nyckelord:
Delgivning
Långsam handläggning
Utmätning

title: Kritik mot Kronofogdemyndigheten för bl.a. långsam handläggning av ett ärende om exekutiv försäljning av lös egendom

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 10 april 2008 förde AA, som företrädare för Bostadsrättsföreningen E., fram klagomål mot Kronofogdemyndigheten. Klagomålen gällde främst hur myndigheten hade handlagt en ansökan om betalningsföreläggande och handräckning samt agerandet i samband med försäljningen av utmätt egendomen.

text: I kompletterande skrivelser förde AA fram ytterligare klagomål angående Kronofogdemyndighetens hantering av ärendena.

text: Utredning

text: Muntliga upplysningar hämtades in från BB, Kronofogdemyndigheten. Hon uppgav i huvudsak följande. Bostadsrättsföreningen E. har ansökt om betalningsföreläggande mot gäldenären vid tre tillfällen. De två första målen som avsåg obetalda avgifter och avhysning respektive enbart avhysning skrevs av efter återkallelse av sökanden. Det tredje målet som avsåg obetalda avgifter och avhysning kom in till Kronofogdemyndigheten i mars 2007. Sedan sökanden kompletterat ansökan utfärdade Kronofogdemyndigheten föreläggande mot gäldenären. Sedan myndighetens delgivningsmän redovisat att delgivning inte kunnat ske, erbjöds sökanden att själv ombesörja delgivningen. Sökanden accepterade erbjudandet och inkom med bevis enligt vilket delgivning skett den 4 augusti 2007. Utslag meddelades den 29 augusti 2007.

text: Kronofogdemyndigheten anmodades därefter att göra en utredning och yttra sig över Bostadsrättsföreningen E:s anmälan. I remissvaret anförde Kronofogdemyndigheten – genom kronodirektören CC – följande (bilagorna utelämnas här). [.]

text: Handläggningen av ansökan om betalningsföreläggande

text: Den i ärendet aktuella ansökan om betalningsföreläggande och handräckning (avhysning) inkom till Kronofogdemyndigheten den 20 mars 2007 men utslag

text: meddelades först den 29 augusti 2007. Som orsak till detta har angetts delgivningsproblem. Myndigheten kan inte annat än konstatera att delgivningen tagit orimligt lång tid, särskilt i ljuset av att föreningen lyckades delge svaranden på mindre än två veckor. Orsaken till att Kronofogdemyndigheten inte lyckades delge svaranden har dock inte kunnat klarläggas.

text: Handläggningen av avhysningen

text: Avhysning skall om möjligt ske inom fyra veckor från det att behövliga handlingar inkom till Kronofogdemyndigheten. Att saken är brådskande ger inte Kronofogdemyndigheten någon rätt att låta bli att underrätta svaranden. Avhysning får ske tidigast en vecka från det att svaranden bereddes tillfälle att yttra sig, dvs. delgavs underrättelsen, se 16 kap. 3 § andra respektive tredje stycket

text: utsökningsbalken

text: . I förevarande fall inkom begäran om avhysning den 29 augusti 2007 och verkställdes den 19 september 2007. Enligt myndighetens uppfattning har avhysningen verkställts enligt gällande regelverk.

text: Handläggningen av utmätningen

text: Av Brf. E:s anmälan framgår att föreningen har synpunkter på att Kronofogdemyndigheten inte utmätte bostadsrätten redan vintern 2006. Som framgår av handlingarna så lämnades dock den första ansökan om betalningsföreläggande in först den 26 januari 2007. Denna ansökan liksom den påföljande avskrevs dock efter det att respektive ansökan återkallats av föreningen. Den ansökan som kom att resultera i ett utslag lämnades in först den 20 mars 2007. Om bostadsrätten utmätts för statens skulder redan vintern 2006 hade föreningen visserligen, jämlikt

text: 7 kap. 16 § bostadsrättslagen (1991:614)

text: , haft förmånsrätt för sina fordringar avseende obetalda avgifter. Att en berörd bostadsrättsförening kan komma att få förmånsrätt för obetalda avgifter är dock ingenting som i sig påverkar Kronofogdemyndighetens verkställighet för andra fordringar. Utmätning för statens och föreningens fordringar kom sedan att ske den 1 oktober 2007, dvs. lite drygt en månad efter det att utslaget meddelades. Enligt myndighetens uppfattning är detta inte någon anmärkningsvärt lång handläggningstid.

