprocessen. Anmälningsärendena är många och mycket summariskt beskrivna i nämndsprotokollen. Således är det inte alltid lätt att som kommuninvånare ta till sig anmälningsinformationen i protokollen. Nämnden anser istället att kommuninvånarnas berättigade krav på insyn tillgodoses bättre genom offentlighetsprincipen.

text: Möjligheten till laglighetsprövning Mot bakgrund av de skäl och den arbetsordning som beskrivits ovan är det alltså korrekt att den aktuella tjänstetillsättningen inte anmälts till Nämnden. Vad får då Nämndens beslut att anställningar inte ska anmälas till Nämnden för konsekvenser för möjligheten att få lagligheten av ett beslut att anställa en lärare prövad? Svar: Inga. Svaret utvecklas i det följande.

text: Vilka beslut kan laglighetsprövas? Beslut enligt

text: kommunallagen

text: kan överklagas genom laglighetsprövning. Det är upp till förvaltningsdomstolarna att – ex officio – i varje enskilt fall avgöra om ett visst "beslut" kan tas upp till laglighetsprövning eller inte. Vid denna bedömning har rätten att bestämma huruvida beslutet är ett beslut enligt

text: kommunallagen

text: eller ett beslut av rent förberedande eller rent verkställande art, jfr

text: 10 kap. 2 §

text: KL. Enkelt uttryckt kan man säga att alla beslut i en kommun som inte är av rent förberedande eller rent verkställande art kan laglighetsprövas. Enligt

text: 10 kap. 3 §

text: KL gäller detta dock inte om det i lag eller annan författning finns särskilda föreskrifter om överklagande. Av nyligen tillkommen rättspraxis (Högsta förvaltningsdomstolens dom av den 24 februari 2011 i mål nr

text: HFD 2011 ref. 7

text: ; JO:s anmärkning]) framgår att begreppet "beslut av rent verkställande art" ska tolkas restriktivt. Detta torde innebära att merparten av alla beslut som fattas i en kommun kan bli föremål för laglighetsprövning. Utifrån ett verksamhetsperspektiv är det emellertid ohållbart att kräva att alla sådana beslut ska anmälas till Nämnden. Att en kommun anser att en viss åtgärd utgör ett beslut av rent verkställande art saknar betydelse vid domstolens bedömning. Domstolen ska göra sin egen prövning oavsett kommunens inställning, se

text: RÅ 2006 ref. 78

text: . Det faktum att Nämnden anser att tjänstetillsättningar utgör så kallade löpande förvaltningsåtgärder påverkar således inte möjligheterna för en kommuninvånare att få lagligheten i ett anställningsbeslut prövad eftersom det är domstolen som i varje enskilt fall har att ta ställning till ett besluts överklagbarhet. Utebliven anmälan påverkar inte möjligheten att överklaga I

text: RÅ 2006 ref. 78

text: innebar förhållandet att det ifrågasatta beslutet inte hade anmälts till den aktuella styrelsen inte något hinder för Regeringsrätten att pröva målet. Huruvida ett beslut anmälts till Nämnden eller ej saknar sålunda betydelse för möjligheterna att få lagligheten i beslutet prövad. Konsekvensen av en underlåten anmälan blir, med föreliggande regelverk, att överklagandefristen inte börjar löpa – möjligheten att överklaga påverkas dock inte. I sammanhanget får ånyo framhållas att anledningen till att DD fått sin begäran om laglighetsprövning avvisad av förvaltningsrätten berodde på att den aktuella tjänsten inte var tillsatt vid tidpunkten för begäran om laglighetsprövning. Skälet var alltså inte att Nämnden bestämt att tjänstetillsättningar inte ska anmälas till Nämnden. Mot bakgrund av det anförda anser Nämnden att dess hantering av tillsättning av lärartjänster på ett tillfredsställande sätt möjliggör för kommunens medborgare att få lagligheten i ett beslut att anställa lärare prövad samt att Nämndens agerande inte bör föranleda någon kritik från JO.

