text: En kontohavare som förlorat sitt kontokort genom grov oaktsamhet har ansetts skyldig att betala belopp som påförts kontot genom att detta har övertrasserats när någon obehörig använt kontokortet vid tankning från en bensinpump. Avgörande 2005-12-20; 2005-2643

text: C färdades en natt i november 2004 med taxi till sin bostad. Han betalade för resan med ett kontokort som han förvarade i plånboken. Han begav sig sedan till sin lägenhet. Han förvarade lägenhetsnyckeln i plånboken. Han var berusad vid tillfället och mindes inte om han hade låst dörren efter sig. När han vaknade på morgonen var plånboken med kontokortet borta. Han hade också en skada i huvudet. Han spärrade kortet omgående och polisanmälde händelsen.

text: C yrkade i första hand återbetalning med 10 962 kr för obehöriga transaktioner och övertrasseringsavgift samt ränta. I andra hand yrkade han återbetalning med 962 kr för övertrassering och övertrasseringsavgift samt ränta. Som grund för yrkandena åberopade C att han inte hade förlorat kortet genom grov oaktsamhet och att banken hade gjort fel som tillåtit kontot att bli övertrasserat. C antog att taxichauffören slagit ned honom och stulit kontokortet.

text: Banken bestred yrkandena. Till stöd för sin inställning åberopade banken att C hade förlorat kortet genom grov oaktsamhet enligt

text: 34 § konsumentkreditlagen (1992:830)

text: . Övertrasseringen på 608,18 kr beror på att kortet beror på att kortet användes för att tanka i en bensinpump. Sådan tankning ger systemen klartecken till om det finns någon behållning på ett konto. Då man inte vet i förväg vilket belopp en tankning kan uppgå till så räcker det att det bara visas att det finns medel på ett konto.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Ärendet gäller vilket ansvar en kontohavare har för uttag som gjorts obehörigen från kontohavarens konto i banken med hjälp av ett kontokort som kontohavaren förlorat. Bestämmelser av betydelse för bedömningen av den frågan finns i

text: 34 § konsumentkreditlagen (1992:830)

text: . Dessa bestämmelser innebär, såvitt är i fråga i detta ärende, att ett avtalsvillkor som innebär att en kontohavare skall vara betalningsskyldig för ett belopp som har påförts kontot genom att ett kontokort har använts av någon obehörig person får göras gällande endast om kontohavaren genom grov oaktsamhet har förlorat kortet.

text: Enligt C:s egna uppgifter var han berusad och kommer inte ihåg om han låste dörren efter sig när han kom hem. Av utredningen framgår vidare att han har lämnat olika versioner hur kortet kan ha förekommit. Det framgår även att det var först i sitt överklagande till banken som han uppgav att det måste ha varit taxichauffören som slog ner honom och tog kortet.

text: Nämnden finner det inte visat att C blivit nedslagen av taxichauffören. Den osäkerhet som råder om hur kortet har förekommit gör att C måste anses ha brustit i uppsikt och kontroll över kortet i sådan grad att han skall anses ha förlorat det genom grov oaktsamhet. Hans förstahandsyrkande kan därför inte bifallas.

text: I ärendet är emellertid också en annan fråga aktuell. Banken har nämligen gjort gällande att C även är skyldig att betala belopp som påförts kontot genom att kontot blivit övertrasserat. Banken har hänvisat till sina allmänna villkor för bankkort där det anges att i de fall kontohavaren blivit av med sitt kort genom grov oaktsamhet denne är skyldig att betala belopp som påförts kontot genom att detta övertrasserats. Enligt de allmänna villkoren har

text: vidare banken rätt att ta ut en övertrasseringsavgift om kontot utnyttjas på sådant sätt att kreditgränsen överskrids. Övertrasseringen beror enligt banken på att kortet har använts för att tanka från en bensinpump och att det räcker med att det överhuvudtaget finns någon behållning på kontot för att det tekniska systemet skall ge klartecken för tankning.

text: Enligt

text: 36 § avtalslagen (1915:218)

text: får ett villkor jämkas eller lämnas utan avseende om villkoret är oskäligt med hänsyn till bl.a. avtalets innehåll. Vid bedömningen om avtalsvillkor är oskäliga skall hänsyn tas till behovet av skydd för den som i egenskap av konsument eller på annat sätt anses ha en underlägsen ställning i avtalsförhållandet. Exempel på oskäliga avtalsvillkor är att villkoret är vilseledande eller oklart presenterat och konsumenten missleds om dess innehåll eller om sina rättigheter.

text: Frågan är alltså om en tillämpning av villkoret i nu föreliggande fall skall anses oskälig. Vid bedömningen av denna fråga konstaterar nämnden att det av villkoret klart och tydligt framgår att i de fall kontohavaren blivit av med sitt kort genom grov oaktsamhet denne är skyldig att betala belopp som påförts kontot genom att detta övertrasserats. Det ifrågavarande kontokortet var enligt vad utredningen utvisar anslutet till ett konto med kredit. Det övertrasserade beloppet uppgår enligt banken till 608,18 kr. Det har såvitt framkommit inte utfästs från bankens sida att någon övertrassering inte skulle vara möjlig. Annat är slutligen inte visat än att tankningssystemet inte kan känna av när det inte längre finns någon behållning på kontot.

text: På grund av det anförda finner nämnden att en tillämpning av det ifrågavarande avtalsvillkoret i detta fall inte kan anses oskäligt. C:s andrahandsyrkande kan därmed inte heller bifallas.


publisher: Allmänna reklamationsnämnden

title: En resenär har ansetts berättigad till skadestånd när arrangören har ställt in avtalad paketresa före avresa (jämför 14 § paketreselagen).

org: arn

text: 14 § paketreselagen

text: ). Avgörande 2006-01-20; 2005-2744

type: rubrik

text: Arrangören ställde in den avtalade paketresan med hänvisning till att det var för få anmälda deltagare. Resenären C yrkade, för sig och en medresenär, skadestånd med totalt 5 246 kr, varav 1 540 kr för inte utnyttjad ej ombokningsbar anslutningsresa och 3 706 kr för likvärdig resa med annan arrangör. Som grund för yrkandet åberopade C att det vare sig av katalogtext eller bokningsbekräftelse framgått att det krävdes något minimiantal resenärer för att resan skulle genomföras.

type: stycke

text: Arrangören bestred yrkandet. Till stöd för sin inställning åberopade arrangören att resenärerna, i enlighet med resevillkoren, hade underrättats om den inställda resan mer än två veckor innan avtalad avresetidpunkt. Orsaken till att arrangören inte hade angett något minimiantal i avtalsvillkoren är den stora variationen i antalet deltagare för olika resor.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Det framgår av utredningen att arrangören ställde in den av resenärerna beställda paketresan med hänvisning till att det var för få anmälda deltagare. I avtalsvillkoren har dock inte angivits något minsta antal deltagare för att resan skulle genomföras. Bolaget har inte kunnat erbjuda resenärerna en paketresa som är av likvärdig eller högre kvalitet än den inställda. Vid sådant förhållande har resenärerna rätt till skadestånd från arrangören. Denna rätt omfattar både ersättning för inte ombokningsbar anslutningsresa och merkostnaden för den likvärdiga resa resenärerna åkte på med annan arrangör. Arrangören har inte bestritt att priset för anslutningsresan och merkostnaden för den likvärdiga resan har uppgått till yrkade belopp.

text: Sammanfattningsvis skall alltså resenären C:s yrkande bifallas.

type: avgorande


title: Ett flygbolag har ställt in en flygning och bokat om passagerare till en flygning med tidigare avgångstid. Passagerarna har ansetts berättigade till ersättning enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91.

text: (EEG) nr 295/91

text: . Avgörande 2005-12-06;2005-2855

text: A köpte biljetter för två personer till en reguljärflygning Stockholm–Rom t.o.r. Sträckorna skulle flygas av flygbolaget AI. Dagen före avresan informerade AI henne om att returflygningen hade ställts in. AI hade därför bokat om passagerarna till en flygning med tidigare avgångstid. A och hennes medresenär ansåg sig tvungna att acceptera ändringen. A yrkade ersättning för den inställda flygningen med 400 euro per person, totalt 800 euro, enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: AI medgav, utan att precisera något belopp, att betala ersättning.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: I ärendet är ostridigt att den aktuella flygningen har ställts in.

text: Jämlikt

text: artikel 5

text: och

text: artikel 8.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004

text: skall lufttrafikföretag, vid inställd flygning, antingen återbetala biljettpriset eller omboka resenärerna till den slutliga bestämmelseorten snarast möjligt under likvärdiga transportvillkor, alternativt, omboka resenärerna till den slutliga bestämmelseorten till ett senare datum som passageraren finner lämpligt.

text: Resenärerna har i ärendet bokats om till en flygning med avgångstid 4 timmar och 20 minuter tidigare än vad som ursprungligen avtalats och med en tidigare ankomsttid än vad som ursprungligen avtalats. Resenärerna har informerats om det inställda flyget mindre än en vecka före avtalad avgångstid.

text: I artiklarna 5 och 7 i nämnda förordning, som rör fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar, är resenärer, vid inställd flygning, berättigade till kompensation med 400 euro för alla flygningar inom gemenskapen på mer än 1 500 km. Kompensation skall dock inte utgå om resenärerna mindre än sju dagar före den tidtabellsenliga avgångstiden underrättas om att flygningen är inställd, och erbjuds ombokning så att de kan avresa högst en timme före den tidtabellsenliga avgångstiden och nå sin slutgiltiga bestämmelseort senast två timmar efter den tidtabellsenliga ankomsttiden

text: Eftersom resenärerna bokats om till en flygning med avgångstid mer än en timme före den tidtabellenliga avgångstiden är omständigheterna i ärendet är sådana att resenärerna är berättigade till kompensation i enlighet med sitt yrkande.

text: Flygbolaget har medgett ersättningsskyldighet utan att rikta någon anmärkning mot det yrkade beloppet. Oberoende av vad som anges i

text: artikel 7

text: (2) ovannämnda förordning är därför resenärerna berättigade till det begärda beloppet.


title: Ett flygbolag är skyldigt att erbjuda assistans enligt artikel 8 och artikel 9 i förordning (EG) nr 261/2004 även när en flygning har ställts in på grund av extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits. Resenärer har ansetts berättigade till ersättning för de merkostnader de drabbats av till följd av utebliven assistans.

text: artikel 9 i förordning (EG) nr 261/2004

text: även när en flygning har ställts in på grund av extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits. Resenärer har ansetts berättigade till ersättning för de merkostnader de drabbats av till följd av utebliven assistans. Avgörande 2006-01-13; 2005-2884

text: Resenärerna skulle flyga mellan Florens och Göteborg via Paris. Sträckorna skulle flygas av flygbolaget X. När resenärerna kom till flygplatsen blev de upplysta om att flygturen var inställd på grund av flygledarstrejk i Paris. De erbjöds att i stället flyga hem ett dygn senare via Amsterdam. Resenärerna begärde hjälp av X med att ordna övernattning m.m., men nekades detta. De nekades också all vidare assistans. Resenärerna yrkade ersättning med 3 108 kr för de utgifter för hotell, måltider, transporter och telefonsamtal de drabbades av till följd av den försenade hemresan. Som grund för yrkandet åberopade resenärerna att rätten till service enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: inte kan begränsas med hänvisning till extraordinära omständigheter som strejk, däremot bortfaller rätten till ekonomisk kompensation.

text: X bestred yrkandet. Till stöd för sin inställning åberopade X att det inte var skyldigt att betala ersättning till resenärerna. Enligt skäl 14 av ingressen till förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: ligger strejker utanför flygbolagens ansvar.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Nämnden konstaterar inledningsvis att