text: Handläggningen av försäljningsärendet

text: För fast egendom finns särskilda regler om att en utmätt fastighet skall beskrivas och värderas innan auktion sätts ut, se

text: 12 kap.

text: och

text: 4 §§

text: utsökningsbalken

text: . Dessa regler brukar tillämpas analogt även vid exekutiv försäljning av bostadsrätt. Beskrivningen och värderingen har till syfte att ge ledning för spekulanterna och utgöra underlag för Kronofogdemyndighetens bedömning till vilket pris försäljning kan ske. I förevarande fall utmättes bostadsrätten den 1 oktober 2007 och den beskrivning och värdering som utfördes av DD inkom till Kronofogdemyndigheten den 14 februari 2008. Bostadsrätten värderades därvid till 150 000 kr (+/- 50 000 kr). Den 29 maj 2008 såldes bostadsrätten på exekutiv auktion för 230 000 kr. Som framgår av

text: 8 kap. 3 § första stycket utsökningsbalken

text: skall försäljning av utmätt egendom ske utan dröjsmål om inte hinder möter. Försäljning av lös egendom skall ske inom två månader från utmätningen såvida inte särskilda skäl föreligger, se

text: 9 kap. 2 § utsökningsförordningen (1981:981)

text: . Anledning att överkrida tvåmånaderstiden kan vara exempelvis att bättre pris kan erhållas vid en senare tidpunkt eller att egendomen kan föras samman med annan egendom, som bör säljas samtidigt. Det kan i sammanhanget nämnas att beträffande utmätt fastighet bör sådan, enligt

text: 12 kap. 11 § utsökningsbalken

text: , säljas inom fyra månader från utmätningen. I förevarande fall har det gått nästan 8 månader från utmätningen till försäljningen. Myndigheten kan inte annat än konstatera – och beklaga – att försäljningsärendet dragit ut alltför långt på tiden.

text: AA kommenterade remissvaret och begärde för föreningens räkning ersättning för vissa utlägg.

text: Bedömning

text: Om Kronofogdemyndigheten tar upp en ansökan om vanlig handräckning (avhysning) ska svaranden föreläggas att yttra sig inom viss tid från det att ansökningen delgavs honom. Delgivning ska med vissa undantag ske i enlighet med vad som enligt

text: rättegångsbalken

text: gäller för delgivning av stämning i tvistemål (

text: 29 § första stycket

text: lag [1990:746] om betalningsföreläggande och handräckning). Har delgivning inte kunnat ske, ska Kronofogdemyndigheten pröva om försöken till delgivning ska fortsätta eller om sökanden skall erbjudas att själv ombesörja delgivningen (

text: 30 §

text: Av utredningen framgår att föreningen lyckades delge gäldenären föreläggandet på mindre än två veckor efter det att den hade erbjudits att själv ombesörja delgivningen. Som Kronofogdemyndigheten själv har angett tog delgivningen orimligt lång tid.

text: Försäljning av utmätt egendom ska ske utan dröjsmål, om inte hinder möter (

text: ). Försäljning av lös egendom, t.ex. en bostadsrätt, ska i normalfallet ske inom två månader från utmätningen, om det inte finns särskilda skäl för att överskrida tidsfristen (

text: 9 kap. 2 § utsökningsförordningen

text: Kronofogdemyndigheten mätte ut bostadsrätten den 1 oktober 2007 men försäljningen genomfördes först den 29 maj 2008. I detta fall har alltså försäljningen skett först åtta månader efter beslutet om utmätning. Vidare kan noteras att det dröjde drygt tre månader från utmätningen till dess att myndigheten uppdrog åt en värderingsman att beskriva och värdera bostadsrätten. När värderingsutlåtandet kom in till myndigheten dröjde det ytterligare tre månader till dess att ett meddelande med bl.a. uppgifter om tid och plats för visning och auktion skickades ut. Någon godtagbar förklaring till att handläggningen av försäljningen tilläts dra ut på tiden har inte framkommit. Kronofogdemyndigheten – som har medgett att handläggningstiden varit alltför lång – kan därför inte undgå kritik.

