avgjordAv: Kerstin André

nyckelord:
Barn/ungdom
Objektivitet, opartiskhet, saklighet
Sekretess
Vårdnad

title: I samband med en tvist angående vårdnad om barn anordnade socialförvaltningen s.k. samarbetssamtal. Fråga om den som hade lett samtalen kunde lämna synpunkter på vårdnadsfrågan i en skrivelse till domstolen efter en begäran av den ena parten

text: AA var tidigare gift med BB och de har barn tillsammans. Efter deras skilsmässa 1996 var vårdnaden om barnen gemensam. BB ansökte senare om ensam vårdnad om barnen och tingsrätten förordnade i det målet om att samarbetssamtal skulle äga rum mellan AA och BB. Samarbetssamtalen, vilka hölls av familjeterapeuten CC vid Maria-Gamla stans stadsdelsförvaltning i Stockholms kommun, ledde emellertid inte till enighet mellan parterna utan målet återupptogs. Förutom de fyra samtal som fördes inom ramen för de av tingsrätten beslutade samarbetssamtalen hade parterna ytterligare fem samtal hos CC. Vid förberedelse i Stockholms tingsrätt den 31 januari 2000 företedde BB:s ombud ett yttrande som CC den 27 januari 2000 hade skrivit på begäran av BB. I yttrandet redovisade CC vad som förekommit under samtalen.

text: I en anmälan till JO klagade AA på CC:s agerande att på begäran av BB skriva yttrandet. Han anförde att han anser att CC handlat på ett felaktigt sätt genom att yttra sig på det sätt som han gjort. Därutöver har han gjort gällande att CC brutit mot sin tystnadsplikt genom att i yttrandet redogöra för vad som förekommit under de samtal som parterna fört hos honom.

text: Anmälan remitterades till Maria-Gamla stans stadsdelsnämnd i Stockholms kommun för utredning och yttrande. Nämnden överlämnade som sitt remissvar ett av stadsdelsdirektören DD och tf chefen för barn- och ungdomsavdelningen EE upprättat tjänsteutlåtande, vari anfördes bl.a. följande.

text: Bakgrund

text: Samarbetssamtal erbjuds föräldrar som tvistar om vårdnad/umgänge (FB

text: 6 kap. 18 §

text: ). Tingsrätten kan uppdra åt socialnämnd att föra sådana samtal. Socialtjänsten bedömer själv i vilken form samtalen skall ordnas samt omfattningen och inriktningen av samtalen, samt val av sekretessform – samtal under socialtjänstsekretess (7 kap. 4 § 1 st) eller familjerådgivningssekretess (7 kap. 4 § 2 st). I nu aktuellt ärende har samtalen förts under socialtjänstsekretess. CC, familjeterapeut vid Barn- och ungdomsavdelningen, Maria Gamla stans stadsdelsförvaltning, har i en tvist om vårdnad m.m. fört dels frivilliga samtal (fem

text: gånger) med föräldrarna, dels samarbetssamtal på uppdrag av tingsrätten (fyra gånger). En redovisning av samarbetssamtalen har skickats till tingsrätten i september 1999. Det konstaterades att parterna inte kunnat enas och att fortsatta samtal har bedömts som meningslösa. Inför en muntlig förhandling i tingsrätten i januari 2000 begärde BB förtydliganden och en bedömning av de samtal som genomförts. CC har i skrivelse till henne 2000- 01-27 lämnat en samlad bedömning av de nio samtal han genomfört. Vid den muntliga förhandlingen begärde AA att skrivelsen skulle lämnas utan avseende, då CC yttrat sig till förmån för en part. Den klagande AA anser vidare, att CC brustit mot tystnadsplikten. Den klagande anser att han fått veta, att det som sägs under samarbetssamtalen skulle stanna mellan de närvarande. CC redovisar, att han till föräldrarna klargjort skillnaden mellan de fem frivilliga samtalen och de fyra samtalen som ägt rum på uppdrag av tingsrätten.

text: Förvaltningens synpunkter

text: Den klagande hänvisar i sin anmälan till ett beslut hos JO dnr 3280/1993. Följande avsnitt ur beslutet anser förvaltningen har relevans för detta ärende: Familjerådgivningssekretess torde kunna gälla också för vad som förekommer vid samarbetssamtal vid socialförvaltningen, även om det inte bedrivs inom en självständig verksamhetsgren. När domstol förordnat om samarbetssamtal utan samband med begäran om vårdnadsutredning, torde samtalsledare därför inte utan vidare till domstolen få lämna redogörelse

text: Vilken sekretess som gäller måste bedömas med hänsyn till bl a samtalens inriktning och syfte, formerna för samtalen och huruvida de kan ses som en del av eller ett led i annat ärende hos förvaltningen. De samtal som förts inom stadsdelsförvaltningen har förts under socialtjänstsekretess. Förvaltningen har dock i sin redovisning till tingsrätten över begärda samtal varit ytterst restriktiv. CC har dock handlat felaktigt då han på begäran av BB skickat bedömningar direkt till henne och dessutom inkluderat samtliga nio samtal. Han skulle dels inte ha yttrat sig till förmån för den ena parten och dels ha skickat eventuella bedömningar endast på begäran av tingsrätten. Förvaltningen anser dock att även BB borde ha ställt sin begäran om förtydliganden direkt till tingsrätten. CC har förklarat att tema och innehåll i de nio samtal han fört med BB och AA varit så lika, att han inte insåg att han redovisade något som inte låg inom ramen för de fyra samtalen begärda av rätten. Av de handlingar som föreligger i målet kan konstateras att samtliga berörda har barnens intresse och bästa för ögonen. Föräldrarna har haft svårigheter att komma till en gemensam ståndpunkt under samtalen, men har ändå enats kring beslut om t ex umgänge och boende för barnen. CC har skrivit sitt brev till BB mot bakgrunden att han ansett det viktigt att förhållanden som kommit i dagen under samtalen kunde få en lösning för att barnens situation inte skulle försämras. Förvaltningen anser sammanfattningsvis att fel av det slag som begåtts i detta ärende inte får förekomma och avser att se över rutiner för ärendehanteringen. Förvaltningen kommer även att diskutera valet av sekretess med anledning av JO:s striktare bedömningar. Information och utbildning om bestämmelser om sekretess ska ske regelbundet.

text: AA gavs tillfälle att kommentera remissvaret.

text: JO hade tillgång till CC:s yttrande den 27 januari 2000.

text: I ett beslut den 18 januari 2001 anförde JO André följande.

text: Enligt

text: 7 kap. 4 § första stycket sekretesslagen (1980:100)

text: , SekrL, gäller inom socialtjänsten sekretess för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. I bestämmelsens andra stycke anges att sekretess gäller inom kommunal familjerådgivning för uppgift som enskild har lämnat i förtroende eller som har inhämtats i samband med rådgivningen. Denna senare bestämmelse innehåller inte något s.k. skaderekvisit. Den sekretess som gäller inom kommunal familjerådgivning är alltså starkare än den som eljest gäller inom socialtjänsten.

text: I förevarande ärende är bl.a. fråga om s.k. socialtjänstsekretess eller familjerådgivningssekretess gäller för uppgifter som lämnas i samband med samarbetssamtal. I ett beslut den 15 december 1994, dnr 3280-1993, uttalade JO bl.a. att frågan om ”vilken sekretess som gäller måste bedömas med hänsyn till bl.a. samtalens inriktning och syfte, formerna för samtalen och huruvida de kan ses som en del av eller ett led i annat ärende hos förvaltningen”. Frågan om sekretess vid samarbetssamtal har därefter varit föremål för vissa överväganden vid ändringar av

text: socialtjänstlagen (1980:620)

text: , SoL. Regeringen uttalade därvid bl.a. följande i frågan (

text: prop. 1997/98:7 s. 96

text: f.).

text: Samarbetssamtal är inriktade på barnet, inte vuxenrelationerna, och syftar i första hand till att skapa enighet i frågor om vårdnad och umgänge (se

text: 6 kap. 18 § första stycket föräldrabalken

text: och

text: 12 a § första stycket socialtjänstlagen

text: ). Samarbetssamtalet fungerar närmast som ett led i en utredning eller innefattar en medling mellan parterna i praktiska frågor. Då föreligger inte samma behov av långtgående sekretess. – – – Regeringen anser mot bakgrund av det anförda att sekretessen även fortsättningsvis bör bero på samtalets karaktär (jfr JO:s uttalande i beslut den 15 december 1994, se betänkandet s. 135 f. /omnämnt ovan JO:s anm./). Har samtalet karaktär av familjerådgivning bör den strängare familjerådgivningssekretessen gälla, medan det i andra fall är tillräckligt med s.k. socialtjänstsekretess. Självfallet är det viktigt att det före samtalen klargörs vilken inriktning samtalen skall ha och vad som är syftet med dem. Det är också av vikt att föräldrarna informeras om att samtalens karaktär är avgörande för vilken sekretess som gäller. Det kan således konstateras att för det fall det rör sig om renodlade samarbetssamtal och inte om familjerådgivning bör den vanliga socialtjänstsekretessen gälla för samtalen. Enligt nämnden har också de samarbetssamtal som AA och BB fört hos CC skett under sådan sekretess. Detsamma har enligt nämnden varit fallet såvitt avser de ytterligare fem samtal som AA och BB fört hos denne. Vad som kommit fram här ger mig inte anledning att dra någon annan slutsats.

text: Som angetts i de ovan redovisade förarbetsuttalandena är det emellertid av grundläggande betydelse att föräldrarna informeras om under vilken sekretess som samtalen förs. AA har i det avseendet gjort gällande att CC uppgett att ”det som sägs här stannar mellan dessa väggar”. Det har inte helt kunnat klarläggas vad som förevarit i denna del. Jag vill emellertid rent allmänt påminna om att det inte är acceptabelt att en tjänsteman utlovar att sekretess skall gälla om så inte är fallet. Lika klandervärt är det naturligtvis om en tjänsteman oriktigt utlovar ett strängare sekretesskydd än vad som är tillämpligt i den aktuella situationen.

text: Även om utredningen inte har gett belägg för att kritisera CC för att han utlämnat uppgifter i strid med bestämmelserna om familjerådgivningssekretess är hans handlande inte fritt från invändningar.

text: Socialnämnden har ett övergripande ansvar för att familjer och enskilda får råd, stöd och annat bistånd i den omfattning som de behöver, se

text: 5 § socialtjänstlagen (1980:620)

text: , SoL. Nämnden har ett särskilt ansvar för att bistå föräldrar vid motsättningar dem emellan i frågor rörande vårdnad om och umgänge med barn,

text: 12 a §

text: SoL. Socialtjänsten skall i sådana fall, med utgångspunkt från barnets bästa, i första hand verka för att föräldrarna själva kan lösa tvistefrågorna. Vilka åtgärder som socialtjänsten skall vidta i olika situationer kan inte anges generellt utan får bedömas utifrån omständigheterna i det enskilda fallet.