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004

text: om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar är tillämplig på den aktuella resan (

text: artikel 3.1 a

text: På den situation som resenärerna drabbats av skall förordningens regler om inställd flygning,

text: artikel 5

text: , tillämpas. Vid en inställd flygning skall de berörda passagerarna, enligt

text: artikel 5.1 a

text: ) och b) erbjudas assistans i enlighet med

text: artikel 8

text: , dvs. ombokning eller återbetalning, samt assistans i enlighet med artikel

text: och

text: , dvs. service bl.a. i form av måltider, hotellrum, transport mellan flygplatsen och inkvarteringsorten och telefonsamtal. Vidare anges i

text: artikel 5.1 c

text: ) att de berörda passagerarna har rätt till kompensation i enlighet med

text: artikel 7

text: där olika ersättningsbelopp stadgas.

text: Enligt

text: artikel 5.3

text: skall flygbolaget inte vara skyldigt att betala kompensation enligt

text: artikel 7

text: om det kan visa att den inställda flygningen beror på extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder har vidtagits.

text: Flygbolaget har hänvisat till förordningens preambel (14). Där anges bl.a. att liksom i Montrealkonventionen bör skyldigheterna för flygbolag vara helt eller delvis begränsade i sådana fall där en händelse har orsakats av extraordinära omständigheter som inte kunde ha undvikas även om alla rimliga åtgärder vidtagits. Vidare anges att sådana omständigheter kan särskilt förekomma i händelse av politisk instabilitet, meteorologiska förhållanden som omöjliggör flygningen i fråga, säkerhetsrisker, oförutsedda brister i flygsäkerheten och strejker som påverkar verksamheten för det flygbolag som utför flygningen.

text: Nämnden konstaterar att i en förordnings preambel anges syftet med överenskommelsen, de gemensamma skäl som ligger till grund för att förordningen antagits. Exempelvis anges i

text: förordningens preambel (1) att gemenskapens verksamhet på lufttrafikområdet bör bland annat syfta till att sörja för ett långtgående skydd för passagerarna. Nämnden har att tillämpa de materiella bestämmelser som anges i förordningens artiklar och tolka dessa i linje med vad som uttrycks i förordningens preambel. Vad avser begränsningen av flygbolagets ansvar vid extraordinära omständigheter, som bl.a. nämns i förordningens preambel (14), har detta preciserats genom reglerna i

text: artikel 5.3

text: där det fastställs att vid en sådan situation är ansvaret delvis begränsat vid inställda flygningar på så sätt att skyldigheten att betala kompensation enligt

text: artikel 7

text: helt faller bort.

text: Nämnden gör följande bedömning. Vid extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder har vidtagits är flygbolagens ansvar vid inställda flygningar begränsat i enlighet med vad som stadgas i förordningens

text: artikel 5.3

text: . Enligt nämnda artikel faller vid sådana omständigheter skyldigheten för flygbolag att betala kompensation enligt

text: artikel 7

text: bort. Flygbolagens skyldighet att erbjuda assistans enligt artikel

text: och

text: faller dock inte bort, dvs. flygbolagens skyldighet att erbjuda assistans kvarstår. Då flygbolaget inte fullgjort sin skyldighet och erbjudit resenärerna assistans enligt förordningen, dvs. assistans enligt artikel

text: och

text: . (måltider, hotellrum, transport mellan flygplatsen och inkvarteringsorten och telefonsamtal), finner nämnden att resenärerna har rätt till ekonomisk kompensation för de merkostnader de drabbats av till följd av den uteblivna assistansen. Flygbolaget har inte invänt mot de yrkade beloppen i sig. Nämnden finner att de yrkade beloppen är skäliga och att de avser merkostnader som uppstått med anledning av den uteblivna assistansen, och som motsvarar vad resenärerna haft rätt att erhålla enligt förordningen. Yrkandet skall därmed bifallas.


text: Fråga vilka justeringar av räntenivån som en låntagare är berättigad till vid lån mot rörlig ränta. Också fråga om låntagaren har ingått låneavtalet i egenskap av konsument. Avgörande 2006-03-31; 2005-3346

text: G tecknade ett lån på 150 000 kr med en rörlig tre månaders ränta. Räntan skulle enligt bankens hemsida sättas var 90:e dag efter marknadsräntan. Efter ett tag upptäckte hon att räntan hade höjts kort tid efter att lånet hade tecknats och därefter gått ner till ursprungsnivån, men att räntan inte hade sänkts under denna nivå trots att räntan legat lägre under en längre tid. När hon klagade till banken fick hon veta att någon retroaktiv ersättning av ränteskillnaden inte är möjlig. G yrkade ersättning motsvarande det belopp hon betalat för mycket.

text: Banken motsatte sig yrkandet eftersom och åberopade att banken följt de villkor som gällde för lån till näringsidkare.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Nämnden har först att ta ställning till om lånet beviljats G i egenskap av konsument. Nämnden vill inledningsvis framhålla att det saknar betydelse vilken blankett som använts för krediten. Frågan om krediten lämnats för konsumentändamål skall bedömas oberoende av det. Den omständigheten att lånet beviljats för upprustning av en jordbruksfastighet innebär inte med automatik att lånet beviljats en näringsidkare. G har använt fastigheten för fritidsändamål. Några omständigheter som tyder på att hennes syfte med lånet skulle huvudsakligen vara att på fastigheten driva rörelse har inte visats föreligga. På grund härav finner nämnden att G har fått krediten i egenskap av konsument. Nämnden är därför behörig att pröva tvisten. Av utredningen framgår att lånet beviljats med rörlig ränta. Av kreditavtalet framgår inte närmare vad som skall avses med rörlig ränta. Det får därför i stället bedömas utifrån allmänna rättsliga regler. Vid sådant förhållande får med rörlig ränta förstås att räntan varierar i nära anslutning till förändringar i det allmänna ränteläget, såväl när detta stiger som när det sjunker. I det aktuella fallet har emellertid banken inte justerat räntan på krediten nedåt i takt med att det allmänna ränteläget sjunkit. G har därmed tillfogats ekonomisk skada. Hon är därför berättigad till ersättning för den förlust hon gjort på grund av de uteblivna räntejusteringarna. G har redovisat en beräkning av sin förlust. Banken har inte riktat någon invändning mot beräkningen. Den gjorda beräkningen framstår inte som oskälig. G:s yrkande skall därför bifallas.


text: Fabriksgaranti vid köp av ny bil. Säljaren har ansetts ansvarig gentemot köparen på grund av en garantiutfästelse från tillverkaren. Avgörande 2005-12-06;2005-3478

text: H köpte ny bil av bilföretaget E i augusti 2004. En kort tid efter leveransen visade det sig att bilen läckte olja från växellådan. E åtgärdade felet, men detta återkom därefter vid ytterligare två tillfällen. H blev då hänvisad till en annan verkstad.

text: H yrkade hävning av köpet och stilleståndsersättning med 7 500 kr. Som grund för yrkandet åberopade hon att felet var väsentligt och att hon inte hade kunnat utnyttja bilen under sex veckor.

text: E bestred yrkandet. Till stöd för sin inställning åberopade säljarbolaget att tillverkaren, inte bolaget, hade utställt en garanti. Som ett i och för sig skäligt skadestånd för stilleståndet vitsordade E 3 000 kr.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Har säljaren eller någon annan för hans räkning genom en garanti åtagit sig att under en viss tid svara för varan eller en del därav eller för en egenskap hos varan, skall fel i varan anses föreligga, om varan under den angivna tiden försämras i det avseende som garantin omfattar (

text: 21 § konsumentköplagen

text: , 1990:932). I förevarande fall synes det inte råda någon tvist om att fel i varan föreligger. Säljaren har emellertid mot köparens krav på köprättsliga påföljder invänt att säljaren inte är ansvarig för fullgörandet av de förpliktelser som garantin medför eftersom garantin inte lämnats av säljaren utan av tillverkaren.

text: Nämnden konstaterar att det i förarbetena till

text: konsumentköplagen

text: (se

text: prop. 1989/90:89 s. 111

text: ) särskilt anges att

text: 21 § konsumentköplagen

text: blir tillämplig även om det är någon annan än säljaren som lämnat garantin. I förarbetena nämns som ett exempel att det är tillverkaren som har ställt ut garantin. Det anges där vidare att köparen i ett sådant läge kan göra gällande påföljder av fel i varan mot säljaren när en försämring uppkommer under garantitiden. I förarbetena anges vidare att ”det typiska fallet är att köparen i samband med köpet mottar en särskild garantiutfästelse från tillverkaren”.

text: På grund av vad som nu anförts finner nämnden att E är ansvarigt gentemot H för samtliga de förpliktelser som följer av den lämnade garantin. E är därför ansvarigt för de fel som finns på bilen.

text: Av utredningen framgår att bilen fortfarande trots flera avhjälpandeförsök är behäftad med fel som får anses som väsentligt. Då E när köparen reklamerat inte erbjudit sig att, genom egen eller annans försorg, avhjälpa felet utan avvisat köparens krav och hänvisat denne till en annan verkstad har E förverkat möjligheten till avhjälpande. H:s yrkande om hävning skall därför bifallas. När det gäller yrkad ersättning för stillestånd finner nämnden att K bör vara berättigad till ett skäligt belopp som kan fastställas till, av bolaget vitsordade, 3 000 kr.


title: Vid försäljning av vinterhjul har säljaren inte lämnat anvisningar om hur hjulen skulle bytas. Hjulen har därmed ansetts vara felaktiga enligt 16 § konsumentköplagen och säljaren ansvarig för de skador som felet orsakat.

text: 16 § konsumentköplagen

text: och säljaren ansvarig för de skador som felet orsakat. Avgörande 2005-12-06; 2005-3741

text: S köpte en bil i oktober 2004. Vid köpet medföljde fyra kompletta vinterhjul. S bytte själv till vinterhjul. Vid service några månader senare framkom att samtliga bromsskivor var skeva. Skevheten berodde enligt verkstaden på att det inte var originalfälgar till vinterdäcken. Korrekt förfarande vid montering av hjul utan originalfälg hade varit att avlägsna ett antal styrbrickor. När så inte skedde kom fälgarna att inte ligga an korrekt mot navet med skeva bromsskivor som följd.

text: S yrkade i nämnden ersättning för reparation och åberopade att han borde ha blivit upplyst om tillvägagångssättet för byte vid köpet.

text: Säljbolaget motsatte sig yrkandet och gjorde gällande att det inte orsakat skadan.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Av utredningen framgår att det i köpet ingick vinterdäck på fälg. Någon särskild instruktion till köparen om hur dessa däck skulle hanteras då de sattes på bilen lämnades inte av säljaren. Byte av däck är en arbetsuppgift som vanligen utförs av bilägaren själv. En säljare skall därför utgå från att köparen själv skall kunna göra däckbyten. Enligt

text: 16 § konsumentköplagen (1990:932)

text: skall varan vid leverans vara åtföljd av sådana instruktioner som krävs för bl.a. dess installation, montering och användning. När som i förevarande fall det krävs särskilda åtgärder för att rätt montera vinterhjulen skall alltså säljaren vid leveransen se till att köparen får nödvändiga instruktioner för detta. I ärendet är ostridigt att sådana instruktioner inte lämnats till köparen. Till följd härav föreligger enligt

text: 16 § nämnda lag

text: ett fel i den levererade varan. Säljaren är därmed ansvarig för de skador som uppstått till följd av felet. Det åligger därför säljbolaget att ersätta S för kostnader för att avhjälpa skadan.

text: Av inlämnade reparationsfakturor framgår att det i den kostnad för reparationer som S yrkat ersättning för ingår byte av bromsklossar. Då denna utgift avser rena förslitningsdetaljer och det inte visats att förslitningen uppstått till följd av felet avseende vinterhjulen bör S själv stå för den kostnaden. Övriga kostnader som omfattas av hans yrkande har däremot ett direkt samband med felet avseende vinterhjulen och skall därför ersättas av säljbolaget.


text: Förlorad videofilm. Videobutik med brevinkast och box för återlämnande av filmer efter stängningsdags har inte ansetts ha rätt att kräva kunden på ersättning för förlorad film ett och ett halvt år efter hyrestidens utgång. Avgörande 2005-12-13; 2005-4233

text: A hyrde en videofilm som hon returnerade i videobutikens brevinkast den 30 december 2003. Först ett och ett halvt år senare fick hon ett inkassokrav på 1 150 kr på grund att filmen inte återlämnats.