text: AA kommenterade remissvaret och gav in vissa handlingar.

text: Bedömning

text: Bestämmelser om delegation finns i

text: 6 kap.

text: 38 §§

text: kommunallagen (1991:900)

text: . Enligt

text: 6 kap. 33 § första stycket kommunallagen

text: får en nämnd uppdra åt ett utskott, åt en ledamot eller ersättare eller åt en anställd hos kommunen att besluta på nämndens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden, med undantag för vissa fall som anges i 34 § och som inte är aktuella här. Vid införandet av den nu

text: gällande

text: kommunallagen

text: anfördes i specialmotiveringen till dessa två bestämmelser (

text: prop. 1990/91:117 s. 204

text: ) bl.a. följande.

text: Med beslut i delegeringsbestämmelserna avses endast beslut i

text: kommunallagens

text: mening. Kännetecknande för ett beslut är bl.a. att det föreligger alternativa lösningar och att beslutsfattaren måste göra vissa överväganden eller bedömningar. I den kommunala förvaltningen vidtas dock också en mängd åtgärder som inte kan anses som beslut i lagens mening. Man talar om rent förberedande åtgärder eller rent verkställande åtgärder. Några klassiska exempel på rent verkställande åtgärder är avgiftsdebitering enligt en fastställd taxa och tilldelning av daghemsplats enligt en klar turordningsprincip. Det får alltså inte finnas utrymme för självständiga bedömningar. Sådan verksamhet ankommer normalt på de anställda. Rätten för de anställda att vidta sådana åtgärder grundas inte på delegering. Den följer i stället av den arbetsfördelning mellan de förtroendevalda och de anställda som måste finnas för att den kommunala verksamheten skall kunna fungera. Praktiskt sett kan en mycket stor del av den kommunala verksamheten antas höra till området ren verkställighet. Ibland kan gränsen mellan vad som hör till beslut i lagens mening och ren verkställighet vara svår att dra. Den förändring som den kommunala verksamheten genomgår genom ökad målstyrning och decentralisering kan leda till att gränsen förskjuts. Fler åtgärder än tidigare kan därigenom komma att hänföras till ren verkställighet. Finns det klara målsättningar för verksamheten är det mycket som talar för att många vardagliga åtgärder inom förvaltningen som i dag rättsligt sett är att anse som beslut kan hänföras till ren verkställighet även om de innefattar ett visst mått av självständigt ställningstagande och inte bara är ett rent mekaniskt verkställande av beslut. Det kan t.ex. gälla interna frågor om inköp, fastighetsförvaltning och personaladministration där intresset av att överklaga genom kommunalbesvär normalt inte kan vara särskilt stort.

text: Beslut som har fattats med stöd av uppdrag enligt

text: 6 kap. 33 § kommunallagen

text: ska, enligt 35 § i samma kapitel, anmälas till nämnderna, som bestämmer i vilken ordning detta ska ske.

text: Enligt

text: 10 kap. 1 § första stycket kommunallagen

text: har varje medlem av en kommun rätt att få lagligheten av kommunens beslut prövad genom att överklaga dem hos förvaltningsrätten för laglighetsprövning. De beslut som kan överklagas är, enligt

text: 10 kap. 2 §, bl.a. beslut av en nämnd, om beslutet inte är av rent förberedande eller rent verkställande art. Ett överklagande ska, enligt

text: 10 kap. 6 § kommunallagen

text: , ha inkommit till förvaltningsrätten inom tre veckor från den dag då det tillkännagavs på kommunens anslagstavla att protokollet över beslutet justerats. I de fall beslut har fattats efter delegation, och om det över beslutet inte har förts särskilt protokoll som har justerats och anslagits, räknas tiden för överklagande från den dag då anslag skedde om justering av protokollet från det sammanträde vid vilket delegationsbeslutet anmäldes hos nämnden.