text: Jag har tidigare haft anledning att uttala mig i frågor rörande såväl lagligheten som lämpligheten av att enskilda tjänstemän inom socialtjänsten utfärdar yttranden på begäran av enskild part att företes i mål och ärenden rörande vårdnad och umgänge med barn, se JO:s ämbetsberättelse 2000/01 s. 329 f. Jag anförde därvid bl.a. följande beträffande intyg av ifrågavarande slag.

text: I

text: föräldrabalken

text: finns regler om hur tingsrätten kan inhämta uppgifter från socialtjänsten innan domstolen fattar beslut om vårdnad eller umgänge. Det bör noteras att sådana yttranden till domstol som avges av socialnämnden, eller av en tjänsteman efter nämndens delegation, som huvudregel skall kommuniceras med föräldrarna innan det ges in till domstolen (se JO:s ämbetsberättelse 1995/96 s. 309 f. och 1996/97 s. 297 f.). Om det aktuella utlåtandet hade utgjort ett sådant yttrande hade det förelegat kommunikationsplikt. Skyldigheten att kommunicera yttranden har tillkommit för att bidra till en rättssäker handläggning. Om en socialnämnd, när tvist föreligger i allmän domstol angående vårdnad eller umgänge med barn, får vetskap om förhållanden som kan vara av betydelse för prövningen kan nämnden underrätta domstolen härom även om domstolen inte har begärt något yttrande. Denna befogenhet torde kunna grundas på bestämmelsen i

text: 42 § socialtjänstförordningen (1981:750)

text: , jfr JO:s beslut den 16 oktober 1997 i ärende 3825-1996. Möjligheten att avge ett sådant yttrande kan emellertid inte tillkomma varje enskild tjänsteman vid en förvaltning utan måste vara en uppgift för nämnden eller den tjänsteman till vilken nämnden delegerat uppgiften. För yttranden av nu aktuellt slag föreligger kommuniceringsskyldighet i samma utsträckning som för yttranden som avges med stöd av

text: föräldrabalken

text: på domstols begäran, se

text: 54 § tredje stycket socialtjänstlagen (1980:620)

text: . Möjligheten att avge yttranden till domstol tillkommer således inte varje enskild tjänsteman vid en förvaltning utan är en uppgift för nämnden eller den eller de tjänstemän till vilka nämnden delegerat uppgiften. Ett sådant yttrande skall också, i enlighet med

text: 54 § tredje stycket

text: SoL, kommuniceras med de berörda.

text: Såvitt framkommit föregicks upprättandet av CC:s yttrande inte av någon begäran från tingsrättens sida. I stället synes yttrandet ha tillkommit efter begäran från BB och det var också ställt till henne. Mot bakgrund av vad jag anfört om möjligheten för nämnden att självmant uppmärksamma domstolen på förhållanden som kan vara av betydelse för prövningen kan det knappast föreligga något skäl att avge yttranden av ifrågavarande slag till någon av parterna i målet.

text: Jag har vidare kunnat konstatera att yttrandet, såvitt framkommit, inte kommunicerats med AA och att han inte heller tillställdes någon kopia av det innan det ingavs och åberopades vid förberedelsen i tingsrätten. Att förvaltningen handlat ”bakom ryggen” på AA måste rimligen ha gett honom skäl att betvivla dess opartiskhet. Mot bakgrund av de viktiga uppgifter som socialtjänsten har vid en konflikt som den aktuella är det angeläget att tjänstemännen handlar på ett sådant sätt att en part i ärendet inte har anledning att misstänka att någon av dem tar ovidkommande hänsyn eller inte är objektiv. CC:s agerande att utfärda yttrandet till BB utan att ha iakttagit de formella regler som gäller för yttranden av ifrågavarande slag innebar en uppenbar risk för att parterna eller någon av dem skulle förlora förtroendet för tjänstemännen vid förvaltningen. Detta kan ytterst leda till att förutsättningarna att, i det berörda barnets intresse, medverka till ett gott samarbetsklimat mellan föräldrarna äventyras.

text: Sammanfattningsvis anser jag således att CC inte borde ha avlåtit yttrandet i fråga. Jag har noterat att nämnden i sitt yttrande till JO haft synpunkter på CC:s agerande och funnit det felaktigt i flera avseenden. Nämnden har även förklarat att rutinerna skall ses över för ärenden av ifrågavarande slag. Jag förutsätter att nämnden vid den översynen beaktar vad jag har anfört ovan.


publisher: Justitieombudsmannen

title: Anmälan mot Gunnarps kyrkliga samfällighet angående handläggningen av en begäran om att få kopior av handlingar, m.m.

org: jo

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en skrivelse den 2 februari 2006 klagade AA på pastorsämbetet i Gunnarps, Gällareds och Krogsereds församlingar. Han begärde att JO skulle granska handläggningen av en begäran om att få ut kopior av handlingar. AA uppgav i huvudsak följande i sin anmälan.

type: stycke

text: Den 17 januari 2006 begärde han skriftligen att få kopior av tre bestämda handlingar ur församlingarnas kyrkoarkiv. Handlingarna lämnades inte ut och han fick inte heller något avslagsbeslut.

text: Till anmälan fogades den skriftliga framställningen om kopia av allmänna handlingar.

text: Utredning

text: Gunnarps kyrkliga samfällighet, bestående av församlingarna Gunnarp, Gällared och Krogsered, anmodades att göra en utredning och yttra sig över anmälan. I remissvaret anförde kyrkoherden följande.

text: Då det saknas personal för dylika arbetsuppgifter kan vi inte tillgodose enskilda individers behov i fråga om s.k. ”släktforskning”. Däremot finns möjligheter att här på plats få tillgång till olika kyrkoböcker (kyrkoarkivet). Detta har jag också muntligen meddelat nämnde AA. AA kommenterade remissvaret.

text: Rättslig reglering

text: JO:s huvuduppgift är att granska att myndigheter och andra som står under JO:s tillsyn följer lagar och andra författningar i sin verksamhet. Svenska kyrkan är sedan årsskiftet 1999/2000 inte del av det allmänna, d.v.s. de kyrkliga myndigheterna har upphört och ersatts av nya organisationsformer. Detta innebär att Svenska kyrkan nu står under JO:s tillsyn endast till den del dess verksamhet avser myndighetsutövning, se

text: 2 § första stycket 3. lagen (1986:765)

text: med instruktion för Riksdagens ombudsmän.

text: Grundläggande regler om allmänna handlingars offentlighet finns i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: . Kapitlet reglerar även primärt frågan om utlämnande av allmänna handlingar. I

text: 6 § lagen (1999:288)

text: om överlämnande av allmänna handlingar till Svenska kyrkan eller någon av dess organisatoriska delar för förvaring, m.m. anges bl.a. att bestämmelser om begränsningar i rätten att ta del av allmänna handlingar och om skyldigheten att iaktta sekretess finns i

text: sekretesslagen (1980:100)

text: Av

text: 2 kap. 17 § tryckfrihetsförordningen

text: och

text: 1 kap. 8 § tredje stycket andra meningen sekretesslagen

text: framgår att Svenska kyrkan och dess organisatoriska delar skall jämställas med myndighet i fråga om befattningen med allmänna handlingar som de förvarar. Detta gäller handlingar som senast den 31 december 1999 har kommit in till eller upprättats hos myndigheter som har upphört och som har haft uppgifter som hänför sig till Svenska kyrkans verksamhet, eller Svenska kyrkans beslutande församlingar.

text: Enligt

text: 2 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen

text: skall en allmän handling som får lämnas ut – som alltså inte omfattas av någon sekretessbestämmelse – på begäran ”genast eller så snart det är möjligt” på stället utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av handlingen. Av

text: 2 kap. 13 § tryckfrihetsförordningen

text: framgår vidare att den som önskar ta del av en allmän handling även har rätt att mot fastställd avgift få avskrift eller kopia av handlingen till den del den får lämnas ut. En sådan begäran skall behandlas skyndsamt. Besked i en utlämnandefråga bör normalt lämnas redan samma dag som en begäran har gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om en sådan fördröjning är nödvändig för att myndigheten skall kunna ta ställning till om den efterfrågade handlingen är allmän och offentlig. Härtill kommer att ett visst dröjsmål är ofrånkomligt om framställningen avser eller fordrar genomgång av ett omfattande material.

text: Som en allmän förutsättning för att en myndighet skall vara skyldig att bistå allmänheten i enlighet med vad som nyss har redovisats gäller emellertid att den som önskar få ut en handling kan precisera vilken handling som avses eller i vart fall kan lämna så detaljerade upplysningar om handlingens innehåll att myndigheten utan större svårigheter kan identifiera den. Myndigheten måste således få klart för sig vilken eller vilka handlingar som avses. Den har å andra sidan i viss utsträckning skyldighet att efterforska en oklart preciserad handling.

text: Om en framställning om att få ta del av en handling inte kan tillmötesgås fullt ut, skall den som begär handlingen underrättas om detta. Han skall också enligt

text: 15 kap. 6 § andra stycket sekretesslagen

text: underrättas om att han kan begära att frågan hänskjuts till myndigheten och att ett formligt beslut av myndigheten krävs för att ett avgörande skall kunna överklagas. Mot myndighetens avslagsbeslut får sökanden enligt

text: 15 kap. 7 § sekretesslagen

text: föra talan.

text: Bedömning

text: JO:s tillsyn över Svenska kyrkan omfattar bl.a. handläggningen av frågor om handlingsutlämnande enligt lagen om överlämnande av allmänna handlingar till Svenska kyrkan eller någon av dess organisatoriska delar för förvaring, m.m.

text: Kyrkoherden har i remissyttrandet uppgett att han muntligen meddelat AA att det på plats fanns möjlighet att få tillgång till de efterfrågade handlingarna. Det är emellertid inte tillräckligt enligt

text: tryckfrihetsförordningen

text: . Jag kan med hänvisning till de nyss nämnda bestämmelserna och med hänsyn till vad som kommit fram i ärendet inte finna annat än att samfälligheten har åsidosatt de grundlagsfästa reglerna om handlingsutlämnande.

text: AA hade redan i sin skrivelse den 17 januari 2006 begärt att få ett skriftligt beslut med fullföljdshänvisning om de begärda handlingarna inte skulle lämnas ut. Samfälligheten borde i den uppkomna situationen om hinder för utlämnande förelegat enligt

text: tryckfrihetsförordningen

text: eller

text: sekretesslagen

text: ha meddelat ett sådant beslut. Annars borde handlingarna på sätt som nyss har beskrivits utan dröjsmål ha lämnats ut till AA. Jag utgår ifrån att samfälligheten vidtar åtgärder för att se till att utlämnande av allmänna handlingar fortsättningsvis sker med föreskriven skyndsamhet och med beaktande av de regler som gäller.

text: Ärendet avslutas med den allvarliga kritik som ligger i det sagda.