text: A yrkade betalningsbefrielse med 1 150 kr. Som grund för yrkandet åberopade A att hon lämnat tillbaka filmen i tid.

text: Företaget bestred yrkandet. Till stöd för sin inställning åberopade det att A inte hade styrkt att filmen hade återlämnats.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Av utredningen i ärendet framgår att den aktuella videobutiken använt sig av ett brevinkast med en box där kunden kan återlämna filmer efter stängningsdags. En kund som använder sig av denna av näringsidkaren anvisade möjlighet får inte något kvitto på filminlämningen. Det är enligt nämndens mening orimligt att kunden ensam skall stå risken för att ett återlämnande av någon anledning inte registreras. Ett minimikrav för att näringsidkaren skall kunna kräva en kund på betalning trots att kunden uppger att filmen lämnats i brevinkastet måste vara att kunden uppmärksammas på att filmen inte återlämnats inom rimlig tid efter det att filmen enligt hyresavtalet skulle ha återlämnats. I nu förevarande fall har så inte skett förrän efter ett och ett halvt år. Kunden kan då inte längre anses ha rimlig möjlighet att styrka att filmen lämnats i brevinkastet. Enligt nämndens mening bör därför företaget rekommenderas att avstå från sitt krav om 1 150 kr gentemot A.


text: Vid köp av en ny husvagn har parterna kommit överens om att köparen som delbetalning skulle lämna en äldre husvagn i inbyte. Avtalet har villkorats av att denna husvagn inte varit fuktskadad. Efter ett fukttest har säljaren begärt att köparen skulle betala en större kontantinsats för den nya husvagnen. Säljaren har inte ansetts ha stöd i avtalet för denna prishöjning. Oklarhetsregeln har tillämpats. Avgörande 2006-01-10; 2005-4282

text: När G beställde en husvagn värderades den husvagn som han skulle lämna i inbyte. Ett avtal upprättades och av detta framgick den mellanskillnad som han skulle betala för den nya vagnen och att avtalet var villkorat av att det inte fanns fukt i inbyteshusvagnen. När fukttestet hade utförts krävde säljaren ytterligare 30 000 kr i mellanpris, något som G inte accepterade. G frånträdde därför avtalet. Säljaren krävde därefter G på ersättning för kostnader för att ställa i ordning den nya husvagnen. G yrkade i nämnden att säljaren skulle frånfalla kravet på ersättning för omkostnaderna.

text: Säljaren motsatte sig yrkandet eftersom G har brutit avtalet.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Vad som framkommit i ärendet visar att det finns ett bindande avtal mellan parterna. Avtalet är dock villkorat av att det inte får finnas fukt iden husvagn som G lämnat i inbyte. Detta villkor får rimligen anses innebära en rätt för Bolaget att frånträda avtalet för det fall att husvagnen är behäftad med fukt. Vad som skall hända för det fall att avtalet frånträds av säljaren finns inte reglerat i avtalet. Av allmänna regler följer därmed att avtalet frånträds utan att någon av parterna har rätt till någon ersättning av den andre.

text: Bolaget har emellertid inte använt sig av sin rätt att frånträda avtalet. I stället har bolaget hävdat att affären skulle genomföras och att bolaget med stöd av avtalet skulle ha en rätt att ensidigt ändra priset (genom att ta ut ersättning för fuktskadorna på inbytesvagnen). Någon sådan rätt anges emellertid inte uttryckligen i avtalet. Bolaget har hävdat att det måste vara underförstått i avtalet. Nämnden finner emellertid att det i konsumentsammanhang ställs stora krav på att avtal utformas så att konsumenten kan förstå innebörden av de villkor som finns i avtalet. Ett avtal som baseras på att vissa villkor inte skulle uttryckligen framgå av avtalet utan vara underförstådda framstår inte som tydligt. Av allmänna avtalsrättsliga regler följer vidare att den sida som utformat ett avtal får bära nackdelen av eventuella otydligheter i avtalet. Det är bolaget som har utformat det ifrågavarande avtalet. Bolaget får därför bära nackdelen av att avtalet skulle kunna innehålla en otydlighet i detta avseende. Nämnden finner därför att avtalet bör tolkas till nackdel för bolaget, dvs. nämnden finner att någon ensidig rätt för bolaget att vid fuktupptäckt ändra priset inte kan anses följa av avtalet.

text: Nämnden vill i sammanhanget tillägga att även om det hade funnits en avtalsklausul i avtalet som låtit säljaren ensidigt bestämma priset, det inte är säkert att säljaren skulle haft en sådan rätt, sådana klausuler kan ofta i ett konsumentförhållande komma att anses oskäliga och därför lämnas utan avseende.

text: Till följd av vad som nu anförts finner nämnden att bolaget inte har haft rätt att ändra priset med anledning av att bolaget funnit fukt i husvagnen. Eftersom bolaget inte var villigt att med oförändrat pris fullfölja den avtalade affären, är det bolaget och inte G som brutit avtalet. Bolaget har därmed inte rätt till någon ersättning av G för att affären inte blev av. Nämnden finner således att G:s yrkande skall bifallas.


text: Kontokort som stulits ur i innerfickan på en kavaj under en tunnelbanefärd har inte ansetts förlorat genom grov oaktsamhet. Också fråga om konsumenten anmält förlusten av kortet tillräckligt snabbt. Avgörande 2005-12-20; 2005-4347

text: T bestals på sin plånbok under en tunnelbanefärd i S:t Petersburg. Han bar plånboken i en igenknäppt innerficka på kavajen. Över kavajen bar han en ytterrock. Tillgreppet utfördes av fyra eller fem män som trängde upp honom mellan sig. När tåget stannat vid en station avlägsnade sig gärningsmännen. Han märkte då att plånboken var borta. Stölden inträffade kl. 15 (lokal tid), plus eller minus tio minuter, den 14 maj 2005. Han kom till sitt hotell 20 minuter efter stölden och spärrade alla sina kontokort utom ett, som han glömt att han förvarat i plånboken. Detta kort spärrades först kl. 20 dagen därpå.

text: T yrkade befrielse från betalningsansvar för de obehöriga transaktioner som genomförts med kortet, 8 493 kr 27 öre. Som grund för yrkandet åberopade han att han inte förlorat kortet genom grov oaktsamhet och att han snarast efter upptäckten av förlusten spärrat kortet.

text: Banken bestred yrkandet. Till stöd för sin inställning åberopade banken i första hand att T inte snarast efter upptäckten av förlusten spärrat kortet och i andra hand att T förlorat kortet genom grov oaktsamhet. Banken ansåg därför att T var ansvarig för de obehöriga transaktioner som utförts den 14 maj mellan kl. 14.12 och 17.39 svensk tid.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Av

text: 34 § första stycket andra punkten konsumentkreditlagen (1992:830)

text: framgår att kontohavaren är betalningsskyldig för uttag eller köp som gjorts av någon obehörig person med hjälp av kortet, om kontohavaren eller någon annan som enligt kontoavtalet är behörig att använda kortet förlorat det genom grov oaktsamhet. Som exempel på när ett kontokort kan anses ha förlorats genom grov oaktsamhet anges i förarbetena till den aktuella bestämmelsen (

text: prop. 1976/77:123 s. 191

text: ) att kortet har förlorats när det lämnats kvar i en ficka, en väska, ett fordon eller liknande som inte har stått under uppsikt.

text: Nämnden har i flera olika avgöranden funnit att den som förvarat sitt kontokort på sig eller intill kroppen, oavsett om det burits i en bakficka, handväska eller ryggsäck, inte kan sägas ha lämnat kortet utan uppsikt och att en utgångspunkt i dessa fall därför är att förlusten normalt inte kan anses ha skett genom grov oaktsamhet.

text: T har uppgett att han förvarade sina kontokort i en plånbok som låg i en med en knapp tillsluten inneficka i kavajen, när han blev av med plånboken under tunnelbanefärden. Banken har inte ifrågasatt den uppgiften. Nämnden kan inte finna att det i detta fall skulle föreligga några mera försvårande omständigheter som kan medföra att grov oaktsamhet skulle föreligga. T kan därför inte anses ha förlorat kortet genom grov oaktsamhet.

text: I ärendet är emellertid också en annan fråga aktuell. Banken har nämligen gjort gällande att T inte snarast efter upptäckten av förlusten har spärrat kortet, eftersom han spärrade kortet först den 15 maj 2005 kl. 20.00, och att han därför är ansvarig för de reklamerade transaktioner som skett på hans konto den 14 maj.

text: Enligt bestämmelserna i

text: 34 § konsumentkreditlagen

text: är kontohavaren betalningsskyldig för obehöriga uttag och köp också om han förlorat kortet och inte snarast efter upptäckten anmält förlusten hos banken. Nämnden har i ett tidigare pleniavgörande (1999 ref. 13, änr 1999-

text: 2023) dock tolkat denna bestämmelse så att kontohavaren endast ansvarar för sådana obehöriga transaktioner som hade kunnat förhindras om förlustanmälan hade skett i rätt tid.

text: T har uppgett att han spärrade alla kontokort, utom det som är aktuellt i detta ärende, när han kom fram till hotellet och att detta skedde inom en timme efter stölden. Han har uppgett att stölden skedde ca kl. 15 lokal tid plus minus 10 minuter och att han var på hotellet 20 minuter senare, varvid de svenska korten spärrades omgående.

text: T borde självfallet ha spärrat även det nu aktuella kortet när han spärrade övriga svenska kort som legat i den stulna plånboken, dvs. den 14 maj 2005 omkring kl. 15.30 lokal tid (kl. 14.30 svensk tid). Han har därmed inte spärrat det aktuella kortet snarast efter upptäckten av förlusten. Om så skett hade han dock ändå inte kunnat förhindra de obehöriga transaktioner som skett före den tidpunkten med hjälp av kortet.

text: På grund av det anförda finner nämnden att T får anses betalningsskyldig för de obehöriga transaktioner som skett med hjälp av kortet först efter den 14 maj 2005 kl. 15.30 lokal tid.


text: Vid köp av en hund har parterna avtalat om att köparen skulle teckna en liv- och veterinärvårdsförsäkring, vilket köparen emellertid försummade. Denna underlåtenhet har inte ansetts inverka på köparens möjlighet att häva köpet p.g.a. fel och inte heller på säljarens skyldighet att då betala tillbaka köpesumman. Avgörande 2005-12-22; 2005-4352

text: P köpte i april 2004 en hund för 8 000 kr. Hunden avled efter ett hastigt insjuknande senare samma år. Obduktionen visade att ett medfött hjärtfel orsakat hundens död. P begärde att få tillbaka pengarna för hunden. Uppfödaren nekade detta med hänvisning till att P inte följt kravet i köpeavtalet att teckna en livförsäkring för hunden.

text: P yrkade hävning av köpet och att få tillbaka köpesumman. Han vidgick att han möjligen inte läst avtalet tillräckligt ingående och därför missat kravet på att teckna livförsäkring. P ställde sig dock frågande till att man skulle kunna avtala bort

text: konsumentköplagen

text: på detta vis.

text: Uppfödaren, tillika säljaren, motsatte sig yrkandet eftersom köparen gjort sig skyldig till kontraktsbrott genom att inte teckna livförsäkring för hunden.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Enligt

text: 16 § tredje stycket konsumentköplagen (1990:932)

text: skall en vara anses felaktig om den i något avseende avviker från vad köparen med fog har kunnat förutsätta. Huruvida varan har ett fel skall bedömas med hänsyn till dess beskaffenhet när den avlämnas. Säljaren ansvarar för fel som fanns i varan vid denna tidpunkt, även om felet visar sig först senare. Det är dock köparen som har att visa att varan avviker från avtalet eller från vad köparen har haft anledning att med fog kunnat förutsätta. Av

text: 29 § samma lag

text: framgår att köparen får häva köpet, om felet är av väsentlig betydelse för honom.

text: I ärendet är ostridigt att hunden haft ett ursprungligt dolt fel i form av ett medfött hjärtfel. Hunden har således varit behäftad med ett köprättsligt fel och felet har varit av väsentlig betydelse för P. P har därför rätt att häva köpet.