text: Av det anförda följer att ett delegationsbeslut alltid måste vara formaliserat och att det av nämndens protokoll eller en bilaga till det ska framgå att delegationsbeslutet har anmälts till nämnden. Av protokollet måste kunna utläsas vilka beslut som har återrapporterats, dvs. besluten måste kunna identifieras. Det är lika angeläget att man av protokollet kan sluta sig till vilket eller vilka beslut som har anmälts vid ett visst sammanträde som att man – då man tar del av ett enskilt delegationsbeslut – kan utläsa huruvida, och i så fall när, det anmälts till nämnden. Som en illustration till det sagda kan hänvisas till ett avgörande av Regeringsrätten (

text: RÅ 1988 not 559

text: I beslutet återställde Regeringsrätten försutten besvärstid på den grunden att det i en kommunal nämnds protokoll varit närmast omöjligt för klaganden att identifiera sitt ärende.

text: Av remissvaret från barn- och utbildningsnämnden framgår bl.a. följande. I myndighetens delegeringsordning regleras beslut av "större dignitet" och vissa beslut enligt

text: skollagen

text: . Beslut som fattats med stöd av delegeringsordningen ska anmälas till nämnden. Åtgärder av karaktären löpande åtgärder i förvaltningen regleras i ett dokument benämnt arbetsinstruktion. Nämnden har beslutat att åtgärder som vidtas med stöd av arbetsinstruktionen inte ska anmälas till nämnden. Beslut om anställning av lärare betraktas som en löpande förvaltningsåtgärd och anmäls således inte till nämnden. Information om anställningar lämnas vid löpande verksamhetsrapporteringar. Nämnden anser att kommuninvånarnas krav på insyn tillgodoses bättre genom offentlighetsprincipen än genom anmälningsförfarandet.

text: AA har ifrågasatt om barn- och utbildningsnämndens hantering av anställningsärenden möjliggör för en kommunmedlem att få lagligheten av anställningsbeslut prövad. Nämnden har i yttrandet till JO framhållit att det som är avgörande för om ett beslut kan bli föremål för laglighetsprövning är om det rör sig om ett beslut i

text: kommunallagens

text: mening, och att utebliven anmälan till nämnden inte påverkar överklagbarheten utan att konsekvensen endast blir att överklagandefristen inte börjar löpa.

text: Vid införandet av den nu gällande

text: kommunallagen

text: föreslog regeringen att nämnderna själva skulle få besluta om i vilken utsträckning beslut som fattades med stöd av delegation skulle anmälas till dem. Förslaget innehöll också en bestämmelse om att beslut som inte anmäldes skulle protokollföras särskilt, om beslutet fick överklagas enligt reglerna om laglighetsprövning (

text: prop. 1990/91:117 s. 204

text: f.). Riksdagens konstitutionsutskott inhämtade yttrande från lagrådet över vissa delar av lagförslaget. Beträffande förslaget till bestämmelsen i

text: 6 kap. 35 §

text: yttrade lagrådet följande (

text: bet. 1990/91:KU38 s. 70

text: f.).

text: I 6 kap. 35 § föreslås en uppmjukning av den nuvarande anmälningsskyldigheten när det gäller beslut som har fattats med stöd av delegeringsuppdrag så att nämnderna själva skall få bestämma i vilken utsträckning sådan anmälan skall ske. Enligt paragrafens andra stycke skall vidare beslut som inte anmäls protokollföras särskilt, om beslutet får överklagas enligt föreskrifterna i 10 kap. Lagrådet, som utgår ifrån att det är meningen att justeringen av de särskilt protokollförda besluten fortlöpande skall tillkännages på kommunens eller landstingets anslagstavla, ifrågasätter om den föreslagna ordningen är tillräcklig för att tillgodose medborgarnas möjligheter till insyn i den kommunala beslutsprocessen. Särskilt för en enskild som vill få lagligheten av ett beslut prövad kan förslaget medföra svårigheter att bevaka ett ärende på ett sådant sätt att inte överklagandetiden går förlorad. Från rättssäkerhetssynpunkt finner lagrådet därför att den nuvarande obligatoriska anmälningsskyldigheten är att föredra. Lagrådet föreslog därefter en lydelse av

text: 6 kap. 35 § kommunallagen

text: som godtogs av utskottet och riksdagen och som fortfarande gäller.