type: avgorande


avgjordAv: Mats Melin

nyckelord: Bemötande Disciplinansvar

title: Anmälan mot två polismän vid Polismyndigheten i Hallands län för olämpligt uppträdande i samband med en trafikkontroll

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan till JO klagomål mot Polismyndigheten i Hallands län med anledning av två polismäns uppträdande i samband med en trafikkontroll i Varberg den 8 mars 2008. AA hade filmat en del av händelsen med sin mobiltelefon och fogade inspelningen till anmälan. Av inspelningen framgick huvudsakligen följande ordväxling.

text: AA BB och CC= Polismännen (det görs här inte skillnad på vem av de två polismännen som uttalat sig) [.] AA: Kan jag få det skriftligt att du vägrar lämna legitimation då? BB: Nej. AA: Varför inte? Vad heter du då? BB och CC: Vad fan ska du med det till? Vad ska du veta det för? AA: Nej, det är väl inte hemligt? BB och CC: Vad ska du med den informationen till? Du blir stoppad och kontrollerad av en polispatrull. Vad har du att dölja för någonting? AA: Ingenting, vad har du att dölja då? Jag bara undrar. Hur ska jag veta om ni är poliser om ni inte legitimerar er? BB och CC: Du kan ju gissa en gång, eller hur? AA: Att ni kör en civil bil. BB och CC: Ja. BB och CC: Och vem står den bilen på tror du? AA: Jag vet inte. BB och CC: Kan det vara Rikspolisstyrelsen? AA: Hur ska jag veta det? BB och CC: Du kan ringa Vägverket och kolla. AA: Ja, jag får väl göra det då. BB och CC: Ja, du får väl göra det då.

text: BB och CC: Du kanske misstänker oss för att vi har stulit bilen också. Vi är egentligen två biltjuvar som springer runt med vapen och polisuniform. AA: Ja, jag har ingen aning. BB och CC: Du, AA, om du nu tror dig kunna lagen va, så bör jag rekommendera dig att åka hem och läsa på den lite mer, va. AA: Okej. Så ni har ingen skyldighet att legitimera er? BB och CC: Vi har ingen skyldighet att legitimera oss om (inte) det är uppenbart att vi är poliser. AA: Okej. BB och CC: Och det här är väl tämligen uppenbart, eller hur? AA: Ni kör en civil bil. BB och CC: Till och med för dig. Till och med. Kanske. AA: Ja. BB och CC: Förstår du inte det så kanske vi får åka ned till psyket med dig istället. AA: Vad sa du? BB och CC: Vi kanske får åka ned på psykiatriska kliniken med dig istället, om du inte inser det. BB och CC: Jag kan till och med dra den lagparagrafen för dig [.] AA: Ja. BB och CC: Ja. Har du någon paragraf som du kan rabbla? AA: Nej. BB och CC: Nej, just det. AA: Jag läser inte juridik. BB och CC: Nej. Vi har gått två och ett halvt år, ser du. AA: Ja. BB och CC: Ja. Vi har dessutom jobbat i några år. Har du lämnat skolan än? Grundskolan? AA: Ja, men. BB och CC: Gymnasiet möjligtvis. Va? AA: Ja, faktiskt. BB och CC: Ja, just det. AA: Ja. BB och CC: Du, vi är liksom fel gäng. Vi har lite för mycket skinn på näsan för att bli rädda för en sån jävla liten fjant som dig, faktiskt. AA: Ni behöver inte ta i med förolämpningar.

text: Utredning

text: En händelserapport infordrades från polismyndigheten och muntliga upplysningar inhämtades.

text: Ärendet remitterades till polismyndigheten som anmodades att, efter hörande av de inblandade polismännen (om de kunde identifieras), lämna upplysningar och yttrande över polismännens agerande vid trafikkontrollen.

text: Polismyndigheten (tf. länspolismästaren DD) inkom med ett remissvar, till vilket hade fogats utskrifter av samtal som hållits med de två berörda polismännen, polisinspektören BB och polisassistenten CC.

text: BB uppgav i huvudsak följande. Han har arbetat tillsammans med CC en tid. De känner därför varandra och har utarbetat vissa rutiner, framför allt när det gäller stoppande av fordon. När de stoppade den aktuella bilen ställde han sin tjänstebil bakom det stoppade fordonet och CC gick fram till bilen. Han satt kvar som rutinåtgärd. Efter en stund, när han såg att bilen fortfarande stod på tomgångskörning och CC alltjämt talade med föraren, gick han ur bilen för att se vad som stod på. Han hörde att CC diskuterade med föraren huruvida CC skulle visa sin tjänstelegitimation eller inte. I detta skede hade föraren stängt av motorn och överlämnat sitt körkort. Han förklarade för föraren att tjänstelegitimation ska uppvisas på uppmaning om det råder någon tveksamhet i den delen och då kollegan hade uniform med tillhörande båtmössa och han själv bar uniform, torde det inte ha funnits någon tvekan om att de var poliser. Han medger att det han sade till föraren var olyckligt men kände att på det sätt som denne agerade, genom att inte åtlyda polismannens uppmaningar, samt ytterligare ordväxlingar som han uppfattade som provokationer från förarens sida, så kom hans eget ordval som en reflex. Situationen att bli ifrågasatt på ett mycket forcerat sätt var ovan för honom.

text: CC uppgav i huvudsak följande. Uppdraget var en kommendering i Varberg med anledning av en demonstration mellan höger- och vänstersympatisörer. Han vill minnas att de fick i uppdrag att utföra en fordons- och förarkontroll av den aktuella bilen. Han bad föraren att stänga av motorn och att få se dennes körkort. Föraren hörsammade inte hans uppmaningar utan ordväxling uppstod. Föraren begärde också att få se hans legitimation. Eftersom han hade uniform ansåg han inte att det fanns skäl för honom att uppvisa sin legitimation. Kollegan BB kom fram och deltog i diskussionen med föraren som stängde av motorn och överlämnade körkortet. Föraren ifrågasatte fortfarande varför han, CC, inte ville visa sin legitimation. Han uppfattade föraren som provocerande och kände sig inte tillfreds med situationen. Den gjorda inspelningen belyser bara slutet på en lång ordväxling. Han medger att hans ord var mindre lämpliga men hänvisar till att det inte var en vanlig rutinkontroll. Då han ställde frågor fick han i stället frågor tillbaka från chauffören, vilket upplevdes som ovant.

text: Polismyndigheten gjorde följande bedömning.

text: Av de samtal som hållits med polismännen som genomförde trafikkontrollen framgår att de uppfattade AA:s uppträdande som provocerande. I stället för att få svar på sina frågor fick de motfrågor från AA, vilket upplevdes som ovant av polismännen. Polismännen har beklagat sina ordval men framhåller samtidigt att den inspelade frekvensen endast återger slutet på en lång ordväxling med AA. Polismyndigheten anser, efter att ha tagit del av den inspelade sekvensen, att polismännen inte har levt upp till hur en polisman ska uppträda i sitt arbete. Den omständigheten att inspelningen inte återger hela samtalet med AA förändrar inte polismyndighetens bedömning. Polismännen borde också – såvida inte situationen med fog av polismännen kunnat uppfattas som trakasserier från AA:s sida – oaktat de var iklädda uniform ha visat sina legitimationer på AA:s begäran, särskilt som de vid ingripandet patrullerade i

text: civilt tjänstefordon. Polismyndighetens uppfattning i denna del vinner stöd i flera JO-uttalanden, bl.a. JO 1966 s. 134 och 1968 s. 82, där det framgår att sådan skyldighet i princip föreligger utom i fall då någon i trakasseringssyfte eller annars utan grundad anledning begär att få veta polismannens namn eller om trängande tjänsteuppgifter eller i övrigt särskild omständighet talar mot detta. Polismyndigheten anser sammantaget att polismännen genom sitt agerande och sätt att bemöta AA åsidosatt bestämmelsen i 4 kap. 1 § polisförordningen att uppträda på ett sätt som inger förtroende och aktning. AA kommenterade inte remissvaret.

text: Bedömning

text: Det är naturligtvis en självklarhet att en polisman i sitt arbete ska uppträda på ett professionellt, korrekt och förtroendeingivande sätt. I

text: 4 kap. 1 § polisförordningen (1998:1558)

text: föreskrivs också att anställda inom polisen i arbetet ska uppträda på ett sätt som inger förtroende och aktning. De ska uppträda hövligt, hänsynsfullt och med fasthet samt iaktta självbehärskning och undvika vad som kan uppfattas som utslag av ovänlighet eller småaktighet.

text: De uttalanden från polismännens sida som jag inledningsvis har återgett präglas inte av vare sig hövlighet, hänsynsfullhet eller självbehärskning. Denna slutsats förstärks när det inspelade samtalet avlyssnas. Det framgår då att polismännen inte endast uttalat sig olämpligt utan även att det skett på ett överlägset och arrogant sätt.

text: Som förklaring till sitt uppträdande har BB och CC anfört att de kände sig provocerade och var ovana att bli ifrågasatta. Denna förklaring ter sig svårförståelig, dels eftersom de båda synes ha arbetat som poliser under flera år, dels med hänsyn till att AA:s ifrågasättande – såvitt framgår av inspelningen – uteslutande bestått i en i sansad ton upprepad begäran att polismännen skulle identifiera sig.

text: Det finns här anledning att framhålla, vilket polismyndigheten också gjort, att som JO tidigare uttalat det i princip föreligger en skyldighet för en enskild polisman att i samband med tjänsteutövning lämna erforderliga identitetsuppgifter om inte särskilda omständigheter föreligger, t.ex. risk för trakasserier.

text: Sammantaget anser jag således att de uttalanden som såväl BB som CC fällt vid det aktuella tillfället står i strid med föreskrifterna i 4 kap. 1 § polis-förordningen. Någon omständighet som skulle kunna göra deras uppträdande ursäktligt synes inte föreligga. Polismännen har därför, enligt min uppfattning, åsidosatt sina skyldigheter i anställningen på ett sådant sätt att det bör föranleda disciplinpåföljd för tjänsteförseelse enligt

text: 14 § lagen (1994:260)

text: om offentlig anställning. Jag beslutar därför att överlämna ärendet till Rikspolisstyrelsens personalansvarsnämnd för prövning av denna fråga.

text: Den 25 maj 2009 beslutade Rikspolisstyrelsens personalansvarsnämnd att ålägga BB och CC disciplinpåföljd i form av varning. Beslutet har vunnit laga kraft. JO:s ärende avslutades därefter.


avgjordAv: Cecilia Nordenfelt

title: Kritik mot Försäkringskassan för fortsatt långa handläggningstider och svårigheter att komma i kontakt med myndigheten, m.m.