text: I köpekontraktet har emellertid intagits en såsom särskild överenskommelse om ömsesidigt försäkringsskydd m.m. betecknad klausul med följande lydelse.

text: Uppfödare har tecknat valpkullsförsäkring eller motsvarande försäkring med giltighetstid om minst två år från den dag då hunden levereras. Försäkringsbelopp motsvarande köpesumman. För hunden skall tecknas liv- och veterinärvårdsförsäkring. Försäkringsbelopp ej lägre än köpesumman. Köparen förbinder sig att betala premien och att vidmakthålla försäkringen i minst två år från den dag hunden hämtades.

text: Klausulen är placerad på köpeavtalets framsida, i nära anslutning till parternas underskrifter. Vid klausulen finns två rutor för ja respektive nej, ja-rutan är ikryssad. Det finns också en hänvisning till baksidan av avtalet, där överenskommelsen utvecklas med följande tilläggstext.

text: Säljarens ansvar för fel hos hunden är, då det gäller köparens krav på prisnedsättning och skadestånd, på så sätt begränsat att kompensation inte skall utgå för den del av försäkringsersättningen som kan betalas ut enligt angivna försäkringar. Säljarens skyldighet

text: att betala skadestånd på grund av fel som omfattas av nämnt försäkringsskydd, skall vara begränsat till självrisken på veterinärvårdsförsäkringen. Säljarens skadeståndsansvar på grund av fel kan inte överstiga köpesumma, såvida inte svikligt förfarande hos säljaren kan påvisas eller det är fråga om sådan följdskada som avses i

text: 5 kap. 7 § 2 punkten skadeståndslagen

text: Säljaren har tecknat en trygghetsförsäkring (”dolda fel försäkring”) för den aktuella hunden. Förutsättningen för att den skall träda i kraft är emellertid att hunden har en giltig liv- och veterinärförsäkring. Köparen har inte tecknat en sådan försäkring och säljaren har hävdat att det är fråga om avtalsbrott. Säljaren har vidare gjort gällande att en försäkring skulle ha inneburit att köparen fått ersättning av försäkringsbolaget och att det avtalsbrott som köparen gjort genom att inte teckna försäkringen medför att denne inte kan kräva ersättning av säljaren.

text: Nämnden konstaterar först att det i

text: 3 § konsumentköplagen

text: anges, att avtalsvillkor som i jämförelse med bestämmelserna i denna lag är till nackdel för köparen är utan verkan mot denne, om inte annat anges i lagen.

text: Av

text: konsumentköplagens

text: bestämmelser följer att säljaren vid hävning skall återbetala köpeskillingen. Någon inskränkning i denna skyldighet finns inte. Däremot kan enligt

text: 32 § konsumentköplagen

text: storleken av prisavdrag eller skadestånd komma att påverkas av möjligheten till försäkringsskydd.

text: Köpeavtalets klausul om tecknande av försäkring och de i avtalet angivna följderna av att försäkring inte tecknas är enligt den förklarande texten på avtalets baksida endast hänförlig till när det är fråga om skadestånd eller prisavdrag. Sådana villkor är inte direkt stridande mot

text: konsumentköplagen

text: , det kan dock noteras att det i varje enskilt fall skulle bli nödvändigt att göra en bedömning av skäligheten i en nedsättning av skadestånd eller prisavdrag. Klausulen innehåller emellertid inte något som begränsar rätten till återfående av köpeskillingen i en hävningssituation och en sådan begränsning skulle också ha stått i strid med de tvingande bestämmelserna i

text: konsumentköplagen

text: Nämnden finner således att P:s rätt att vid hävningen av köpet återfå köpeskillingen inte påverkas av försummelsen att teckna försäkring. Säljaren rekommenderas därför att låta P häva köpet och till henne genast betala 8 000 kr.


text: Fråga om ett hus beläget i glesbygd och som totalförstörts vid brand skall ersättas enligt försäkringsvillkorens kompletterande ersättnings- och värderingsregler angående byggnad med särskilt lågt marknadsvärde. Avgörande 2006-01-18; 2005-4805

text: Vid en brand totalförstördes J:s bostadshus i P kommun, Norrbottens län. J yrkade att huset skulle återuppföras till en liknande eller närmast motsvarande byggnad på samma grund och för samma ändamål. Som grund för yrkandet åberopade J bl.a. att försäkringsbolagets värdering inte följt principerna i försäkringsvillkoren.

text: Försäkringsbolaget bestred yrkandet. Till stöd för sin inställning åberopade försäkringsbolaget att när det gäller byggnader med särskilt lågt marknadsvärde gäller följande. ”Har marknadsvärdet på hela byggnaden minskat på grund av ålder och/eller slitage eller andra omständigheter med mer än 50 % av marknadsvärdet för en ny motsvarande byggnad, värderas skadan till skillnaden mellan fastighetens marknadsvärde omedelbart före och omedelbart efter skadan. Marknadspris är det pris som sannolikt kan erhållas vid försäljning på den allmänna marknaden.”

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Nämnden konstaterar inledningsvis att begreppet marknadsvärde kan vara en svårtillämplig bedömningsgrund för vilken ersättning som skall betalas ut när bedömningen gäller fastigheter som är belägna inom vissa områden i glesbygden. Nämnden finner emellertid inte annat visat än att försäkringstagaren i detta fall får anses vara väl tillgodosedd med den ersättning som försäkringsbolaget har erbjudit.


title: En flygtransport har ställts in efter det att flygplanet hade träffats av ett blixtnedslag som påverkat dess elektroniska utrustning och därefter bedömts inte vara lämpligt för passagerartransport. Händelsen har ansetts utgöra en extraordinär omständighet som befriat flygbolaget från ersättningsskyldighet enligt förordning (EG) nr 261/2004.

text: (EG) nr 261/2004

text: . Avgörande 2006-08-30; 2005-5325.

text: K hade träffat avtal med flygbolaget S om transport mellan Stockholm och Genève, t.o.r. Det flygplan som skulle användas för återresan träffades av ett blixtnedslag vid inflygning till flygplatsen i Genève. Till följd av det inträffade ställdes flygningen in. Passageraren bokades om till en flygning med avgångstid påföljande dag. K:s hemkomst försenades därmed med 19 timmar.

text: K yrkade ersättning med 400 euro enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: . Han gjorde gällande dels att det hade funnits möjlighet för flygbolaget att ersätta det skadade flygplanet med ett annat eller att boka om honom till en flygning samma dag, dels att det inte har varit avsikten att tekniska fel skall utgöra en ansvarsbefriande extraordinär omständighet enligt EGförordningen.

text: Flygbolaget S bestred yrkandet. Till grund för bestridandet åberopades att flygningen hade ställts in på grund av tekniska problem som inte kunnat förutses, att ett flygplan som träffas av blixten m.h.t. flygsäkerheten hålls kvar på marken till dess att det undersökts och godkänts för trafik av behörig mekaniker, vilket är ett myndighetskrav. En mekaniker fick tillkallas från Sverige. Denne bedömde att flygplanet inte ansågs i stånd att transportera passagerare. Det fanns inte möjlighet att undvika blixtnedslaget.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Tvisten i ärendet gäller om K till följd av den inställda flygningen är berättigad till ersättning enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: . När en flygning ställs in har en drabbad passagerare rätt till ersättning enligt artiklarna

text: och

text: i förordningen. Ersättningens storlek bestäms med hänsyn till den aktuella flygningens längd. Den är alltså inte beroende av att passageraren kan visa att han eller hon lidit någon skada av det inträffade.

text: Tvisten aktualiserar även en tillämpning av

text: artikel 5.3 i förordningen

text: . Enligt denna bestämmelse faller rätten till ersättning bort, om lufttrafikföretaget kan visa att den inställda flygningen berott på extraordinära omständigheter som företaget inte hade kunnat undvika även om alla rimliga åtgärder vidtagits.

text: Utredningen i ärendet visar att flygplanet i samband med inflygning till Genève träffades av ett blixtnedslag i nossektionen. Det finns inte anledning att ifrågasätta flygbolagets uppgift att flygsäkerheten och myndighetsföreskrifter kräver att ett flygplan som råkar ut för ett blixtnedslag skall hållas kvar på marken till dess att en behörig mekaniker har kontrollerat hela flygplanet och godkänt det för fortsatt flygning eller flygning utan passagerare eller annan last (”ferry-flight”) till hemmabasen för reparation och att den föreskrivna kontrollen visade att blixtnedslaget orsakade sådana skador att det inte var tillåtet att transportera passagerare med flygplanet.

text: I det nu aktuella fallet har den inställda flygningen således orsakats av ett blixtnedslag som i sin tur fört med sig att flygplanet måste kontrolleras av en behörig mekaniker och godkännas för fortsatt flygning. En sådan mekaniker fanns inte i Genève, utan måste inväntas från

text: Stockholm. Nämnden anser för sin del att utredningen ger vid handen att blixtnedslaget inte hade kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits. Enligt nämndens bedömning kan det inte heller anses rimligt att flygbolaget S i detta fall skulle ha haft beredskap i form av behöriga mekaniker stationerade i Genève för kontroll och reparation av bolagets plan för den händelse det skulle behövas.

text: Med dessa konstateranden och bedömningar kommer nämnden till slutsatsen att S får anses ha fullgjort sin bevisskyldighet enligt

text: artikel 5.3 i förordning (EG) nr 261/2004

text: . K:s yrkande kan därför inte bifallas.

text: Flygbolaget S har erbjudit sig att ersätta K de kostnader han orsakats under förseningen, om han visar upp kvitton. Det står honom givetvis fritt att anta detta erbjudande.


title: Ett flygbolag har inte visat att ett oljeläckage som påverkat flygplanets landningsställ och lett till att en flygning ställts in utgjort en sådan extraordinär omständighet som befriar det från ersättningsskyldighet enligt artikel 5.3 i förordning (EG) nr 261/2004. Även fråga om nämndens behörighet att pröva tvisten.

text: . Även fråga om nämndens behörighet att pröva tvisten. Avgörande 2006-08-30; 2005- 6443.

text: Flygbolaget S åtog sig att transportera passageraren M och medresenärer Köpenhamn– Venedig, via Paris, t.o.r. Flygningen på sträckan Paris–Köpenhamn ställdes in sedan ett oljeläckage som påverkade flygplanets ena landningsställ upptäckts. Resenärerna bokades om till en senare flygning. Deras hemkomst försenades med 48 timmar.

text: M yrkade för sig och sina medresenärer ersättning med sammanlagt 2 100 euro, varav 1 000 euro för försening, 1 000 euro för inställd flygning och 100 euro för diverse utgifter. Till stöd för yrkandet åberopades bestämmelserna i förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: S gjorde gällande att nämnden inte var behörig att pröva tvisten då förseningen och den inställda flygningen inte inträffat i Sverige. S yrkade därför att ärendet skulle avvisas. I sak bestred S yrkandet om ersättning för försenad respektive inställd flygning, men medgav ersättning för utgifter mot precisering av dessa och uppvisande av viss dokumentation. S åberopade att den inträffade skadan krävde att mekaniker tillkallades från Köpenhamn. Det fanns inte något reservflygplan att tillgå. Det var inte möjligt att genomföra flygningen av säkerhetsskäl. Det var därmed fråga om extraordinära omständigheter som inte berättigade resenärerna till ersättning. Det bestreds att EG-förordningen ger rätt till ersättning vid försenad flygning.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Inledning

text: Tvisten i ärendet gäller om M och hans medresenärer till följd av den inställda flygningen är berättigade till ersättning enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: . När en flygning ställs in har en drabbad passagerare rätt till kompensation enligt artiklarna

text: och

text: i förordningen. Kompensationens storlek bestäms med hänsyn till den aktuella flygningens längd. Den är alltså inte beroende av att passageraren kan visa att han eller hon lidit någon skada av det inträffade. Någon motsvarande rätt till kompensation föreligger enligt förordningen inte vid försening.