text: Motivet för att behålla den sedan tidigare gällande ordningen om skyldighet att anmäla alla delegationsbeslut till ansvarig nämnd var således bl.a. att förfarandet

text: ansågs ha en väsentlig betydelse för medborgarnas möjligheter till insyn i den kommunala beslutsprocessen.

text: JO har tidigare uttalat att beslut om att anställa en lärare för tjänstgöring under ett läsår måste anses vara av sådan vikt och innefatta ett sådant inslag av självständig bedömning att det är fråga om ett beslut i

text: kommunallagens

text: mening, och alltså inte en åtgärd eller ett beslut av rent förberedande eller rent verkställande art (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 2004/05 s. 353). Jag delar den uppfattningen. Följaktligen anser jag att

text: kommunallagens

text: bestämmelser om delegation och överklagande är tillämpliga i sådana fall. Det som nämnden har anfört innebär givetvis inte att myndigheten kan underlåta att följa regleringen i

text: 6 kap. 35 §

text: KL om anmälningsplikt för delegationsbeslut.

text: I sammanhanget vill jag tillägga följande. Den av nämnden tillämpade ordningen innebär att överklagandefristen inte börjar löpa. Det ligger i sakens natur att beslut ska vinna laga kraft och inte för alltid kunna bli föremål för överklagande. Att ett anställningsbeslut inte vinner laga kraft är självfallet negativt ur rättssäkerhetssynpunkt för bl.a. den som beslutet avser. Det kan här också noteras att en domstol vid prövning av ett överklagande enligt lagen inte får beakta andra omständigheter än sådana som klaganden har hänvisat till före klagotidens utgång (

text: 10 kap. 10 § kommunallagen

text: ). Det kan därför ha stor betydelse för processen i domstol att det kan fastslås när tiden för överklagande har gått ut.

text: Jag ser allvarligt på att nämnden i fråga om anställningsbeslut inte följer

text: kommunallagens

text: reglering beträffande delegationsbeslut. Jag förutsätter att rutinerna ses över.

text: Med den kritik som har uttalats avslutas ärendet.


nyckelord: Förundersökning Hämtning Underrättelse

title: Anmälan mot Polismyndigheten i Västmanlands län med anledning av ett beslut om hämtning till förhör m.m.

text: Anmälan

text: AA begärde i en anmälan hit att JO skulle granska Polismyndighetens i Västmanlands län handläggning av ett ärende.

text: Han anförde bl.a. följande. Den 6 april 2005 hämtades han av polis på sin arbetsplats, en skola, utan föregående kallelse till förhör. Han visiterades före färden till polisstationen och fick inte ringa ett telefonsamtal. Vid förhöret frågade han om han var misstänkt för något brott men fick till svar att han endast hördes upplysningsvis. Sedan beslutades dock om husrannsakan i hans lägenhet. För att komma in i lägenheten och även i hans bil tog polisen, utan hans medgivande, nycklar från en privat låda på hans arbetsplats. I lådan, som vid tillfället var öppen, förvarades värdesaker och sekretessbelagda uppgifter om elever på skolan. Samtidigt som husrannsakan ägde rum delgavs han misstanke om brott. Fastän han erkände brotten blev han kvarhållen över natten. – AA begärde att JO särskilt skulle uttala sig om bl.a. hämtningen hade gått korrekt till och om polisen kunde bereda sig tillträde till lägenheten genom att hämta nycklar på arbetsplatsen. För det fall polisen handlat felaktigt begärde AA skälig ersättning.

text: Utredningen

text: Polismyndighetens handlingar i det aktuella ärendet granskades. Vidare genomgicks diarieblad och tvångsmedelsblankett från Åklagarmyndigheten, åklagarkammaren i Västerås. Muntliga upplysningar inhämtades från kriminalinspektörerna BB och CC.