text: Sammanfattning: I detta initiativärende (dnr 5564-2009) görs en uppföljning av de förhållanden som rådde hos Försäkringskassan under myndighetens omorganisation år 2008. Utredningen visar sammanfattningsvis att situationen i vissa avseenden har förbättrats. Svårigheterna att komma i kontakt med Försäkringskassans personal har minskat märkbart, och handläggningstiderna har i viss utsträckning blivit kortare. Problem med långa handläggningstider kvarstår emellertid även om myndighetens egen uppfattning är att den negativa trenden, med undantag för omprövningsärendena, bröts redan under hösten 2008. Jag konstaterar dock att detta bara delvis återspeglas i JO:s verksamhet och att ett stort antal försäkrade fortfarande får vänta orimligt länge på beslut i sina ärenden. Försäkringskassan har emellertid vidtagit en rad åtgärder för att förkorta handläggningstiderna och förbättra sin service i övrigt. Jag ser positivt på dessa åtgärder och utgår från att de kommer att leda till ytterligare förbättringar.

text: Bakgrund

text: I beslut den 26 januari 2009 (dnr 4346-2008), i ett tidigare initiativärende, uttalade jag mycket allvarlig kritik mot Försäkringskassan för att ha åsidosatt de förvaltningsrättsliga kraven i samband med den genomgripande omorganisation som skedde år 2008. Anledningen till det initiativet var det kraftigt ökade antalet anmälningar om framför allt långa handläggningstider och bristande tillgänglighet hos Försäkringskassan, som kom in till JO under tiden för omorganisationen.

text: Försäkringskassans omorganisation är nu genomförd sedan drygt ett år tillbaka. Anmälningar mot myndigheten har emellertid fortsatt att strömma in. Även under år 2009 har en stor del av klagomålen rört långa handläggningstider och svårigheter att komma i kontakt med Försäkringskassans personal.

text: Nytt initiativ (dnr 5564-2009)

text: Mot ovanstående bakgrund beslutade jag den 12 oktober 2009 att genom ett nytt initiativärende följa upp Försäkringskassans situation och låta myndigheten redogöra för den utveckling som varit och de åtgärder som vidtagits efter mitt beslut den 26 januari 2009. Anmälningarna om lång handläggningstid har under senare tid allt oftare rört omprövningsärenden. Försäkringskassan anmodades därför, inom ramen för detta initiativ, att vid en redogörelse för dagens

text: förhållanden inom respektive ärendeslag även beakta handläggningen av omprövningsärenden.

text: Under perioden den 12 oktober 2009–den 15 mars 2010 inkom drygt 120 anmälningar till JO som bedömdes avse förhållanden som utreddes i detta ärende. Med hänvisning härtill avslutades de flesta av dessa ärenden utan utredning. Undantag gjordes för fem ärenden – typfall – som remitterades och här får illustrera Försäkringskassans problem. Jag återkommer nedan till dem och nöjer mig i övrigt med att konstatera att flertalet av de övriga klagomålen också torde ha föranlett kritik mot kassan om de hade utretts på sedvanligt sätt.

text: De fem typfallen

text: Assistansersättning (dnr 4909-2009) I en anmälan till JO den 3 september 2009 klagade AA på handläggningstiden i ett ärende om assistansersättning avseende BB. Han anförde bl.a. att sex månader hade förflutit utan att Försäkringskassan hade påbörjat handläggningen eller ens utsett en handläggare i ärendet. Bostadsbidrag (dnr 3763-2009) I en anmälan till JO den 6 juli 2009 klagade CC på handläggningstiden i sitt ärende om bostadsbidrag. Hon anförde bl.a. att hon ansökte om bostadsbidrag redan i november 2008 men att hon vid tidpunkten för sin anmälan till JO fortfarande inte hade fått något beslut. I mitten av mars uppmanades hon av Försäkringskassan att inkomma med ytterligare uppgifter. Hon skickade in de begärda uppgifterna. När hon några veckor senare ringde till kassan fick hon beskedet att hennes komplettering inte hade kommit in. CC anförde vidare att hon flera gånger under väntetiden hade ställt frågor till Försäkringskassan utan att få något tillfredsställande svar.

text: Förlängd sjukersättning (dnr 3694-2009) I en anmälan till JO den 1 juli 2009 klagade DD på handläggningstiden i sitt ärende om förlängd sjukersättning och anförde bl.a. följande. Hon ansökte om förlängning innan sjukersättningen löpte ut den 31 maj 2009 men hade fortfarande inte fått något beslut och stod nu utan ersättning. Försäkringskassan hade, trots hennes begäran därom, inte heller fattat något provisoriskt beslut. Omprövning (dnr 5008-2009) I en anmälan till JO den 9 september 2009 klagade EE på handläggningstiden i sitt ärende om omprövning av ett beslut om bostadsbidrag. Han anförde bl.a. följande. Först den 17 april 2009, flera månader efter det att han begärt omprövning, fick han veta att Försäkringskassan hade tagit del av hans begäran. Vid tidpunkten för anmälan till JO hade Försäkringskassan fortfarande inte fattat något beslut i omprövningsärendet.

text: Omprövning (dnr 2689-2009) I en anmälan till JO den 13 maj 2009 klagade FF på handläggningstiden i sitt ärende om bostadstillägg och anförde bl.a. att Försäkringskassan hade dröjt oskäligt länge med att fatta beslut och sedan inte överlämnat hans överklagande till länsrätten.

text: Utredning

text: Såväl initiativärendet som de anmälda typfallen remitterades till Försäkringskassan för yttrande. I sitt remissvar anförde Försäkringskassan följande.

text: Den allmänna utvecklingen samt åtgärder vidtagna under 2009

text: Generellt om handläggningstider Under 2008 hade Försäkringskassan stora problem med handläggningstiderna till följd av myndighetens omfattande omorganisation. Den negativa trenden avseende handläggningstider bröts emellertid underhösten 2008 och handläggningstiderna har generellt sett varit tillfredsställandeunder 2009. De mål Försäkringskassan satt upp har i allt väsentligt uppfyllts. Det gäller även sommarmånaderna som ju annars är en känslig period bl.a. på grund av semesteruttag. Se närmare om utvecklingen nedan under beskrivningen av respektiveärendeslag. Inom omprövningsverksamheten har dock handläggningstiderna under året legat på mycket otillfredsställande nivåer (se vidare nedan). Generellt om tillgänglighet Enskilda kan kontakta Försäkringskassan genom • kundcenter (KC) • personlig handläggare • personligt besök (lokalkontor/service- och samverkanskontor) • självbetjäning via telefon, sms eller Internet • post • e-post och • telefax. KC:s uppgift är att vara den försäkrades första kontakt med Försäkringskassan och uppgiften är att så långt som möjligt lösa den enskildes ärende direkt. KC upplyser också om vem det är som är personlig handläggare i ärendet. Frågor som inte kan omhändertas av KC förs vidare till Nationellt eller Lokalt försäkringscenter/lokalkontor (NFC, LFC/LK) via journalföring/konversation i ärendehanteringssystemet eller via e-post. Mottagandehandläggare ska kontakta den enskilde inom 48 timmar. Försäkringskassan har för 2009 satt upp olika mål kring tillgänglighet. Ett mål tar sikte på den totala mängden samtal som besvaras i förhållandetill antalet inkomna samtal. Målet är satt till 70 procent. Med undantag för januari månad då inflödet av samtal var mycket stort (över en miljon samtal) har resultatet under året legat på över 80 procent och för september och oktober låg siffran på 94 respektive 93 procent.

text: Ett annat mål är att väntetiden inte ska vara längre än fem minuter och att andelen besvarade samtal inom två minuter ska vara minst 60 procent. Väntetiden har med undantag för januari månad understigit fem minuter och utvecklingen har varit mycket positiv under året. Även utvecklingen vad gäller andelen besvarade samtal inom två minuter har varit positiv. KC har under året utökat call-back-funktionen för volymtunga ärendeslag för att underlätta kontakterna vid hög samtalsbelastning. När det gäller 48-timmarsåterkopplingen fungerade den dåligt under stora delar av 2008. Under detta år har återkopplingen fungerat väsentligt bättre. Från och med september sker en systematiserad dokumentation över utvecklingen.

text: Tillgängligheten på Internet Enskilda kan ställa frågor till GG, som är Försäkringskassans digitala assistent på webben. GG är öppen dygnet runt och svarar på de vanligaste frågorna om försäkringar och tjänster och vägleder också till rätt information. GG svarar på ungefär 7 000 frågor om dagen. Den som har frågor om havandeskapspenning, föräldrapenning eller tillfällig föräldrapenning kan också chatta med Försäkringskassans kundcenter. Chatten är öppen måndag–fredag kl. 08.00–16.00. I chatten får man svar på allmänna frågor. Det innebär att man där kan få hjälp med att hitta rätt information, rätt blankett eller tjänst. Både GG och chatten fanns även 2008, men har utvecklats under detta år. Försäkringskassan erbjuder också självbetjäningstjänster via Internet, telefon och sms. Självbetjäningstjänsterna har öppet dygnet runt alla dagar med undantag för söndag morgon kl. 00.00–06.00 då tjänsterna är stängda för servicearbete.

text: Serviceåtagande Sommaren 2009 införde Försäkringskassan s.k. serviceåtaganden inom ett antal områden. Serviceåtaganden ska ses som en utfästelse som också påverkas av att den försäkrade har ett eget ansvar att förse myndigheten med nödvändiga upplysningar för att den ska kunna fatta ett riktigt beslut så fort som möjligt. Serviceåtaganden ska bidra till att skapa rätt förväntningar i förhållandet mellan den försäkrade och Försäkringskassan. I ett första steg beslutades i juni 2009 om serviceåtaganden avseende sjukpenning, föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning, bostadsbidrag och bostadstillägg till pensionärer. Följande åtaganden beslutades. • Det ska ta högst 30 dagar att handlägga ärendena. • Telefonsamtal ska besvaras inom fem minuter. Den enskilde ska alltid veta den beräknade väntetiden. Och om myndigheten inte kan svara på den enskildes frågor ska vi höra av oss inom två arbetsdagar. • E-post ska besvaras inom två arbetsdagar. • Vanligt brev ska besvaras inom tio arbetsdagar. • Om Försäkringskassan saknar uppgifter eller handlingar eller om det behövs ytterligare utredning kan det ta längre tid än de angivna handläggnings- och svarstiderna. Men i sådana fall ska den enskilde alltid få en återkoppling. Försäkringskassan har följt serviceåtagandena varje vecka och bedömningen är att de i allt väsentligt har uppfyllts. Under sommaren gick dock handläggningstiderna under en kort period över den stipulerade tiden på 30 dagar inom föräldrapenningen. Det ska dock sägas att det under året inte funnits ett säkert verktyg för uppföljning av serviceåtagandena. Ett utvecklingsarbete pågår och bedömningen nu är att det