text: artikel 5.3 i förordningen

text: . Enligt denna bestämmelse faller rätten till kompensation bort, om lufttrafikföretaget kan visa att den inställda flygningen berott på extraordinära omständigheter som företaget inte hade kunnat undvika även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits.

text: Innan dessa frågor behandlas prövar nämnden S:s avvisningsyrkande.

text: Nämndens behörighet

text: Enligt

text: artikel 16.1 i förordning (EG) nr 261/2004

text: skall varje medlemsstat utse ett organ som ansvarar för genomförandet av förordningen med avseende på flygningar från flygplatser belägna inom dess territorium och flygningar från tredje land till sådana flygplatser. När så är lämpligt skall detta organ vidta de åtgärder som är nödvändiga för att garantera att

text: passagerarnas rättigheter respekteras. Frågan är om den begränsning av tillsynsmyndighetens geografiska verksamhetsområde som ligger i det sagda också har relevans för ett tvistlösningsorgan. Enligt nämndens mening bör denna fråga besvaras nekande. Det framgår nämligen av skäl 22 andra meningen i förordningens ingress att tillsynsansvaret inte innebär att passagerares och lufttrafikföretags rätt till domstolsprövning begränsas. Detta uttalande bör också vara relevant för ett till domstol alternativt tvistlösningsorgan som Allmänna reklamationsnämnden. Nämnden anser mot denna bakgrund att förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: inte hindrar att nämnden prövar den aktuella tvisten.

text: Frågan om nämnden bör pröva en tvist med internationell anknytning får i stället avgöras med vägledning av för rättsområdet särskilda behörighetsregler eller allmänna behörighetsregler. När ett anspråk riktas mot ett lufttrafikföretag som har sitt säte här i landet bör det internationella elementet i tvisten inte hindra att nämnden prövar ärendet (jfr artikel 33.1 i 1999 års Montrealkonvention samt artiklarna 2.1 och 60 i förordning [EG] nr 44/2001).

text: S:s avvisningsyrkande skall alltså avslås.

text: Ersättningsanspråket

text: Som förut har redovisats innehåller den aktuella EG-förordningen inte några bestämmelser som berättigar passagerare till kompensation enligt

text: artikel 7

text: vid försenade flygningar. M:ns yrkande såvitt det avser ersättning för försening kan därför inte bifallas.

text: I ärendet är klarlagt att orsaken till att den aktuella flygningen ställdes in var ett oljeläckage. Läckaget påverkade planets vänstra landningsställ och kunde inte repareras utan bistånd från en mekaniker som måste flygas ned från Köpenhamn. Nämnden finner till att börja med att en sådan omständighet i och för sig kan föra med sig att ersättningsskyldigheten faller bort. Men det förutsätter att S kan bevisa att bolaget inte hade kunnat undvika händelsen även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits.

text: Det relevanta för den bedömningen är vilka åtgärder S vidtagit i det enskilda fallet för att undvika händelsen. Vid en sådan prövning bör särskilt beaktas hur det aktuella flygplanet har underhållits och vilka anvisningar tillverkaren har lämnat för tillsyn och underhåll (t.ex. frekvens och form). Det framgår också av internationell lufträttslig litteratur att utredning om sådana omständigheter kan föra med sig att ett lufttrafikföretag befrias från ersättningsskyldighet (se Giemula, E., och Schmid, R., Warsaw Convention, Commentary, 1999, s. 19, med hänvisningar till rättspraxis).

text: S har beretts tillfälle att lägga fram utredning om vad bolaget har gjort i denna del. Bolagets uppgifter innehåller trots detta inte någon utredning av angivet slag. De uppgifter som S har lämnat innefattar i stället en allmän redogörelse för företagets riktlinjer och principer för bedömning av skador och anmärkningar på flygplan samt dess tillförlitlighetsprogram. Nämnden har inte anledning att ifrågasätta dessa uppgifter. De ger emellertid inte någon vägledning för hur S handlat i just detta fall. Nämnden kan därför inte finna att S har fullgjort sin bevisskyldighet enligt

text: artikel 5.3

text: . Bolaget kan därmed inte undgå ersättningsansvar med anledning av den inställda flygningen.

text: M och hans medresenärer är därför berättigade till kompensation p.g.a. den inställda flygningen med 250 euro per person, dvs. sammanlagt 1 000 euro (

text: artikel 5.1

text: jämförd med

text: artikel 7.1

text: Beträffande övriga ersättningsanspråk får S:s inställning förstås så att bolaget medger att ersätta kostnaderna för förtäring och mobiltelefonsamtal och därutöver för den extra parkeringskostnaden, om kvitto visas upp. Nämnden finner i brist på närmare utredning om storleken av de merutgifter som M har drabbats av till följd av den inställda flygningen att skadeståndet skäligen kan uppskattas till 500 kr för förtäring och mobilsamtal. I övrigt bör han ha rätt till ersättning för sina merkostnader för parkering mot att han styrker sina kostnader genom kvitto eller motsvarande.


title: Ett flygbolag har inte visat att ett läckage från en bränsletank som inträffade under en planerad reparation av ett flygplan och som i sin tur ledde till att en flygning ställdes in har utgjort en sådan extraordinär omständighet som enligt artikel 5.3 i förordning (EG) nr 261/2004 befriar flygbolaget från ersättningsskyldighet. Även fråga om nämndens behörighet att pröva tvisten.

text: befriar flygbolaget från ersättningsskyldighet. Även fråga om nämndens behörighet att pröva tvisten. Avgörande 2006-08-30; 2005-6811.

text: R hade avtalat med flygbolaget S om flygtransport Köpenhamn–Wien, t.o.r. Det flygplan som skulle utföra returflygningen hade före utsatt avgångstid tagits ur trafik för en planerad reparation. Under reparationen uppstod ett läckage i en bränsletank, vilket medförde att reparationen drog ut på tiden. Till följd av detta och då något ersättningsflygplan inte fanns tillgängligt fick den flygning som skulle föra R till Köpenhamn ställas in.

text: R yrkade ersättning av S med 250 euro enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: . Till stöd för sitt yrkande åberopade R att det inte funnits något tekniskt fel på det flygplan som skulle utföra flygningen. S hade i stället disponerat om sina resurser. Detta kunde enligt R inte utgöra en extraordinär omständighet.

text: S yrkade att ärendet skulle avvisas då nämnden enligt artikel 16.1 i EG-förordningen inte var behörig att pröva tvisten. I sak bestred S yrkandet under åberopande av att flygningen ställts in till följd av en extraordinär omständighet som S var utan skuld till.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Inledning

text: Tvisten i ärendet gäller om R till följd av den inställda flygningen är berättigad till ersättning enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: . När en flygning ställs in har en drabbad passagerare rätt till ersättning enligt artiklarna

text: och

text: i förordningen. Ersättningens storlek bestäms med hänsyn till den aktuella flygningens längd. Den är alltså inte beroende av att passageraren kan visa att han eller hon lidit någon skada av det inträffade.

text: Tvisten aktualiserar även en tillämpning av

text: artikel 5.3 i förordningen

text: . Enligt denna bestämmelse faller rätten till ersättning bort, om lufttrafikföretaget kan visa att den inställda flygningen berott på extraordinära omständigheter som företaget inte hade kunnat undvika även om alla rimliga åtgärder vidtagits.

text: Nämndens behörighet

text: Enligt

text: skall varje medlemsstat utse ett organ som ansvarar för genomförandet av förordningen med avseende på flygningar från flygplatser belägna inom dess territorium och flygningar från tredje land till sådana flygplatser. När så är lämpligt skall detta organ vidta de åtgärder som är nödvändiga för att garantera att passagerarnas rättigheter respekteras. Frågan är om den begränsning av tillsynsmyndighetens geografiska verksamhetsområde som ligger i det sagda också har relevans för ett tvistlösningsorgan. Enligt nämndens mening bör denna fråga besvaras nekande. Det framgår nämligen av skäl 22 andra meningen i förordningens ingress att tillsynsansvaret inte innebär att passagerares och lufttrafikföretags rätt till domstolsprövning begränsas. Detta uttalande bör också vara relevant för ett till domstol alternativt tvistlösningsorgan som Allmänna

text: reklamationsnämnden. Nämnden anser mot denna bakgrund att förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: Ersättningsanspråket

text: Som nämnden har uppfattat flygbolaget har den direkta orsaken till den inställda flygningen varit att det i samband med en reparation av flygplanet tillkommit ett nytt fel: ett läckage i bränsletanken. Detta är en sådan omständighet som i och för sig kan föra med sig att ersättningsskyldigheten faller bort. Men det förutsätter att S kan bevisa att bolaget inte hade kunnat undvika denna händelse även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits. Det relevanta för den bedömningen är vilka åtgärder S vidtagit i det enskilda fallet för att undvika händelsen. Vid en sådan prövning bör särskilt beaktas hur det aktuella flygplanet har underhållits och vilka anvisningar tillverkaren har lämnat för tillsyn och underhåll (t.ex. frekvens och form). Det framgår också av internationell lufträttslig litteratur att utredning om sådana omständigheter kan föra med sig att ett lufttrafikföretag befrias från ersättningsskyldighet (se Giemula, E., och Schmid, R., Warsaw Convention, Commentary, 1999, s. 19, med hänvisningar till rättspraxis).

text: S har beretts tillfälle att lägga fram utredning om vad bolaget har gjort i denna del. Bolagets uppgifter innehåller trots detta inte någon utredning av angivet slag. De uppgifter som S har lämnat innefattar i stället en allmän redogörelse för företagets riktlinjer och principer för bedömning av skador och anmärkningar på flygplan samt dess tillförlitlighetsprogram. Nämnden har inte någon anledning att ifrågasätta dessa uppgifter. De ger emellertid inte någon vägledning för hur S handlat i just detta fall. Nämnden kan därför inte finna att S har fullgjort sin bevisskyldighet enligt

text: artikel 5.3

text: R är därför berättigad till kompensation med anledning av den inställda flygningen med 250 euro (

text: artikel 5.1

text: jämförd med

text: artikel 7.1


title: En flygning har ställts in sedan flygplanet skadats efter att ha blivit påkört av ett lastningsfordon. Flygbolaget har inte förmått bevisa att händelsen varit en sådan extraordinär omständighet som enligt förordning (EG) nr 261/2004 befriat det från skyldighet att betala ersättning.

text: (EG) nr 261/2004

text: befriat det från skyldighet att betala ersättning. Avgörande 2006-08-30; 2005-7511.

text: J och medresenärer skulle flyga med flygbolaget S på sträckan Köpenhamn–Stockholm–New York, t.o.r. Flygningen på sträckan Stockholm–New York kunde dock inte genomföras enligt parternas avtal p.g.a. att det flygplan som avdelats för rutten påkörts och skadats av ett lastningsfordon två dagar före aktuell avgångstid. Kollisionen rev upp ett hål i flygplansskrovet och flygplanet måste därför tas ur trafik. J och hans sällskap bokades om till flygbolaget M. De anlände till New York sex timmar senare än enligt den ursprungliga resplanen.

text: J yrkade ersättning för sig och medresenärer med sammanlagt 2 400 euro enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: S bestred yrkandet. Till stöd för sin inställning åberopade S bl.a. att skadan på flygplanet inte kunde repareras i tid till den aktuella flygningen. Bolaget lyckades hyra ett flygplan från bolaget I först sedan J och hans medresenärer bokats om till M. Det inhyrda flygplanet var av mindre storlek varför de resenärer som beretts plats hos M inte bokades om en gång till. Det var omöjligt för S att hindra den uppkomna situationen. Omständigheterna var därför extraordinära.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Det är utrett i ärendet att flygplanet som skulle utföra flygningen mellan Stockholm och New York blev påkört av ett lastningsfordon. Vid kollisionen uppstod ett hål i flygplanskroppen. För att kunna använda flygplanet i trafik krävdes att skadan reparerades. Reparationen kunde dock inte avslutas före den tidtabellsenliga avgångstiden för den aktuella flygningen. Denna ställdes därför in.