text: Genom utredningen kom fram bl.a. följande.

text: Den 5 april 2005 gjorde en företrädare för en skola i Västerås två polisanmälningar om stölder. En okänd person hade under vissa angivna tider tillgripit datorer m.m. från skolan. Den 6 april inleddes förundersökning och företrädaren för skolan hördes samma dag mellan kl. 09.15 och 09.40. Enligt denne förbryllade inbrotten skolpersonalen bl.a. eftersom det föreföll som om gärningsmannen haft tillgång till skolans passerkort. Det fanns exempelvis inte några spår som tydde på att inbrotten

text: skett utifrån och en av de stulna datorerna hade förvarats i ett utrymme som endast personalen kände till att det fanns en dator i. Skolan hade därför granskat de inloggningar som hade gjorts under den aktuella brottstiden. Dessa in- och utpasseringslistor överlämnades till polisen. Enligt listorna hade AA befunnit sig på skolan vid de aktuella tidpunkterna.

text: Den 6 april kl. 09.50 beslutade kommissarien DD att AA skulle hämtas till förhör; hämtningsbeslutet noterades i arrestantbladet. AA hämtades och hördes upplysningsvis mellan kl. 10.35 och 11.00. I förhöret noterades bl.a. att AA ”uppger att han inte stulit några datorer”, och AA fick också redogöra för sina förehavanden under de angivna brottstiderna. Kl. 12.20 hördes AA igen och delgavs då misstanke om stöld, vilket han förnekade. Med början kl. 13.00 genomfördes husrannsakan, efter beslut av BB, i AA:s bil och bostad. Vid husrannsakan togs ett flertal datorer med tillbehör i beslag. Kl. 13.20 påbörjades ett tredje förhör med AA som då erkände brotten. Samtliga förhör hölls av CC. Kl. 14.30 gjordes ett s.k. skrivbordsgripande och i anslutning till det anmäldes gripandet till åklagaren som beslutade att AA skulle anhållas. Den 7 april 2005 kl. 10.00 hävde åklagaren anhållningsbeslutet. – CC upplyste JO att han trodde att AA hade hämtats i egenskap av misstänkt med hänsyn till vad som kommit fram vid granskningen av in- och utpasseringslistorna.

text: Anmälan remitterades till polismyndigheten för upplysningar och yttrande. Polismyndigheten (länspolismästaren EE) kom in med ett remissvar till vilket hade fogats upplysningar från kriminalinspektörerna CC, FF och BB.

text: CC upplyste bl.a. att AA vid det första förhöret inte var misstänkt för brott men att misstanken mot honom därefter ökade och AA därför vid det andra förhöret var skäligen misstänkt för brott.

text: BB: Den aktuella förmiddagen fick han besked om att AA, efter beslut av DD, hade hämtats till förhör som ”annan”, dvs. utan att vara misstänkt. Den föredragande polismannen redogjorde för omständigheterna kring brottet, bl.a. om loggar som fanns angående in- och utpassering på skolan samt att AA:s namn fanns med där och att dennes tider och antal passeringar verkade underliga. CC fick därför i uppgift att höra AA som annan angående de loggar där hans namn förekom. CC föredrog sedan för honom vad som kom fram under förhöret. För att få mer information pratade de även med de poliser som hämtat AA. Efter detta beslutade BB att AA skulle delges misstanke om stöld. Detta beslut togs troligen strax före kl. 12.20. AA delgavs sedan misstanke om brott. Han fattade därefter beslut om husrannsakan i AA:s bostad. För att kunna genomföra husrannsakan med minsta olägenhet behövdes dock nycklar till lägenheten. Eftersom AA berättade att nycklarna fanns i hans bil beslutade han om husrannsakan i denna. Att polismännen som skulle genomföra husrannsakan inte direkt kom in i bilen hade han ingen vetskap om. Han fattade inte något beslut om husrannsakan på annan plats än i bilen och bostaden.