text: från och med mars 2010 kommer att finnas ett IT-stöd för att kunna följa serviceåtagandena. Nästa steg infördes helt nyligen (den 30 november 2009). Då beslutades serviceåtaganden för samtliga handikappförmåner, dvs. handikappersättning, vårdbidrag, bilstöd och assistansersättning samt för närståendepenning, havandeskapspenning, sjukersättning och aktivitetsersättning. Vidare beslutades ett åtagande kopplat till det s.k. EU-kortet. Åtagandena skiljer sig åt beroende på vilken förmån det gäller och har i vissa fall en något annorlunda karaktär än de åtaganden som beslutades i juni. • För havandeskapspenning och närståendepenning är åtagandet att det ska ta högst 30 dagar att handlägga ärendena. Om Försäkringskassan behöver fler uppgifter eller handlingar eller om ärendet behöver utredas kan det dock ta längre tid. I sådana fall ska Försäkringskassan kontakta den enskilde inom en vecka. • Åtagandet om återkoppling inom en vecka gäller även beträffande de förmåner som omfattades av beslutet i juni. • För bilstöd, handikappersättning, vårdbidrag, assistansersättning samt för sjukersättning och aktivitetsersättning är åtagandet att en personlig handläggare ska ta kontakt med den sökande inom en vecka från att ansökan har kommit in. Och att den enskilde då får närmare information om när beslut kan beräknas vara klart. • När EU-kort beställs från myndighetens självbetjäningstjänster ska det ta högst 10 dagar innan den som beställt får det till sin hemadress. Riktlinjer för telefonkontakter I april 2009 beslutades nya riktlinjer för telefonkontakter i Försäkringskassan. Enligt riktlinjerna gäller följande. Kundcenter för privatpersoner har öppet måndag–fredag kl. 08.00–21.00, på lördagar kl. 08.00–15.00 och på söndagar kl. 15.00–21.00. Vissa begränsningar i öppettiderna får enligt riktlinjerna beslutas att gälla under sommarmånaderna. Personliga handläggare ska finnas tillgängliga i telefon kl. 08.00–16.27 under alla vardagar. Med tillgänglighet avses möjlighet för enskild att direkt nå handläggare eller möjlighet att lämna meddelande. Följande servicenivåer gäller. • Vid extern telefonkontakt till Kundcenter ska tillgängligheten vara lägst 70 procent. • Samtal ska besvaras inom högst 3 signaler eller 10 sekunder. Detta innebär att en fast telefon inte får lämnas obevakad utan att frånvaromeddelande eller omkoppling har lagts in. • Enskild som begärt kontakt med en handläggare ska få återkoppling snarast och senast inom 48 timmar. Angående uppföljning av servicenivåerna, se ovan under rubriken Generellt om tillgänglighet.

text: Förhållandena inom respektive ärendeslag

text: Arbetsskador (livränta) Målet är att utbetalning ska ske inom 120 dagar från det att ansökan har kommit in. Om 75 procent av ärendena handläggs inom den ”målsatta” tiden är det ett godkänt resultat. Handläggningstiden har successivt förbättrats under året och ligger, trots en viss försämring just efter sommaren, på historiskt bra nivåer. Försämringen efter

text: sommaren berodde främst på semesteruttag. Utvecklingen under hösten har varit positiv och resultatet ligger i linje med målet. Under året har handläggningen varit särskilt inriktad på att kraftigt minskaantalet ärenden som är äldre än 120 dagar. Detta innebar att den genomsnittliga handläggningstiden kortsiktigt förlängdes. Men för att skapa långsiktigt stabila handläggningstider inom 120 dagar har denna inriktning varit nödvändig. Och under årets sista månader kommer detta också att ge det resultat som eftersträvats.

text: Sjukpenning Målet är att utbetalning ska ske inom 30 dagar från det att ansökan har kommit in till myndigheten. Om 90 procent av ärendena handläggs inom den målsatta tiden är det ett godkänt resultat. Efter de påfrestningar som omorganisationen under 2008 medförde har utbetalning av sjukpenning inom 30 dagar stabiliserats. Verksamheten är nu väletablerad och levererar löpande resultat som ligger nära målet.

text: Sjukersättning/aktivitetsersättning Målet är att sjukersättning och aktivitetsersättning ska utbetalas inom 120dagar från det att ansökan har kommit in. Om 75 procent av ärendena handläggs inom den målsatta tiden är det ett godkänt resultat. Andelen ärenden som avgjorts inom 120 dagar har under året ökat kraftigt. Sedan april har andelen ärenden som avgjorts inom 120 dagar legat på 75 procent eller mer.

text: Föräldrapenning Målet är att utbetalning ska ske inom 30 dagar från det att ansökan har kommit in eller, om ansökan kommer in före begärd period, inom 30 dagar från den första begärda ersättningsdagen. Om 90 procent av ärendena handläggs inom den målsatta tiden är det ett godkänt resultat. Handläggningstiden har under året stabiliserats. I genomsnitt har 80 procent av ärendena klarat målsättningen 30 dagar. Inom föräldrapenningen är sommarmånaderna en särskild utmaning eftersom inflödet är högt samtidigt som myndighetens kapacitet minskar till följd av eget semesteruttag. Resultatet var dock tillfredsställande även under sommaren. Under hösten har resultatet ytterligare förbättrats. Under året har verksamheten främst fokuserat på att uppnå ett stabilt resultatläge där särskild uppmärksamhet har lagts vid att klara av utbetalningarna under sommarmånaderna på ett bättre sätt än föregående år.

text: Tillfällig föräldrapenning Målet är att utbetalning av tillfällig föräldrapenning ska ske inom 30 dagar från det att ansökan har kommit in. Om 90 procent av ärendena handläggs inom den målsatta tiden är det ett godkänt resultat. Handläggningstiden försämrades tyvärr under första halvåret 2009. I augusti skedde dock en stor förbättring och under hösten har handläggningstiderna ytterligare förbättrats och legat nära målet. Problemen inom det här förmånsslaget beror främst på införandet av intygskrav från förskola/skola. Det har lett till vissa störningar och fördröjningar i handläggningen.

text: Underhållsstöd Målet är att utbetalning ska ske inom 40 dagar från det att ansökan har kommit in. Om 75 procent av ärendena handläggs inom den målsatta tiden är det ett godkänt resultat. Handläggningstiderna var i början av året inte tillfredsställande men har sedan successivt förbättrats. I september 2008 låg andelen ärenden där beslutkunde fattas

text: inom 40 dagar på ca 35 procent. Ett år senare, dvs. i september2009, låg andelen på ca 65 procent. Den positiva utvecklingen har fortsatt under hösten.

text: Vårdbidrag, assistansersättning och handikappersättning Målet är att dessa förmåner ska utbetalas inom 120 dagar från det att ansökan har kommit in. Om 75 procent av ärendena handläggs inom den målsatta tiden är det ett godkänt resultat. Andelen handlagda ärenden inom 120 dagar har sedan januari 2009 varje månad legat på över 75 procent och nådde i september 80 procent. Den positiva trenden har fortsatt under hösten. För år 2010 kommer ambitionsnivån avseende handläggningstid av vårdbidrag och handikappersättning att höjas till 90 dagar.

text: Aktivitetsstöd Målet är att aktivitetsstöd ska utbetalas inom 14 dagar från det att ansökan har kommit in. I början av året fanns en del problem med långa handläggningstider men efter att bemanningen ökat kraftigt har utbetalningarna fungerat bra sedanapril.

text: Bostadsbidrag Målet är att utbetalning ska ske inom 30 dagar från det att ansökan har kommit in. Om 75 procent av ärendena handläggs inom den målsatta tiden är det ett godkänt resultat. Det fanns en del problem i början av året men därefter har handläggningstiderna förbättrats kraftigt. Under hösten har verksamheten levererat resultat som ligger i linje med målet. Antalet pågående ärenden ligger för närvarandepå historiskt låga nivåer. Under det första kvartalet 2009 infördes produktionsplaner med successivt tilltagande produktionskrav. Kontinuerliga insatser har även satts in för att jämna ut handläggningstiderna mellan olika orter i landet. En stor riktad insats skedde under augusti och september för att arbeta av äldre ärenden.

text: Omprövningsverksamheten Försäkringskassans omprövningsverksamhet koncentrerades till fem orter ilandet vid den stora omorganisation som gjordes 2008. Syftet med koncentrationen var att åstadkomma en likformig, rättssäker och snabb handläggning av omprövningar. Tidigare hade omprövningar handlagts av samtliga 21 länsorganisationer. Omprövning av beslut ska göras inom sex veckor från det att omprövning begärdes, om inte särskilda skäl föranleder annat (Riksförsäkringsverkets allmänna råd [RAR 2001:4] om omprövning och ändring enligt lagen[1962:381] om allmän försäkring). Under året har det dock varit omfattandeproblem med handläggningstiderna inom omprövningsverksamheten. Handläggningstiderna har i många fall legat på flera månader. Antalet omprövningar har ökat markant under 2009. Det finns flera förklaringar till det höga inflödet. En av anledningarna är regeländringarna inom sjukförsäkringen. En annan bidragande orsak till det ökande inflödet av omprövningsärenden är strukturella problem. Sedan juni 2008 har Försäkringskassan haft den ordningen att den enskilde skickar sin begäran om omprövning till Gemensam service i Östersund. Begäran om omprövning registreras där och skickas därefter vidare till rätt omprövningsenhet. Detta har fört med sig att kontoren där grundbesluten fattades inte har haft möjlighet att göra rättelser enligt 20 kap. 10 a § lagen om allmän försäkring. Ärenden som skulle ha kunnat kompletteras och rättas på det handläggande kontoret har därför istället gått till omprövning. För att komma till rätta med handläggningstiderna för omprövningsärenden har Försäkringskassan beslutat att gemomföra ett antal olika åtgärder.

text: • Begäran om omprövning styrs om till grundkontoren i olika omgångar, med start den 1 januari 2010. Kontoren får då möjlighet att rätta uppenbart felaktiga beslut. Därmed skapas utrymme för att minska arbetsbalanserna på omprövningsenheterna. • Utbildningsinsatser pågår för samtliga specialister på de handläggande kontoren. Genom att bredda kompetensen hos medarbetarna får vi en snabbare handläggning av rättelser av felaktiga beslut inom samtliga ärendeslag samtidigt som vi ser detta som en möjlighet att minska inflödet till omprövningsenheterna framöver. • Omprövningsorganisationen har successivt förstärkts med sammanlagt 30 nya medarbetare och ett stort antal omprövningsärenden avseende sjukförsäkringsförmåner har omfördelats för att skynda på handläggningen. • En nationell samordnare för omprövningar har utsetts för att samordna och produktionsstyra samtliga omprövningar i syfte att med maximalt utnyttjande av organisationen och med kvalitet skyndsamt arbeta bort nuvarande balanser.