text: Tvisten i ärendet gäller om den inställda flygningen berättigar J och hans medresenärer till ersättning enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: . När en flygning ställs in har en drabbad passagerare rätt till kompensation enligt artiklarna

text: och

text: i förordningen. Kompensationens storlek bestäms med hänsyn till den aktuella flygningens längd. Den är alltså inte beroende av att passageraren kan visa att han eller hon lidit någon skada av det inträffade.

text: artikel 5.3 i förordningen

text: . Enligt denna bestämmelse faller rätten till kompensation bort, om lufttrafikföretaget kan visa att den inställda flygningen beror på extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits.

text: Den inställda flygningen har berott på en händelse som i och för sig kan medföra att ersättningsskyldigheten faller bort. Men det förutsätter att S kan bevisa att bolaget inte skulle ha kunnat undvika denna händelse även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits. Det relevanta för den bedömningen är vilka åtgärder S vidtagit i det enskilda fallet för att undvika händelsen. Vid denna prövning bör i ett fall som detta hänsyn tas till bland annat vem som har kört lastningsfordonet (flygbolagets egen personal eller anlitad uppdragstagare), vad som föranlett påkörningen, eventuella fel på fordonet och hur detta framförts.

text: S har beretts tillfälle att lägga fram utredning om vad bolaget har gjort för att förhindra den uppkomna situationen. Bolagets uppgifter innehåller trots detta inte någon utredning av angivet slag. De uppgifter som S har lämnat innefattar i stället en allmän redogörelse för företagets riktlinjer och principer för bedömning av skador och anmärkningar på flygplan samt dess tillförlitlighetsprogram. Nämnden har inte någon anledning att ifrågasätta dessa uppgifter. Men de ger ingen vägledning för hur S handlat i just detta fall. Nämnden kan därför inte finna att S har fullgjort sin bevisskyldighet enligt

text: artikel 5.3

text: . Bolaget kan därmed inte undgå ersättningsansvar med anledning av den inställda flygningen.

text: J och hans medresenärer är därför berättigade till kompensation enligt artiklarna

text: och

text: i förordning (EG) nr 261/2004 med 600 euro per person, sammanlagt 2 400 euro (

text: artikel 7.1 c

text: ). J:s yrkanden skall således helt bifallas.

text: Två ledamöter var skiljaktiga och anförde:

text: Enligt EG:s förordning nr 261/2004 gäller att någon kompensation enligt

text: artikel 7 i förordningen

text: inte skall utgå, om lufttrafikföretaget visat att den inställda flygningen berott på extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder vidtagits.

text: I förevarande fall har det aktuella flygplanet skadats i sådan omfattning, att det av säkerhetsskäl inte kunnat genomföra flygningen utan reparation. Skadan har uppkommit genom att en s.k. highloader, som framförts av markpersonal på flygplatsen i samband med lastning, kört in i flygplanets skrov. Som framgår av S:s skrivelse till Allmänna reklamationsnämnden 15 december 2005 har skadan uppstått utan något vållande från bolagets. Vi har utgått ifrån att den s.k. highloadern inte framförts av personal anställd av S. S har enligt sitt brev 12 maj 2006 ett tillförlitlighetsprogram som bland annat innehåller kontroll av tjänsteleveranser på flygplatser innefattande lasthantering.

text: Mot bakgrund av ovanstående anser vi att S visat att den inställda flygningen berott på extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits och att sålunda någon ersättning enligt förordningen

text: artikel 7

text: inte skall utgå.


title: Frågan om ett postbefordringsföretags skadeståndsansvar för brevförsändelse som gått förlorad efter att den lämnats ut till adressaten har bedömts enligt allmänna skadeståndsrättsliga principer och inte enligt särskilda ansvarsbegränsande föreskrifter i postlagen och i företagets villkor för tjänsten.

text: postlagen

text: och i företagets villkor för tjänsten. Avgörande 2006-12-20; 2005-7878

text: L skickade en brevförsändelse med transportören P. Försändelsen lämnades utanför en lägenhetsdörr i ett allmänt tillgängligt trapphus. Försändelsen försvann därefter. L yrkade ersättning för innehållet i brevförsändelsen.

text: Transportören P motsatte sig yrkandet och åberopade friskrivningsgrunder i

text: postlagen

text: och i företagets köp- och leveransvillkor.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Nämnden konstaterar att det är ostridigt att brevbäraren lämnat den aktuella försändelsen utanför lägenhetsdörren i ett flerfamiljshus eftersom den inte gick ned i brevinkastet.

text: Av transportören P:s köp- och leveransvillkor 12.4 framgår att med ”förlorad försändelse” avses bl.a. en försändelse som inte har lämnats ut till adressaten. Nämnden finner inte att den friskrivningsgrund som P åberopar under hänvisning till

text: 6 § Postlagen

text: och transportörens allmänna villkor är tillämplig eftersom den aktuella försändelsen har lämnats ut till adressaten genom att den ställdes utanför lägenhetsdörren. Situationen skall i stället bedömas utifrån allmänna skadeståndsrättsliga principer.

text: Av transportören P:s köp- och leveransvillkor 5.2 framgår att, om det finns hinder mot postutdelning, transportören får besluta att postutdelning skall ställas in och adressaten ges möjlighet att hämta sin post på ett postkontor. Enligt nämndens mening borde brevbäraren, om försändelsen inte gick ned i brevinkastet, ha tagit tillbaka denna och aviserat mottagaren om att försändelsen kunde hämtas ut på annat ställe. Genom att lämna försändelsen på det sätt som skett får transportören P anses ha förfarit vårdslöst. Transportören P bör därför vara skyldig att utge skadestånd till L för de förlorade kläderna. Det yrkade beloppet, som transportören inte har framfört någon invändning mot, får anses skäligt. L:s yrkande skall därför bifallas.


title: Vid motorbyte på ett flygplan har dess batterier laddats ur. Batterierna har inte kunnat laddas i tid till en flygning som skulle utföras med flygplanet. Flygningen har därför ställts in. Frågan om flygbolaget visat att den inträffade händelsen har utgjort en sådan extraordinär omständighet som enligt förordning (EG) nr 261/2004 befriar det från ersättningsskyldighet har besvarats nekande. Även fråga om nämndens behörighet.

text: (EG) nr 261/2004

text: befriar det från ersättningsskyldighet har besvarats nekande. Även fråga om nämndens behörighet. Avgörande 2006-08-30; 2005-7995.

text: D och tre medresenärer skulle flyga med S från Frankfurt till Köpenhamn. Efter utsatt avgångstid ställdes flygningen in. Det flygplan som skulle utföra flygningen hade genomgått ett veckolångt motorbyte. När motorerna skulle provköras konstaterades att batterierna hade laddat ur. Detta kunde inte åtgärdas i tid till den aktuella flygningen och något reservflygplan kunde inte tillhandahållas. Resenärerna fick övernatta på hotell och kunde fortsätta hemresan påföljande dag med en annan flygning.

text: D yrkade ersättning för sig och sina medresenärer med sammanlagt 1 600 euro enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: . D anförde att det måste vara flygbolagets ansvar när dess flygplan är ur funktion och att det inte är acceptabelt att ett trasigt flygplan anges som en oförutsebar händelse.

text: S yrkade att ärendet skulle avvisas då den aktuella händelsen inträffat i Frankfurt. I sak bestred S yrkandet. Till stöd för sin inställning åberopade S bl.a. att motorbytet utförts i Stockholm och batterier för flygplanstypen fanns bara i Köpenhamn. Det var också bara där som batterierna kunde laddas. Detta tar nästan två dagar. De tekniska problemen uppstod akut. Det var inte möjligt att förhindra händelsen och den inställda flygningen berodde alltså på en extraordinär omständighet.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Inledning

text: I ärendet är ostridigt att flygningen på sträckan mellan Frankfurt och Köpenhamn ställdes in. Tvisten i ärendet gäller om D och hans medresenärer till följd av den inställda flygningen är berättigade till ersättning enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: . När en flygning ställs in är en drabbad passagerare berättigad till kompensation i form av ersättning i pengar enligt artiklarna

text: och

text: i förordningen. Ersättningens storlek bestäms med hänsyn till den aktuella flygningens längd. Den är alltså inte beroende av att passageraren kan visa att han eller hon lidit någon skada av det inträffade.

text: Tvisten aktualiserar även en tillämpning av

text: artikel 5.3 i förordningen

text: . Enligt denna bestämmelse faller rätten till ersättning bort, om lufttrafikföretaget kan visa att den inställda flygningen beror på extraordinära omständigheter som företaget inte skulle ha undvika även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits.

text: Innan dessa frågor behandlas prövar nämnden S:s avvisningsyrkande.

text: Nämndens behörighet

text: Enligt

text: artikel 16.1 i förordning (EG) nr 261/2004

text: skall varje medlemsstat utse ett organ som ansvarar för genomförandet av förordningen med avseende på flygningar från flygplatser

text: belägna inom dess territorium och flygningar från tredje land till sådana flygplatser. När så är lämpligt skall detta organ vidta de åtgärder som är nödvändiga för att garantera att passagerarnas rättigheter respekteras. Frågan är om den begränsning av tillsynsmyndighetens geografiska verksamhetsområde som ligger i det sagda också har relevans för ett tvistlösningsorgan. Enligt nämndens mening bör denna fråga besvaras nekande. Det framgår nämligen av skäl 22 andra meningen i förordningens ingress att tillsynsansvaret inte innebär att passagerares och lufttrafikföretags rätt till domstolsprövning begränsas. Detta uttalande bör också vara relevant för ett till domstol alternativt tvistlösningsorgan som Allmänna reklamationsnämnden. Nämnden anser mot denna bakgrund att förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: inte hindrar att nämnden prövar den aktuella tvisten.

text: Frågan om nämnden bör pröva en tvist med internationell anknytning får i stället avgöras med vägledning av för rättsområdet särskilda behörighetsregler eller allmänna behörighetsregler. När ett anspråk riktas mot ett lufttrafikföretag som har sitt säte här i landet bör det internationella elementet i tvisten inte hindra att nämnden prövar ärendet (jfr artikel 33.1 i 1999 års Montrealkonvention samt artiklarna 2.1 och 60 i förordning [EG] nr 44/2001).

text: S:s avvisningsyrkande skall alltså avslås.

text: Ersättningsanspråken

text: Den fråga nämnden härefter först skall ta ställning till är om den händelse som föranlett den inställda flygningen är en sådan omständighet som enligt

text: artikel 5.3 i förordning (EG) nr 261/2004

text: kan leda till att rätten till ersättning faller bort. Det aktualiserar frågan om vad som skall anses utgöra sådana extraordinär omständigheter. S får i denna del anses ha gjort gällande att de plötsliga tekniska problemen med flygplanets batterier, som var helt urladdade efter det veckolånga motorbytet, skulle utgöra sådana extraordinära omständigheter.

text: Enligt sin ordalydelse innebär begreppet att det skall vara fråga om omständigheter utöver (=extra) det normala eller vanliga (=ordinära).

text: Skälen till förordningen ger också viss vägledning när det gäller innebörden av begreppet. Således anges i skäl 14 till förordningen att lufttrafikföretagets skyldigheter enligt förordningen skall vara begränsade i likhet med vad som gäller enligt Montrealkonventionen vid sådana händelser som har orsakats av extraordinära omständigheter som inte kunde ha undvikits även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits. Enligt nämndens bedömning måste referensen till Montrealkonventionen avse artikel 19 i konventionen, som föreskriver en begränsning av skadeståndsansvaret vid förseningar i de fall då transportören visar att denne eller dennes anställda eller uppdragstagare har vidtagit alla de åtgärder som rimligen kan begäras för att undvika skadorna eller att det var omöjligt att vidta sådana åtgärder. Montrealkonventionen föreskriver således ansvarsfrihet för situationer utanför transportörens kontroll eller rådighet.

text: I skäl 14 till förordningen anges också exempel på fall då det särskilt kan förekomma extraordinära omständigheter, nämligen ”i händelse av politisk instabilitet, meteorologiska förhållanden som omöjliggör flygningen i fråga, säkerhetsrisker, oförutsedda brister i flygsäkerheten och strejker som påverkar verksamheten för det lufttrafikföretag som utför flygningen”. Det är alltså fråga om en exemplifiering av typiska fall, men utesluter inte att extraordinära omständigheter kan förekomma också i andra fall. Närmast till hands ligger att

text: tolka begreppet så att det avser ovanliga eller onormala händelser eller förhållanden som företaget i fråga inte råder över eller har anledning att räkna med.