text: FF, som tillsammans med en kollega verkställde husrannsakan, upplyste bl.a. följande. Vid förhören med AA uppgav denne att nycklarna till hans lägenhet låg i

text: bilen som stod parkerad vid skolan och att bilnyckeln i sin tur fanns i en låda i hans arbetsrum där polisen kunde hämta den. Polismännen var dock inte inne i AA:s arbetsrum utan en anställd på skolan hjälpte dem att hämta bilnyckeln. Lägenhetsnyckeln låg sedan på sätet i bilen.

text: Polismyndigheten gjorde bl.a. följande bedömning.

text: Hämtning till förhör utan föregående kallelse är en ingripande åtgärd. I det aktuella fallet är det polismyndighetens uppfattning att det förelåg kollusionsfara, och att det bl.a. därför fanns lagligt stöd för åtgärden. AA hämtades till förhör kl. 09.55 och i samband med detta företogs en kroppsvisitation med stöd av

text: 19 § polislagen (1984:387)

text: . Det första förhöret genomfördes kl. 10.35-11.00 då han förhördes som annan eftersom han inte var skäligen misstänkt för brott. Så snart AA blev skäligen misstänkt delgavs han misstanke om brott (vilket skedde under det andra förhöret som genomfördes kl. 12.20-12.25). Samtidigt underrättades han om rätten till försvarare och godtog den försvarare som rätten eventuellt skulle utse. Polismyndigheten konstaterar att besluten är fattade i rätt ordning av behörig beslutsfattare, att det förelåg laga stöd samt att erforderlig dokumentation finns i ärendena. Syftet med

text: rättegångsbalkens

text: särreglering av tvångsmedelsanvändning är att skydda den enskilde från godtyckliga ingrepp i dennes rättssfär. Vad avser den reella husrannsakan avseende lägenheten och bilen finner polismyndigheten att dessa beslut är fattade av behörig beslutsfattare, har laga stöd samt att erforderlig dokumentation finns i ärendena. Frågan om det därutöver krävs ett formellt beslut att företa en reell husrannsakan på arbetsplatsen för att komma i besittning av bilnyckeln eller om denna handling kan anses ligga inom ramen för det formella beslutet om den reella husrannsakan i bilen kan diskuteras. Polismyndigheten konstaterar dock att eftersom de materiella förutsättningarna avseende den reella husrannsakan av bilen var uppfyllda vid den aktuella tidpunkten, får också de materiella förutsättningarna för en reell husrannsakan avseende arbetsplatsen/bilnyckeln anses vara uppfyllda. För det fall det skulle krävas ett formellt beslut avseende arbetsplatsen kan polismyndigheten konstatera att det saknas ett sådant dokumenterat beslut. Slutligen vill polismyndigheten tillägga att förundersökningen har bedrivits så skyndsamt som omständigheterna medger.

text: AA kommenterade remissvaret och ifrågasatte bl.a. hur misstankegraden oförklarligt kunde stiga mellan de två första förhören.

text: Enligt åklagarkammarens diarieblad godkände AA i juni 2006 ett strafföreläggande.

text: Upplysningar inhämtades från DD som uppgav att han inte närmare minns det aktuella hämtningsbeslutet eller grunderna för detta, men nu i efterhand är hans uppfattning att AA var misstänkt för brott och att det förelåg en klar kollusionsfara.

text: Bedömning

text: Enligt

text: 23 kap. 7 § andra stycket rättegångsbalken

text: (RB) får den som befinner sig inom en viss väglängd från förhörsplatsen hämtas till förhör utan föregående kallelse om utredningen gäller ett brott på vilket fängelse kan följa och det skäligen kan befaras att han eller hon med anledning av en kallelse genom undanröjande av bevis eller på annat sätt skulle försvåra utredningen (kollusionsfara). I bestämmelsens fjärde stycke föreskrivs att hämtning till förhör av den som skall

text: höras som vittne eller annars utan att vara misstänkt för brott, bör äga rum endast när det föreligger skäl av särskild vikt för en sådan åtgärd.