text: Målsättningen är att hela myndigheten skyndsamt och med kvalitet ska arbeta ner nuvarande balanser för att handläggningstiderna på omprövningsenheterna ska vara inom sex veckor vid årsskiftet inom sjukpenning, sjukersättning och aktivitetsersättning. Inom sjukpenninggrundande inkomst och familjeförmåner bedöms handläggningstiden kunna vara inom sex veckor under de första månaderna år 2010.

text: Utredning i de fem ärendena

text: JO:s dnr 4909-2009 AA Ansökan om assistansersättning avseende BB, som är minderårig, kom in till Försäkringskassan den 27 februari 2009. Ansökan var undertecknad av en person, men namnteckningen var oläslig. Till ansökan var bifogad en fullmakt för företaget Personligare Assistans HB att företräda BB, undertecknad av HH. HH är tillsammans med JJ vårdnadshavare för BB. Försäkringskassans handläggare skickade samma dag som ansökan kom in tillbaka en kopia av ansökan och fullmakten med begäran om att båda vårdnadshavarna skulle underteckna dem. Ansökan och fullmakt återkom den 16 mars 2009 undertecknade även av JJ. Kundcenter tog den 6 juli 2009 emot ett telefonsamtal från AA, som uppgav att han är släkt med BB. AA undrade hur det gick med ansökan om assistansersättning och ville bli uppringd. Försäkringskassan ringde tillbaka dagen efter och meddelade att handläggning av ansökan inte hade påbörjats, men att det förhoppningsvis skulle ske efter semesterperioden. Den 3 september 2009 ringde KK, Personligare Assistans HB, till Kundcenter och ville bli uppringd. En handläggare på lokalt försäkringscenter i Örebro ringde tillbaka samma dag och meddelade vem som var utsedd handläggare och att denne skulle höra av sig veckan efter. Den 25 september 2009 bokades ett hembesök tillsammans med kommunen den 13 oktober 2009. Beslut om avslag på assistansersättning meddelades den 23 oktober 2009.

text: JO:s dnr 3763-2009 CC Ansökan om bostadsbidrag kom in till Försäkringskassan den 28 november2008.

text: I ansökan uppgav CC att uppgift om beräknad inkomst för år 2009 inte kunde lämnas vid ansökningstillfället eftersom beslut om studiemedel ännu inte hade meddelats. CC angav att hon skulle återkomma med de uppgifterna. Av en journalanteckning den 19 december 2008 framgår att barnets pappabor och arbetar i Skottland. Ärendet flyttades därför över till det internationella kontoret i Malmö. Den 13 februari 2009 har CC via e-post till Kundcenter frågat efter beslut i ärendet. Den 12 mars 2009 begärdes kompletterande uppgifter om inkomst. Då något svar inte kom in begärdes ny komplettering den 18 april 2009. CC har dels per telefon till Kundcenter den 4 maj 2009, dels genom e-post den 3 juni 2009, där hon mer ingående har beskrivit sin situation, påmint om besked i ärendet. Uppgifterna har vidarebefordrats till handläggande enhet. Beslut i ärendet fattades den 12 augusti 2009. Beslutet innebar att bostadsbidrag beviljades för tiden december 2008–november 2009.

text: JO:s dnr 3694-2009 DD Ansökan om förlängd sjukersättning kom in till Försäkringskassan den 6 april 2009. DD var sedan tidigare beviljad hel sjukersättning till och med maj2009. Ärendet handlades och lämnades därefter för kvalitetssäkring den 8 juni2009. Den 15 juni 2009 kontaktade DD Försäkringskassans kundcenter. Av journalanteckningen framgår att DD begärde att Försäkringskassan skullefatta ett provisoriskt beslut avseende hennes rätt till sjukersättning. Hon ville också att Försäkringskassan skulle kontakta henne. Den 1 juli 2009 kvalitetssäkrades ärendet. Vissa oklarheter gjorde att ärendet skickades tillbaka till handläggaren för komplettering. Vid kvalitetssäkringen uppmärksammades också den journalanteckning som var gjord den 15juni 2009. Ordinarie handläggare kontaktade DD den 10 juli 2009. Ärendet lämnades samma dag för ny kvalitetssäkring. Kvalitetssäkring gjordes på nytt den 20 juli 2009. Handläggaren hade föreslagit avslag med motiveringen att DD inte hade en varaktig nedsättning av arbetsförmågan. Vid kvalitetssäkringen uppmärksammades dock att övergångsregler kunde vara tillämpliga. Ärendet återsändes till handläggaren för komplettering i denna del. Slutlig kvalitetssäkring gjordes den 11 augusti 2009. Beslut att bevilja DD tidsbegränsad sjukersättning enligt övergångsbestämmelserna fattades den 27 augusti 2009.

text: JO:s dnr 5008-2009 EE EE:s omprövningsärende avseende bostadsbidrag kom in till Försäkringskassan i Östersund den 23 mars 2009. Ärendet registrerades och skickades därefter över till ansvarig enhet i Sundsvall. Ansvarig enhet tog emot ärendet först den 16 april 2009. Bekräftelse om att begäran om omprövning kommit in skickades ut samma dag. Beslut i ärendet fattades den 4 november 2009.

text: JO:s dnr 2689-2009 FF Ansökan om bostadstillägg till pensionärer kom in till Försäkringskassan den11 september 2008. Eftersom ansökan endast delvis var ifylld och då inga handlingar hade bifogats i ärendet begärdes den 22 oktober 2008 kompletteringar. Då några kompletteringar inte kom in sändes den 14 november 2008 en påminnelse ombegärda handlingar. Några handlingar kom dock inte in.

text: Den 10 december 2008 skickades ytterligare en begäran om komplettering till FF. Enligt begäran skulle FF höra av sig senast den 28 december 2008. Annars skulle Försäkringskassan gå till beslut. Någon komplettering kom inte in och FF hörde heller inte av sig inom utsatt tid. Den 15 januari 2009 fattades därför beslut om att avvisa ansökan om bostadstillägg. Beslutet försågs med en överklagandehänvisning. Begäran om överklagande kom in den 19 januari 2009. Överklagandet av avvisningsbeslutet registrerades som ett omprövningsärende. I en ny ansökan om bostadstillägg som kom in den 6 april 2009 ansökte FF på nytt om bostadstillägg från och med juni 2008. Även denna ansökan var endast delvis ifylld och några handlingar hade inte bifogats. Eftersom bostadstillägg inte hade utbetalats under en tid betraktades den nya ansökan som en ”förstagångsansökan”. FF ombads därför att skicka in sådana handlingar, t.ex. hyreskontrakt, som styrker hans uppgifter. Försäkringskassan skickade ut flera kompletteringsbrev men då FF inte hörde av sig fattade Försäkringskassan beslut om avvisning den 6 augusti 2009. FF skickade inte heller under tiden för omprövningen in de begärda kompletteringarna. Ansvarig handläggare tog dock själv in nödvändiga kompletteringar från Skatteverket. Den 21 september 2009 beslutade omprövningsenheten i Halmstad att ändra Försäkringskassans avvisningsbeslut av den 15 januari 2009 och beviljade FF bostadstillägg för tiden augusti 2008–oktober 2009.

text: Slutsatser

text: Om man bortser från omprövningsverksamheten – där problemen varit omfattande, se mer nedan – är den generella bilden att handläggningstiderna underåret legat på tillfredsställande nivåer även om vissa variationer har funnits. Som redovisningen ovan har visat fanns det t.ex. under våren vissa problem inom ärendeslagen tillfällig föräldrapenning, bostadsbidrag och underhållsstöd. Men de stora problem som fanns i myndigheten under delar av 2008med handläggningstider och balanser ser vi inte längre. Situationen under2009 är väsentligt bättre. Även tillgängligheten har starkt förbättrats under året. Ambitiösa mål påtillgänglighet, service och bemötande har lett till en positiv utveckling. Problemen som uppstod i samband med omorganisationen kring nya roller m.m. har myndigheten i allt väsentligt klarat ut. Även om alltså den generella bilden när det gäller handläggningstider har sett ganska bra ut under året har det varit problem på vissa orter, särskilt under våren 2009. Till exempel har försäkringskontoret i Örebro under året haft stora problem med mycket hög belastning för personalen. Särskilt besvärligt har det varit inom förmånsslaget assistansersättning. Den långa handläggningstiden i AA:s ärende som rörde just assistansersättning är inte acceptabel (JO:s dnr4909- 2009). Den höga arbetsbelastningen har berott på hög sjukfrånvaro bland personalen på kontoret och viss kompetensbrist. Under hösten har dock kompetensutvecklingsinsatser genomförts. Ett mer flexibelt arbetssätt med bättre resursutnyttjande tillämpas också på kontoret. Det har lett till att resultatet har förbättrats under hösten. Som AA beskrivit i sin anmälan har det i ärendet också brustit när det gäller information om ansvarig handläggare. Som framgått ovan fick AA den informationen först den 3 september 2009, dvs. över ett halvår efter att ansökan kom in. Numera fördelas dock alla ansökningar på handläggare direkt när de kommer in och enligt processbeskrivningen för förmånsslaget ska handläggarens namn framgå av bekräftelsebrevet som skickas ut när ansökan kommit in till myndigheten. Förbiseenden i enskilda ärenden har också lett till oacceptabelt lång handläggningstid. Ett sådant exempel är CC:s ärende som rörde bostadsbidrag (JO:s dnr 3763-2009). Ärendet komplicerades något beroende på att barnets far bor och