text: Med denna tolkning av begreppet finner nämnden att tekniska fel eller problem som i det nu aktuella fallet i och för sig inte hindrar att ett lufttrafikföretag kan befrias från skyldigheten att betala kompensation enligt förordningen. Det avgörande är om felet eller problemet kan betraktas som normalt och förutsebart och om företaget skulle ha kunnat undvika det genom att vidta alla rimliga åtgärder.

text: För att befrias från skyldigheten att betala kompensation krävs enligt den aktuella EGförordningen att lufttrafikföretaget visar att den inställda flygningen beror på sådana extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits. S har i ärendet inte presenterat någon utredning som visar att den inställda flygningen beror på några sådana omständigheter.

text: D och hans medresenärer är därför berättigade till kompensation för den inställda flygningen. Dess längd har varit sådan att ersättningsbeloppet enligt

text: artikel 7.1 i förordning (EG) nr 261/2004

text: uppgår till 250 euro per person, dvs. sammanlagt 1 000 euro. Hans yrkanden skall således delvis bifallas.


title: En flygning har ställts in till följd av att flygplanets ena motor plötsligt stannat. Händelsen har ansetts utgöra en sådan extraordinär omständighet som enligt förordning (EG) nr 261/2004 befriar flygbolaget från ersättningsskyldighet.

text: (EG) nr 261/2004

text: befriar flygbolaget från ersättningsskyldighet. Avgörande 2006-08-30; 2005-8249.

text: L och medresenärer skulle flyga med flygbolaget S från Stockholm–New York. Före start stannade flygplanets ena motor och flygningen avbröts. Felet kunde inte åtgärdas och flygningen ställdes in. Resenärerna bokades om till en annan flygning och anlände till resmålet åtta timmar för sent.

text: L yrkade ersättning med sammanlagt 2 400 euro enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: . Tekniska fel anges inte som exempel på extraordinär omständighet i EG-förordningen. Ett flygbolag har stora möjligheter att påverka och undvika tekniska fel. Orsaken till felet har varit känd av motortillverkaren och det har därför inte varit fråga om en sådan händelse som inte kunnat undvikas om alla rimliga åtgärder hade vidtagits.

text: S bestred yrkandet. Flygplanet hade genomgått löpande kontroll och tillsyn. Bolaget hade inte möjlighet att förhindra den uppkomna situationen. Den inställda flygningen berodde således på en extraordinär omständighet. S åberopade viss skriftlig bevisning.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Det är utrett i ärendet att flygningen till New York ställdes in efter det flygplanets motor stannat och inte gått att reparera. Tvisten i ärendet gäller om L och hans medresenärer med anledning av det inträffade är berättigade till ersättning enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: Tillämpliga regler

text: När en flygning ställs in har en drabbad passagerare rätt till ersättning enligt artiklarna

text: och

text: i förordningen. Ersättningens storlek bestäms med hänsyn till den aktuella flygningens längd. Den är alltså inte beroende av att passageraren kan visa att han eller hon lidit någon skada av det inträffade.

text: Enligt

text: artikel 5.3 i förordningen

text: faller emellertid rätten till ersättning bort, om lufttrafikföretaget kan visa att den inställda flygningen beror på extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits.

text: Vad skall anses utgöra extraordinära omständigheter?

text: Tvisten aktualiserar frågan vad som avses med extraordinära omständigheter i förordningen. L har för sin del gjort gällande att tekniska fel inte kan utgöra en sådan extraordinär omständighet som avses i förordningen.

text: Skälen till förordningen ger också viss vägledning när det gäller innebörden av begreppet. Således anges i skäl 14 till förordningen att lufttrafikföretagets skyldigheter enligt förordningen skall vara begränsade i likhet med vad som gäller enligt Montrealkonventionen vid sådana händelser som har orsakats av extraordinära omständigheter som inte kunde ha

text: undvikits även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits. Enligt nämndens bedömning måste referensen till Montrealkonventionen avse artikel 19 i konventionen, som föreskriver en begränsning av skadeståndsansvaret vid förseningar i de fall då transportören visar att denne eller dennes anställda eller uppdragstagare har vidtagit alla de åtgärder som rimligen kan begäras för att undvika skadorna eller att det var omöjligt att vidta sådana åtgärder. Montrealkonventionen föreskriver således ansvarsfrihet för situationer utanför transportörens kontroll eller rådighet.

text: I skäl 14 till förordningen anges också exempel på fall då det särskilt kan förekomma extraordinära omständigheter, nämligen ”i händelse av politisk instabilitet, meteorologiska förhållanden som omöjliggör flygningen i fråga, säkerhetsrisker, oförutsedda brister i flygsäkerheten och strejker som påverkar verksamheten för det lufttrafikföretag som utför flygningen”. Det är alltså fråga om en exemplifiering av typiska fall, men utesluter inte att extraordinära omständigheter kan förekomma också i andra fall. Närmast till hands ligger att tolka begreppet så att det avser ovanliga eller onormala händelser eller förhållanden som företaget i fråga inte råder över eller har anledning att räkna med.

text: Med denna tolkning av begreppet finner nämnden att tekniska fel inte hindrar att ett lufttrafikföretag kan befrias från sin skyldighet att betala kompensation enligt förordningen. Det avgörande är om det kan betraktas som normalt och förutsebart och om företaget skulle ha kunnat undvika det genom att vidta alla rimliga åtgärder.

text: Beror den inställda flygningen på extraordinära omständigheter?

text: Utredningen i ärendet visar att anledningen till att den aktuella flygningen ställdes in var att planets motor stannade på väg ut till startbanan. Orsaken till detta är inte helt klarlagd, men utredningen visar att orsaken till motorstoppet hänför sig till motorn som sådan och inte till dess underhåll eller skötsel. Av utredningen framgår vidare att det efter det att S utrett frågan visat sig att tillverkaren känt till problemet, att tillverkaren bedömer att risken för att problemet uppstår igen är liten och att problemet är sällsynt och bara har inträffat sex gånger på fem miljoner flygningar. Enligt nämndens mening får det härigenom anses visat att den inställda flygningen berodde på omständigheter som S inte rådde över eller hade anledning att räkna med och som därför är att betrakta som extraordinära.

text: Hade S kunnat undvika motorstoppet med rimliga åtgärder?

text: Utredningen i ärendet visar att motorstoppet inte berodde på bristande underhåll e.d. utan på något förhållande som hänför sig till motorns konstruktion och att det aktuella problemet är utomordentligt sällsynt. S kan därför inte anses ha haft någon möjlighet att själv vidta några åtgärder för att förhindra motorstoppet. Den enda möjligheten hade varit att inte alls använda sig av det aktuella flygplanet i trafik. Utredningen visar inte att en sådan åtgärd skulle vara befogad eller rimlig med hänsyn till vad som har kommit fram bl.a. om risken för upprepning och problemets förekomst.

text: Slutsats

text: Av det föregående framgår att nämnden har funnit att den inställda flygningen berott på en sådan extraordinär omständighet som avses i förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: och som S inte skulle ha kunnat undvika även om S hade vidtagit alla rimliga åtgärder. Det innebär att L inte

text: har rätt till någon kompensation enligt artiklarna 5 och 7 i EG-förordningen. Hans yrkande kan därför inte bifallas.


text: Ordet arvingar i ett förmånstagarförordnande har ansetts avse endast legala arvingar och inte universella testamentstagare. Avgörande 2006-06-12; 2005-8461

text: L:s morbror K upprättade ett testamente enligt vilket hans kvarlåtenskap skulle ärvas av L och ytterligare en systerdotter. Några år senare tecknade morbrodern en s.k. målsparförsäkring enligt vars text arvingarna skulle vara förmånstagare. L yrkade att försäkringsersättningen skulle betalas ut till testamentstagarna i stället för till K:s systrar som var legala arvingar.

text: Försäkringsbolaget motsatte sig yrkandet. Bolaget gjorde gällande att ordet arvingar i förmånstagarförordnandet skulle anses avse de som är arvingar enligt lag.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: En kapitalförsäkring till vilken förmånstagare är insatt ingår, enligt

text: 104 § lagen (1927:77)

text: om försäkringsavtal, inte i försäkringstagarens kvarlåtenskap. Är försäkringstagarens arvingar som i förevarande ärende insatta som förmånstagare skall försäkringsbeloppet, enligt 105 §, fördelas mellan dem enligt de grunder som gäller i fråga om arvsrätt efter försäkringstagaren.

text: Av rättspraxis följer att det vid tolkningen av ett förmånstagarförordnande gäller en förhållandevis stark presumtion för att ordet arvingar innebär legala arvingar och inte universella testamentstagare (

text: NJA 1976 s. 24

text: ). Om en försäkringstagare skall kunna anses ha med ordet arvingar i ett förmånstagarförordnande avsett universella testamentstagare och inte dem som är arvingar enligt lag måste det således finnas klara belägg för det (

text: NJA 1996 s. 652

text: I ärendet har inte vid sidan av testamentet förebragts någon utredning som ger stöd för bedömningen att K avsett annat än att utfallande försäkringsbelopp skulle tillkomma hans legala arvingar. Bolaget har således förfarit korrekt då det utbetalat försäkringsbeloppet till dessa. Vid sådant förhållande kan yrkandet inte vinna bifall.


text: Ett avtal om att reservera en katt har ingåtts uteslutande via Internet. Distans- och hemförsäljningslagens regler har därmed ansetts tillämpliga på avtalet. Köparen har därför haft rätt att ångra köpet och att få tillbaka betalad handpenning. Avgörande 2006-10-31; 2005-8501

text: S bokade i slutet av november 2005 en katt via Internet. Den 2 december 2005 betalade hon in en handpenning på 1 000 kr till uppfödaren. Kattens pris var 5 000 kr. S meddelade uppfödaren den 11 december 2005 att hon inte längre ville ha katten. S ville få tillbaka pengarna, men uppfödaren hänvisade till avtalet och vägrade att betala. S hade inte fått någon information om att handpenning inte skulle kunna återbetalas. I efterhand hade uppfödaren skrivit in information om handpenning på sin hemsida.

text: Uppfödaren motsatte sig yrkandet. Hon anförde att hon hade följt avtalet och erbjudit S 250 kr i återbetalning. Katten var tingad i fem veckor. S tingade katten den 8 november 2005 och betalade den 3 december 2005. Uppfödaren har inte sålt inte sina katter via Internet utan har alltid krävt att få träffa köparen personligen minst en gång före köpet. Uppfödaren hade träffat S tidigare i samband med en kattutställning. Enligt uppfödaren var

text: konsumentköplagen (1990:932)

text: tillämplig på avtalet.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Av utredningen framgår att uppfödaren har ett organiserat system för att via Internet träffa tingningsavtal inför kattköp. Tingningsavtalet har i förevarande fall ingåtts uteslutande via Internet och distans- och

text: hemförsäljningslagen (2005:59)

text: är därvid tillämplig på tingningsavtalet.

text: Vid tingningsavtalet betalade S in 1 000 kr till uppfödaren. Någon information om ångerrätten fick S aldrig i samband med avtalets ingående. Ångerfristen har därför inte börjat löpa när S den 11 december 2005 meddelade uppfödaren att hon ville ångra avtalet. S yrkande skall därför bifallas.