text: AA hämtades till förhör utan föregående kallelse. Av de granskade handlingarna framgår dock inte vilka omständigheter som låg till grund för beslutet och inte heller om AA redan i detta skede var att betrakta som misstänkt. Det bör framhållas att bestämmelsen i

text: 23 kap. 7 § andra stycket

text: RB inte förutsätter att misstankegraden har nått upp till skäligen misstänkt. DD har inte närmare kunnat erinra sig grunderna för beslutet och polismyndigheten har i remissvaret endast anfört att det förelåg kollusionsfara. Även om dessa uppgifter är knapp-händiga har jag, mot bakgrund av vad som trots allt kommit fram i ärendet, inte någon erinran mot beslutet att hämta AA till förhör. Det kan däremot konstateras att dokumentationen av hämtningsbeslutet varit mycket bristfällig. Naturligtvis skulle samtliga omständigheter som låg till grund för beslutet ha dokumenterats. Som JO många gånger tidigare framhållit är det av stor vikt ur bl.a. kontroll- och rättssäkerhetssynpunkt att beslut om t.ex. användande av ett tvångsmedel dokumenteras på ett fullständigt och korrekt sätt.

text: Det förefaller som om AA vid tidpunkten för hämtningsbeslutet inte betraktades som skäligen misstänkt för stöld. För att en person skall anses vara skäligen misstänkt för ett brott krävs att det föreligger konkreta omständigheter som med viss styrka talar för att personen i fråga har begått den gärning som misstanken avser. Frågan om nivån skälig misstanke har uppnåtts i ett visst fall är av den arten att den ger ett visst utrymme för olika, var för sig godtagbara bedömningar.

text: Enligt min uppfattning kan det emellertid diskuteras om inte AA redan vid hämtningstillfället var skäligen misstänkt för brott och därför också skulle ha delgivits misstanke vid det första förhöret (se

text: 23 kap. 18 § första stycket

text: RB). Min granskning ger nämligen vid handen att det i ett tidigt skede av brottsutredningen fanns vissa omständigheter som tydde på att AA i vart fall skulle ha varit in-blandad i datorstölderna. Polismyndigheten har inte heller lämnat någon förklaring till varför misstankegraden ökade mellan det första och andra förhöret. – BB har uppgett att AA hämtades utan att vara misstänkt. DD har dock uppgett att hans uppfattning nu i efterhand är att AA var misstänkt för brott vid hämtningstillfället, och CC uppgav först till JO att AA troligen hämtades i egenskap av misstänkt men har sedan upplyst att denne inte var misstänkt vid det första förhöret. Det synes således råda viss förvirring i saken. – Enligt min mening kan det ifrågasättas om inte AA redan vid det första förhöret borde ha delgivits misstanke om brott, och därmed också informerats om sin rätt till försvarare (se 12 § förundersökningskungörelsen, 1947:948). På så sätt skulle man ha undvikit att riskera att AA under det första förhöret, medvetet eller omedvetet, skulle komma att lämna för honom själv oförmånliga uppgifter, vilka sedermera kunde komma att användas mot honom vid en straffrättslig prövning, utan att han fått ta ställning till om han önskade biträde av en försvarare under förundersökningen. Det bör också framhållas att AA under det första förhöret synes ha tillfrågats om sin inställning till de anmälda brotten eftersom han då upp-gav att han inte hade stulit några datorer.

text: När det sedan gäller besluten om husrannsakan i AA:s bil och bostad samt det sätt på vilket de ingripande polismännen fick tillgång till bilnycklarna finner jag inte tillräckliga skäl att uttala mig om dessa åtgärder.

text: Vad som i övrigt kommit fram i ärendet föranleder inte heller någon åtgärd eller något uttalande från min sida. Jag kan dock nämna att JO inte är behörig att pröva skadeståndsanspråk.

text: Ärendet avslutas med den kritik som ligger i vad jag nu har anfört.