text: arbetar i Skottland och då krävs det utredning om eventuell samordning av förmåner därifrån enligt förordning EEG nr 1408/71 och 574/72. Dessutom behövde ärendet kompletteras och Försäkringskassan fick även påminna om den begärda kompletteringen. Men behovet av komplettering i ärendet borde ha uppmärksammats snabbare av Försäkringskassan. Orsaken till varför handläggningen har dragit ut på tiden trots flera påminnelser från CC har inte kunnat klarläggas. Försäkringskassan beklagar att CC har drabbats av Försäkringskassans långsamma handläggning. Även i DD:s ärende om sjukersättning har handläggningen dragit ut på tiden på ett sätt som inte är tillfredsställande (JO:s dnr 3694-2009). Informationen till DD om mottagen ansökan och beräknad handläggningstid har heller inte fungerat. Försäkringskassan beklagar bristerna i de här avseendena. DD skriver vidare i sin anmälan att hon inte fått besked om vem som skulle ta över hennes ärende efter sommaren. DD har här sannolikt fått något besked från Försäkringskassan som skapat oklarhet. Riktigt vilka besked som lämnats har dock inte kunnat klargöras. Det som faktiskt gällde var emellertid att den första handläggaren fullföljde handläggningen av ärendet efter sin semester och hade bl.a. ett par telefonkontakter med DD (den 10 juli och den4 augusti) innan beslut fattades i ärendet den 27 augusti 2009. Försäkringskassan beklagar den felaktiga information som sannolikt har lämnats till DD och den oklarhet den skapat. Vidare har myndigheten inte tagit ställning till DD:s begäran om att få ett provisoriskt beslut. En begäran om ett provisoriskt beslut är ett tecken på att en försäkrad är starkt beroende av den ersättning som han eller hon ansöker om. Det är därför viktigt att se till att ge ett snabbt besked. Försäkringskassan ser allvarligt på att det felat i det här avseendet. Sedan det här felet begicks har en komplettering gjorts av det lokala uppföljningssystem som finns för ansökningar om sjukersättning och aktivitetsersättning. Kompletteringen innebär att den uppföljande granskning som ansvarig enhetschef ska göra även innefattar en kontroll om det finns ställningstagande till en eventuellbegäran om provisoriskt beslut. Som framgått ovan har det under året varit stora problem med långa handläggningstider i omprövningsärenden. Målet att ärendena ska avgöras inom sex veckor har inte kunnat hållas. I många fall har handläggningstiden varit mycket längre än så. Handläggningstider på över sex månader har förekommit i flera fall. Detta är mycket beklagligt och givetvis helt oacceptabelt. Som beskrivits ovan har myndigheten under hösten vidtagit en rad åtgärder för att komma tillrätta med situationen. Det sker en kraftsamling i hela organisationen och bedömningen är att med de åtgärder som nu satts i gång kommer resultatet med avseende på handläggningstider att väsentligt förbättras senare delen av det här året och under nästa år. Vissa förbättringar har redan kunnat iakttagas. Exempel på långsam handläggning i omprövningsärenden ser vi i EE:s och FF:s ärenden (JO:s dnr 5008-2009 och 2689-2009). Det är fullständigt oacceptabla handläggningstider i båda fallen. I FF:s ärende hämtade omprövningshandläggaren till slut själv in nödvändig komplettering från Skatteverket. Det kan diskuteras om Försäkringskassan borde ha gjort det tidigare för att på det sättet åstadkomma en snabbare hantering. Vidare blev det i FF:s ärende oklarheter med överklagandehänvisningen, vilket är beklagligt. Detta kan förklaras med att Försäkringskassan i somras ändrade tillämpningen efter att flera förvaltningsdomstolar återförvisat ärenden för omprövning i fall där Försäkringskassan meddelat avvisningsbeslut. Tidigare försågs avvisningsbeslut med överklagandehänvisning. Den ändrade tillämpningen innebär alltså att avvisningsbeslut, med ett par undantag, först ska omprövas av myndigheten. Den ändrade tillämpningen har kommit till uttryck i Försäkringskassans vägledning Försäkringskassan och

text: förvaltningslagen

text: (serienummer2004:7) och numera ska det inte råda någon oklarhet om vad som gäller i det här avseendet.

text: Den 29 januari 2010 inkom på begäran av JO kompletterande uppgifter från Försäkringskassan. Av dessa framgick bl.a. att målen för Försäkringskassans handläggningstider är beräknade så att omkring 80 % av ärendena inom vissa förmånsslag ska hinna avgöras inom den utsatta tiden. Kassan anförde att hänsyn tagits till att s.k. försörjningskritiska förmåner (t.ex. sjukpenning, JO:s anmärkning) ska betalas ut inom en månad. Försäkringskassan konstaterade vidare att en fördröjning i handläggningen uppstår i 20–25 % av fallen beroende på att ärendena måste kompletteras av den försäkrade eller annan extern part.

text: AA och CC kommenterade Försäkringskassans remissvar.

text: Rättslig reglering

text: Ett av

text: förvaltningslagens (1986:223)

text: syften är att garantera att myndigheterna upprätthåller en viss standard i fråga om bl.a. service till allmänheten. Därigenom främjas även rättssäkerheten. Nedan följer en kort redogörelse för de regler i

text: förvaltningslagen

text: som främst beskriver vad som kan betecknas som god förvaltningsstandard.

text: I

text: 4 § förvaltningslagen

text: behandlas myndigheternas allmänna serviceskyldighet. I paragrafen anges att varje myndighet ska lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Hjälpen ska lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Frågor från enskilda ska besvaras så snart som möjligt. Om någon enskild av misstag vänder sig till fel myndighet, bör myndigheten hjälpa honom till rätta.

text: Av

text: 5 § förvaltningslagen

text: framgår att myndigheterna ska ta emot besök och telefonsamtal från enskilda. Om särskilda tider för detta är bestämda, ska allmänheten underrättas om dem på lämpligt sätt. Myndigheterna ska också se till att det är möjligt för enskilda att kontakta dem med hjälp av telefax och elektronisk post och att svar kan lämnas på samma sätt.

text: Enligt

text: 6 § förvaltningslagen

text: ska varje myndighet lämna andra myndigheter hjälp inom ramen för den egna verksamheten. Vidare anges i

text: 7 § förvaltningslagen

text: att varje ärende där någon enskild är part ska handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. Vid handläggningen ska myndigheten beakta möjligheten att själv inhämta upplysningar och yttranden från andra myndigheter, om sådana behövs. Myndigheten ska sträva efter att uttrycka sig lättbegripligt. Även på andra sätt ska myndigheten underlätta för den enskilde att ha med den att göra.

text: Bedömning

text: Allmänt Som framgår av mitt beslut den 26 januari 2009 (dnr 4346-2008) hade Försäkringskassan inte förmått upprätthålla en god förvaltningsstandard under tiden för omorganisationen. Den nya organisationen har nu varit i drift i drygt ett

text: år, och Försäkringskassan har haft motsvarande tid på sig att komma till rätta med problemen med framför allt långa handläggningstider och bristande tillgänglighet.

text: Försäkringskassan har i sitt remissvar beträffande den allmänna utvecklingen och vidtagna åtgärder anfört att den negativa trenden med långa handläggningstider, utom när det gäller omprövningsverksamheten, har brutits. Tyvärr är detta något som bara delvis återspeglas i JO:s verksamhet. Det kommer fortfarande in många anmälningar från försäkrade som har fått vänta orimligt länge på beslut i sina ärenden. Jag kan däremot konstatera att antalet anmälningar som rör svårigheter att komma i kontakt med Försäkringskassans personal har avtagit märkbart. Utifrån innehållet i de inkomna anmälningarna delar jag vidare Försäkringskassans uppfattning att den s.k. 48-timmarsåterkopplingen nu fungerar väsentligt bättre. Serviceåtagandena m.m. Försäkringskassan redogör i sitt remissvar för de s.k. serviceåtaganden som myndigheten, på uppdrag av regeringen, har utarbetat. Ett av dessa åtaganden innebär att det ska ta högst 30 dagar att handlägga ärendeslagen sjuk- och föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning, bostadsbidrag och bostadstillägg till pensionärer. Detsamma ska gälla för ärenden om havandeskaps- och närståendepenning om det inte krävs kompletterande uppgifter eller utredning. Åtagandet uppfyller enligt min uppfattning ett rimligt krav på skyndsamhet i de berörda ärendeslagen.

text: Ett annat serviceåtagande gällande ärendeslagen ovan innebär att, för det fall Försäkringskassan behöver kompletterande uppgifter eller handlingar, den enskilde ska upplysas om det inom en vecka. Denna åtgärd framstår som skälig ur den enskildes perspektiv och borde, enligt min mening, gälla samtliga ärendeslag. Här kan särskilt anmärkas att Försäkringskassan i sin komplettering den 29 januari 2010 uppgett att en av de främsta orsakerna till att en målsatt handläggningstid inte följs är att ett ärende inte är komplett när det kommer in.

text: Jag vill i detta sammanhang också tillägga att jag ser positivt på att det, enligt Försäkringskassans remissvar, kommer att vara möjligt för enskilda att under kontorstid direkt nå eller lämna meddelande till en handläggare.

text: Beträffande förhållandena inom respektive ärendeslag har Försäkringskassan sammanfattningsvis anfört att handläggningstiderna, i vart fall sedan andra halvåret 2009, för de flesta ärendeslagen ligger vid eller nära målet. Det är naturligtvis en positiv utveckling. Till följd av den totalt sett mycket stora ärendevolymen är det emellertid fortfarande ett stort antal individer som drabbas av att deras ärenden inte blir avgjorda inom den målsatta handläggningstiden. Omprövningsverksamheten Jag har vid upprepade tillfällen understrukit vikten av att Försäkringskassan fattar sina beslut om omprövning inom sex veckor om inte särskilda skäl föranleder annat. Jag har därtill klargjort att varken omorganisation eller ökad ärendeinströmning utgör sådana särskilda skäl. Bland det ökade antalet inkomna

text: anmälningar om lång handläggningstid i omprövningsärenden har det inte helt sällan handlat om handläggningstider överstigande ett halvår. Så långa handläggningstider kan självfallet inte accepteras och utgör i sig ett allvarligt rättssäkerhetsproblem. Jag vill erinra om att den försäkrade, enligt artikel 6.1 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, har rätt att inom skälig tid få sin sak prövad av domstol. En utdragen omprövningsprocess hos Försäkringskassan fördröjer i motsvarande omfattning den försäkrades möjlighet att få sin sak prövad i domstol.

text: I sitt remissvar redogör Försäkringskassan för ett antal åtgärder som myndigheten har beslutat att genomföra för att komma till rätta med handläggningstiderna i omprövningsärendena. Jag ser positivt på detta och utgår från att de föreslagna åtgärderna kommer att ge avsedd effekt.

text: De fem typfallen

text: Assistansersättning (dnr 4909-2009)

text: Av utredningen framgår att en korrekt undertecknad ansökan om assistansersättning avseende BB inkom till Försäkringskassan den 16 mars 2009. Därefter vidtog inte Försäkringskassan några åtgärder i ärendet förrän den 25 september 2009. Beslut i ärendet fattades den 23 oktober 2009, först efter drygt sju månader. En så lång handläggningstid är inte acceptabel. Mest anmärkningsvärt är emellertid att det dröjde mer än ett halvår innan Försäkringskassan överhuvudtaget påbörjade handläggningen och lämnade besked om ansvarig handläggare. Jag är mycket kritisk till den inledande passivitet som förekom i ärendet och till den långa handläggningstid som den medförde.

text: Bostadsbidrag (dnr 3763-2009)

text: Av utredningen framgår att CC:s ansökan om bostadsbidrag kom in till Försäkringskassan den 28 november 2008. Av ansökan framgick att CC hade för avsikt att komplettera sin ansökan med ytterligare uppgifter. Då några uppgifter inte inkom uppmanade Försäkringskassan den 12 mars respektive den 18 april 2009 CC att komplettera sin ansökan. CC anförde att hon sände in de kompletterande uppgifterna efter den första uppmaningen men att brevet, enligt kassan, inte kom fram. Beslut i ärendet fattades den 12 augusti 2009, drygt åtta månader efter det att ansökan inkom. Även om Försäkringskassan inte ensam kan lastas för att handläggningen drog ut på tiden framstår den sammanlagda handläggningstiden som orimligt lång. För detta förtjänar Försäkringskassan kritik. Jag har för övrigt noterat att problem med ”försvunna” brev relativt ofta tas upp i anmälningar mot Försäkringskassan.