text: En friskrivning om att köparen hade granskat och godkänt varan vid avhämtning har förlorat sin verkan eftersom säljarens personal vid avhämtningen av den förpackade och inte granskade soffan hade meddelat att säljaren tog ansvar för eventuella fel som upptäcktes när soffan packades upp. Avgörande 2006-06-29; 2005-8564

text: R köpte en bäddsoffa. Han hämtade soffan på F:s lager. Soffan var då inpackad, och det var inte möjligt att först packa upp soffan där för att sedan packa in den igen och packa upp den när han hade kommit hem. Han frågade personalen vad som skulle hända om något var trasigt eller saknades och fick då beskedet att det bara var att kontakta F så skulle felet åtgärdas. När han packade upp soffan upptäckte han ett hål eller en reva som var ca 5 cm stor på bäddsoffans främre del. Han kontaktade F samma dag. F uppgav att företagets ansvar hade upphört när R hämtade soffan och att han troligen hade skurit sönder soffan vid uppackningen. R hade inte fått något meddelande om ansvarsfrihet och något sådant stod inte heller i kontraktet. R yrkade hos nämnden hävning, prisavdrag med 1 500 kr eller omleverans av den skadade soffdelen.

text: F motsatte sig yrkandet med motiveringen att det inte var fråga om ett ursprungligt fel. F anförde vidare att det var fråga om en transportskada och att R hade godkänt varan genom sin namnteckning på beställningen.

text: Nämnden gjorde följande bedömning:

text: Det är ostridigt att soffan har en skada på sitsens framkant och att den således är felaktig i

text: konsumentköplagens (1990:932)

text: mening. Nämnden, som har granskat det åberopade fotografiet, anser att skadans utseende med övervägande sannolikhet talar för att det är fråga om en transportskada och inte om en skada som har uppkommit när soffan packades upp. R hämtade soffan på F:s lager men upptäckte skadan först när han packade upp soffan hemma. Tvisten i ärendet gäller om soffan var felfri vid avlämnandet.

text: Enligt

text: 20 § konsumentköplagen

text: är säljaren ansvarig för fel som funnits vid avlämnandet av varan, även om felet visar sig först senare. Ett fel som visar sig inom sex månader efter avlämnandet skall enligt

text: 20 a § samma lag

text: anses ha funnits vid avlämnandet. Detta gäller dock inte om säljaren bevisar motsatsen eller att antagandet är oförenligt med varans eller felets art. Det innebär att säljaren har bevisbördan för att varan var felfri vid avlämnandet.

text: R kvitterade soffan med sin namnteckning när han hämtade den på säljarens lager. Bredvid hans namnteckning står ”Mottagarens kvittering (mottagaren har vid leveransen godkänt och granskat varan)”. Syftet med klausulen är att köparen skall undersöka varan och godkänna att den är fri från synliga skador vid avlämnandet. Om några sådana skador inte upptäcks kan säljaren på ett enkelt sätt visa att varan i vart fall var felfri i det avseendet vid avlämnandet.

text: Det är ostridigt att R inte packade upp och granskade soffan när han hämtade den. Han har gjort gällande att det inte var möjligt att först packa upp soffan och sedan packa in den igen för att transportera hem den. Han frågade därför personalen på lagret vad som skulle hända om det var fel på soffan eller om något saknades, och fick då svaret att det bara var att kontakta F så skulle problemet åtgärdas. F har inte bestritt dessa uppgifter.

text: Nämnden anser som nämnts ovan att skadans utseende med övervägande sannolikhet talar för att det är fråga om en transportskada. Eftersom soffan inte packades upp vid avlämnandet går

text: det inte att utreda om skadan uppkom före eller efter avlämnandet. Fråga är vem som skall stå risken för detta.

text: F:s personal gjorde en utfästelse att företaget skulle åtgärda de eventuella fel som upptäcktes när soffan packades upp. Genom denna utfästelse blev säljarens friskrivning, att köparen har granskat och godkänt varan, enligt nämndens mening utan verkan.

text: F har inte visat att soffan var felfri vid avlämnandet, vilket företaget enkelt skulle ha kunnat göra genom att antingen be kunden packa upp och godkänna soffans skick vid avlämnandet eller genom att påpeka för kunden att denne genom att inte granska soffan vid avlämnandet står risken för att eventuella synliga skador anses orsakade av honom själv. Skadans utseende är inte heller oförenligt med antagandet att felet kan ha funnits vid avlämnandet. Felet får därför anses ha funnits vid avlämnandet, vilket innebär att säljaren skall ansvara för det.

text: Enligt nämndens mening är det inte möjligt att avhjälpa felet. Det är av väsentlig betydelse för R, och han bör därför ges rätt att häva köpet. Hans yrkande skall därför bifallas.


title: Frågan om resenärer har drabbats av nekad ombordstigning eller inställd flygning har besvarats nekande. De har därför inte ansetts ha rätt till ersättning enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar.

text: om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar. Avgörande 2006-05-23; 2005-8670

text: Resenärerna skulle flyga sträckan Göteborg–Köpenhamn–Peking. Flyget på den första sträckan försenades, varför resenärerna missade den anslutande flygningen till Peking. Resenärerna gjorde gällande att de nekats ombordstigning på denna flygning eller att den ställts in. De yrkade ersättning med 600 euro per person enligt

text: artikel 7 i förordning (EG) nr 261/2004

text: Flygbolaget bestred yrkandet. Till stöd för sin inställning åberopade flygbolaget resenärerna inte var berättigade till ersättning enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Flygbolaget har innan anmälan kom in till nämnden betalat 1 875 kr avseende kostnad för arrangemang på resmålet som inte kunnat nyttiggöras. Vad nämnden har att ta ställning till är om resenärerna är berättigade till ytterligare ersättning. Som nämnden uppfattat anmälan gör resenärerna gällande att resesällskapet antingen nekats ombordstigning eller att flygningen till Peking ställts in. Anspråket grundas på förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: Nämnden konstaterar att det hinder i transporten resenärerna drabbats av inte utgör vare sig nekad ombordstigning eller inställd flygning i förordningens mening. Det har i stället varit fråga om en försening av flygningen från Göteborg till Köpenhamn, som fått till följd att resenärerna missat flygningen till Peking. Vid försening finns, till skillnad från vad som är fallet vid nekad ombordstigning och inställd flygning, inte någon rätt till ersättning (

text: artikel 6 i förordningen

text: ; jfr artiklarna

text: och

text: ). Yrkandet kan därför inte bifallas.


text: Rätt till ersättning vid inställd flygning har inte ansetts föreligga när passageraren bokats om till en avgång som anlänt till destinationen mindre än två timmar senare än den ursprungliga flygningen skulle ha gjort (Europaparlamentets och rådets förordning [EG] nr 261/2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar). Avgörande 2006-05-23; 2006-0535

text: Resenären T:s inrikes flygning ställdes in 10 minuter före utsatt avgångstid. Han bokades om till en annan flygning. T yrkade ersättning enligt artikel 7 i förordning

text: (EG) 261/2004

text: Flygbolaget bestred yrkandet. Till stöd för sin inställning åberopade flygbolaget bland annat att T ankommit till sin slutliga destinationsort högst 2 timmar efter den tidtabellsenliga ankomsttiden för den inställda flygningen. Flygbolaget åberopade även att resenären inte var berättigad till kompensation till följd av flygningen ställts in på grund av extraordinära omständigheter.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Tvisten i ärendet gäller rätten till ersättning vid inställd flygning. Vid inställda flygningar som utgår från en flygplats i en EU-stat gäller förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: . Enligt artiklarna

text: 5.1 c

text: och

text: i förordningen har en passagerare rätt till ersättning om en flygning ställs in. Ersättningsbeloppet varierar med flygsträckans längd. Rätten till ersättning är dock inte absolut. Såvitt är av intresse i detta ärende gäller enligt

text: artikel 5.1 c

text: iii att rätten till ersättning faller bort om resenären senare än sju dagar före tidtabellsenlig avgångstid underrättas om den inställda flygningen och bokas om till en annan flygning så att han eller hon kan avresa högst en timme före den tidtabellsenliga avgångstiden och nå sin slutliga bestämmelseort senast två timmar efter den tidtabellsenliga ankomsttiden.

text: Parterna är ense om att den flygning som T ursprungligen varit inbokad på ställts in tio minuter före utsatt avgångstid. Han har bokats om till en senare flygning och anlänt till Malmö mindre än två timmar efter ankomsttiden för den ursprungligen bokade flygningen. Förutsättningarna för ersättning är således inte uppfyllda. Hans yrkande skall därför avslås. Vid denna bedömning saknas anledning för nämnden att pröva frågan om flygbolaget varit befriat från ersättningsskyldighet för att flygningen ställts in till följd av extraordinära omständigheter.


title: Ett EG-lufttrafikföretag som nekat passagerare ombordstigning vid en flygning från ett tredje land till en EU-stat har ansetts skyldigt att betala ersättning till passagerarna när den ersättning som betalats på avreseorten varit avsevärt lägre än som följer av förordning (EG) nr 261/2004 (artiklarna 3.1, 4.3 och 7.1).

text: (EG) nr 261/2004

text: (artiklarna

text: och

text: ). Avgörande 2006-05-23; 2006- 0935

text: Vid resa från Nederländska Antillerna nekades passagerarna ombordstigning mot sin vilja. Flygbolaget ersatte dem med resevouchers till ett värde av 300 euro per person. Resenärerna framhöll att de inte var intresserade av kompensation i denna form. De yrkade hos nämnden ersättning i enlighet med förordning

text: (EG) 261/2004

text: Flygbolaget bestred yrkandet. Till stöd för sin inställning åberopade flygbolaget bland artikel 3.1 i förordning 261/2004 och att resenärerna accepterat kompensation i form av erhållna resevouchers.

text: Nämnden gjorde följande bedömning.

text: Tvisten i ärendet gäller rätten till ersättning för passagerare som mot sin vilja nekats ombordstigning. Av utredningen framgår att flygningen skulle utföras till en flygplats i en EU-stat och utföras av ett s.k. EG-lufttrafikföretag. Ersättningsfrågan skall därför prövas enligt förordning

text: (EG) nr 261/2004

text: Vid nekad ombordstigning på en flygning med den flygsträcka som varit aktuell uppgår ersättningen enligt artiklarna

text: och

text: 7.1 c

text: till 600 euro per passagerare. Det är ostridigt mellan parterna att resenärerna vid avgångsorten fick ersättning i form av resevouchers till ett värde av 300 euro, som nämnden uppfattat det, per person. Frågan är således om resenärerna är berättigade till ytterligare ersättning.

text: Enligt

text: artikel 3.1

text: .skall förordningen tillämpas för passagerare som reser från en flygplats belägen i tredje land till en flygplats belägen inom en medlemsstats territorium där förordningens bestämmelser är tillämpliga, såvida inte de fått förmåner eller kompensation samt fått assistans i det tredje landet, under förutsättning att det luftföretag som utför flygningen är ett EG-lufttrafikföretag.

text: Nämnden anser att syftet med denna bestämmelse knappast kan ha varit att ett EGlufttrafikföretag skall kunna undgå ersättningsansvar enligt förordningen redan genom att erbjuda annan ersättning än som följer av förordningens bestämmelser, särskilt när den som i det aktuella fallet är så avsevärt mindre förmånlig än som följer av dessa bestämmelser. Nämnden har vid detta ställningstagande vägt in att enligt

text: artikel 15.1 i förordningen

text: är dess bestämmelser tvingande till passagerarnas förmån.

text: Nämndens ståndpunkt är alltså att artikel 3.1 i detta fall inte kan anses lägga hinder i vägen för passagerarna att framställa krav på ersättning enligt förordningen.

text: Enligt

text: artikel 7.3 i förordningen

text: skall ersättning betalas kontant, med elektronisk banköverföring, bankgirering eller check, eller med passagerarnas skriftliga samtycke, med resevouchers och/eller andra tjänster. Utredningen i ärendet ger inte stöd för att resenärerna skriftligen samtyckt till att ersättas med vouchers.

text: Flygbolaget skall därför rekommenderas att, mot återfående av utgivet värdebevis, betala motvärdet av totalt 1 200 euro till resenärerna.

text: Nämnden vill avslutningsvis anmärka att i de fall en passagerare frivilligt avstår sin platsreservation mot de förmåner han eller hon kommer överens med lufttrafikföretaget om (

text: artikel 4.1 i förordningen

text: ), står det givetvis parterna fritt att finna de former för kompensation m.m. som anses godtagbara för dem; parterna är därvid inte begränsade av de regler som nu behandlats.