text: Förlängd sjukersättning (dnr 3694-2009)

text: DD:s ansökan om förlängd sjukersättning inkom, enligt remissvaret, till Försäkringskassan den 6 april 2009. Beslut i ärendet fattades den 27 augusti 2009, efter närmare fem månader. DD hade då varit utan ersättning i tre månader. Jag har vid flera tidigare tillfällen betonat vikten av skyndsam handläggning när den försäkrade, som i detta fall, redan uppbär sjukersättning och därmed får antas vara

text: beroende av denna för sin försörjning. Det är i sådana fall också viktigt att Försäkringskassan tar ställning till om det finns förutsättningar för att genom ett provisoriskt beslut förhindra att det uppstår glapp i utbetalningen. Av Försäkringskassans remissvar framgår att DD den 15 juni 2009 begärde att kassan skulle fatta ett provisoriskt beslut i ärendet. Försäkringskassan borde redan dessförinnan, på eget initiativ, ha tagit ställning till frågan om det fanns förutsättningar att meddela ett sådant beslut. När DD själv begärde ett provisoriskt beslut borde Försäkringskassan dessutom snarast ha meddelat ett beslut i frågan. Jag är mycket kritisk till Försäkringskassans hantering av ärendet.

text: Omprövningar (dnr 5008-2009 resp. dnr 2689-2009)

text: Jag har redan ovan, under rubriken Omprövningsverksamheten, redogjort för min generella inställning när det gäller Försäkringskassans handläggningstider i omprövningsärenden. Angående EE:s ärende (dnr 5008-2009) har utredningen visat att hans begäran om omprövning inkom till Försäkringskassan den 23 mars 2009 och att beslut i ärendet fattades den 4 november 2009. Handläggningstiden uppgick således till drygt sju månader vilket är oacceptabelt.

text: I FF:s ärende (dnr 2689-2009) har framkommit bl.a. följande. FF uppbar bostadstillägg till pensionärer t.o.m. juli 2008 och ansökte den 11 september 2008 om fortsatt sådant tillägg. Sedan FF underlåtit att efterkomma Försäkringskassans upprepade uppmaningar att inkomma med kompletterande uppgifter beslutade kassan, den 15 januari 2009, att avvisa FF:s ansökan. Beslutet försågs felaktigt med en överklagandehänvisning. När FF:s den 19 januari 2009 inkom med ett överklagande registrerades det emellertid som ett omprövningsärende. Genom telefonsamtal med Försäkringskassans omprövningsenhet i Halmstad den 17 september 2009 inhämtade JO följande uppgifter. Ärendet inkom till omprövningsenheten den 3 april 2009. Ett bekräftelsebrev sändes då till FF. Försäkringskassan vidtog därefter inte några åtgärder i ärendet. FF inkom inte heller med några kompletterande uppgifter. Av Försäkringskassans remissvar den 4 december 2009 framgår att kassan så småningom på eget initiativ hämtade in nödvändiga uppgifter från Skatteverket. Den 21 september 2009 fattade Försäkringskassan beslut i omprövningsärendet. Den sammanlagda handläggningstiden uppgick således till åtta månader vilket är oacceptabelt.

text: Försäkringskassan förtjänar allvarlig kritik för dröjsmålet i såväl EE:s som FF:s ärende.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Per Lennerbrant

title: Anmälan mot Polismyndigheten gällande hanteringen av ärenden om ringa bedrägeri

text: Bakgrund

text: Den 21 juni 2023 skickade en gruppchef vid Polisens kontaktcenter i region Väst (PKC) ett mejl med rubriken ”Fråga om swish-ärenden” till poliskommissarien AA. I mejlet frågade gruppchefen i huvudsak om det stämmer att bedrägerisektionen lägger ned samtliga ärenden där beloppet understiger 500 kronor. Gruppchefen frågade även om PKC i sådana fall ska hålla förhör i de ärendena. Dagen efter svarade AA, som var PKC:s representant vid samverkan med bedrägerisektionen, med följande mejl.

text: De lägger ned alla ringa bedrägerier d v s under 1250:- vilket vi är några som reagerat på för det innebär att de legaliserat ringa bedrägeri. Men eftersom de lägger ned alla sådana ärenden så är det ingen idé att vi håller förhör eller begär in tieto och filmer i sådana ärenden. Skicka dem direkt till bedrägeri så får dem själva fulavskriva.

text: En tillförordnad gruppchef vidarebefordrade senare mejlet från AA till bl.a. BB, förundersökningsledare vid PKC.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 5 juli 2023 förde BB fram klagomål mot Polismyndigheten. Han uppgav bl.a. att det av AA:s mejl framgår att bedrägerisektionen i region Väst kategoriskt lägger ned samtliga anmälningar om ringa bedrägeri enbart på grund av att beloppet understiger 1 250 kronor. BB uppgav även att förundersökningsledare vid PKC därför uppmanas att inte vidta några initiala utredningsåtgärder i sådana ärenden.

text: Utredning

text: JO uppmanade Polismyndigheten att yttra sig. Myndigheten skulle bl.a. yttra sig över det som förs fram i anmälan om att förundersökningar om ringa bedrägeri rutinmässigt läggs ned i polisregion Väst.

text: Polismyndigheten (juristen CC) yttrade sig till JO den 23 oktober 2023 efter att upplysningar lämnats av AA, Sektionsledningen för polisregion Väst, Nationellt bedrägericentrum (NBC) och Nationella operativa avdelningen (Noa).

text: Polismyndigheten redogjorde för de upplysningar som inkommit.

text: AA anförde i huvudsak följande. Han skickade mejlet till gruppchefen efter ett möte med bedrägerisektionen i polisregion Väst. Det han menade var endast att PKC ska ta emot anmälan och översända ärendet till bedrägerisektionen för en sammantagen bedömning och beslut. I det avseendet skickade han ett bristfälligt svar. Det regelverk som Polismyndigheten har att tillämpa, däribland reglerna om förundersökningsbegränsning, innebär att utredningsresurser endast ska läggas på misstankar som förväntas ge påföljdseffekt vid lagföring. Det medför i praktiken att anmälningar om ringa bedrägeri i stor omfattning läggs ned genom förundersökningsbegränsning. I region Väst har det framhållits att ärendesamordning och urval av vad som ska förundersökningsbegränsas i största mån bör åligga den samordnande enheten. Polisområdena i region Väst har uttalat att de själva vill samordna sina ärenden för att kunna ta rätt beslut.

text: Sektionsledningen för polisregion Väst anförde bl.a. följande. Enligt den rutin som PKC arbetar utifrån ska förhör hållas i alla bedrägeriärenden. I Swishärenden begärs även information in via Tieto. Rutinen har tagits fram tillsammans med bedrägerisektionen. Sektionsledningen har inte informerats om att rutinen skulle ändras. Den kommunikationsväg som förekommit i detta fall är inte förenlig med hur ledningen anser att nya rutiner bör förmedlas till sektionens medarbetare. Det finns behov av att framöver förtydliga mandatet att ändra rutiner och vilka kommunikationsvägar som ska användas.

text: NBC anförde i huvudsak att det grundläggande arbetssättet för att utreda bedrägerianmälningar är detsamma som för andra brottsutredningar.

text: Noa anförde bl.a. följande. Noa har inhämtat synpunkter från NBC som i stort kan ställa sig bakom det som AA anfört i sitt yttrande. Det är olyckligt att AA:s mejl kan ha uppfattats som att alla ringa bedrägerier läggs ned och att PKC inte bör slösa med resurser genom att vidta initiala utredningsåtgärder eftersom det inte var AA:s intention. I anmälan beskrivs ett arbetssätt som innebär mer mekaniska förvaltningsåtgärder utifrån en beloppsmall, snarare än aktiva utredningsåtgärder. Ett sådant arbetssätt saknar stöd i författning och Polismyndighetens styrdokument. Viss utredning måste alltid ske innan ett beslut om att lägga ned en förundersökning meddelas.

text: Polismyndigheten redogjorde för rättslig reglering och redovisade i huvudsak följande bedömning.

text: Utredningen ger inte stöd för påståendet att anmälningar om ringa bedrägeri rutinmässigt läggs ned utifrån en viss beloppsgräns eller att det lämnats direktiv om en sådan hantering. Uppgifterna i anmälan motsägs av att drygt 20 procent

text: av de ärenden som redovisas i polisregion Väst avser ringa bedrägeri. En stor del av de anmälda ringa bedrägeribrotten läggs visserligen ned, men utredningen visar inte annat än att detta är förenligt med Polismyndighetens riktlinjer och reglerna om förundersökningsbegränsning. Uppgifterna i AA:s mejl ger alltså inte en fullständig bild av hur anmälningar om ringa bedrägeri hanteras, vilket AA själv bekräftat.

text: BB kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: Det har kommit fram att Polismyndigheten inte har några riktlinjer om att anmälningar om ringa bedrägeri rutinmässigt ska läggas ned utifrån en beloppsgräns. Det förhållandet att en stor andel av de ringa bedrägeribrott som anmäls i region Väst läggs ned, kan inte i sig anses utvisa att en sådan hantering förekommer i praktiken. Uppgifterna i Polismyndighetens yttrande talar också emot att så är fallet.

text: Det framgår av utredningen att den hantering som AA gett uttryck för i sitt mejl har saknat stöd i PKC:s arbetsrutin. Det har inte kommit fram att det finns några riktlinjer inom Polismyndigheten som uppmanar förundersökningsledare vid PKC att avstå från att vidta initiala utredningsåtgärder vid anmälningar om ringa bedrägeri. Jag noterar att sektionsledningen för region Väst har ansett att den kommunikationsväg som förekommit i detta fall inte varit förenlig med hur nya rutiner bör förmedlas. Sektionsledningen har också uppgett att det finns behov av att förtydliga mandatet att ändra rutiner och vilka kommunikationsvägar som ska användas.

text: AA:s uppgifter i mejlet, inte minst det han skriver om ”fulavskrivning”, väcker dock onekligen frågor om huruvida reglerna om förundersökningsbegränsning tillämpas på ett korrekt sätt i bedrägeriärenden inom polisregionen. Det är däremot svårt att dra några generella slutsatser av AA:s mejl och jag saknar i övrigt underlag för att uttala mig om detta.

text: Jag kan få anledning att återkomma till frågan om en polisiär undersökningsledares möjligheter att besluta om förundersökningsbegränsning. Tills vidare nöjer jag mig med att erinra om att det endast är under de i

text: 23 kap. 4 a § rättegångsbalken

text: angivna förutsättningarna som en sådan åtgärd får vidtas.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Per Lennerbrant. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Rättssakkunniga Mauro Villaggi har föredragit ärendet och byråchefen Nils Västberg har deltagit i beredningen.

text: Sändlista BB Polismyndigheten, rättsavdelningen (A398.696/2023)