text: Vad som i övrigt har tagits upp i anmälan ger inte anledning till något uttalande eller någon ytterligare åtgärd från JO:s sida. Upplysningsvis kan nämnas att JO inte kan pröva frågor om skadestånd eller annan ersättning.

text: Ärendet avslutas.


nyckelord: Barn/ungdom Beslut

publisher: Justitieombudsmannen

title: Handläggningen av ett ärende rörande utökad tid inom barnomsorgen, bl.a. fråga om sökanden begärt beslut i saken eller endast information. Kritik mot barn- och ungdomsnämnd för bl.a. dröjsmål med att fatta beslut i ärendet

org: jo

text: Handläggningen av ett ärende rörande utökad tid inom barnomsorgen, bl.a. fråga om sökanden begärt beslut i saken eller endast information. – Kritik mot barn- och ungdomsnämnd för bl.a. dröjsmål med att fatta beslut i ärendet

type: rubrik

text: Efter utredning uttalade stf. JO Norell Söderblom i beslut den 17 mars 2000 följande.

type: stycke

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Sedan den 1 januari 1998 regleras frågor om barnomsorg (förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg) i

text: skollagen (1985:1100)

text: . I

text: 2 a kap. 6 § skollagen

text: anges att förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg skall tillhandahållas i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller barnets eget behov. Av

text: 2 a kap. 7 §

text: följer som huvudregel att kommunen utan oskäligt dröjsmål skall erbjuda plats inom förskoleverksamheten eller skolbarnsomsorgen när vårdnadshavaren har anmält behov av sådan plats.

text: I

text: 2 a kap. 11 § skollagen

text: anges att vissa av

text: förvaltningslagens (1986:223)

text: bestämmelser skall tillämpas när det gäller handläggningen av ärenden som rör förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg och det är fråga om myndighetsutövning mot någon enskild. Detta gäller bl.a.

text: förvaltningslagens

text: regler om kommunikation (

text: och

text: 17 §§

text: ) och motivering av beslut (

text: 20 §

text: I ärendet aktualiseras även

text: kommunallagens

text: bestämmelser om delegation och överklagande hos allmän förvaltningsdomstol för laglighetsprövning. Mot bakgrund av vad som har kommit fram om kommunens handläggning i förevarande fall finner jag skäl att närmare gå igenom dessa bestämmelser.

text: Bestämmelserna om delegation finns i

text: 6 kap.

text: 38 §§

text: kommunallagen (1991:900)

text: . Enligt 6 kap. 33 § första stycket får en nämnd uppdra åt ett utskott, åt en ledamot eller ersättare eller åt en anställd i kommunen att besluta på nämndens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden, dock med vissa i kapitlet närmare angivna undantag som inte är av intresse här. I

text: 6 kap. 35 § kommunallagen

text: stadgas att beslut som har fattats med stöd av uppdrag enligt 33 § skall anmälas till nämnden, som själv bestämmer i vilken ordning detta skall ske.

text: Enligt

text: 10 kap.

text: och

text: 2 §§

text: kommunallagen

text: har varje medlem i en kommun rätt att få lagligheten av beslut fattade av en kommunal nämnd prövade genom att överklaga dem hos länsrätten för laglighetsprövning, dock med undantag för beslut av rent förberedande eller rent verkställande art. Ett sådant överklagande skall, enligt

text: 10 kap. 6 § kommunallagen

text: , ha inkommit till länsrätten inom tre veckor från den dag då det tillkännagavs på kommunens anslagstavla att protokollet över beslutet justerats. Detta innebär i de fall beslut har fattats efter delegation att tidsfristen för överklagande beror på om över besluten förts särskilt protokoll som har justerats och anslagits. Något krav på att så skall ske föreligger emellertid inte. I annat fall utgår tiden för överklagande från den dag då anslag skedde om justering av protokollet från det sammanträde vid vilket beslutet anmäldes hos nämnden. Av det sagda följer att delegationsbeslutet alltid måste vara formaliserat och att det av nämndens protokoll eller en bilaga till det skall framgå att delegationsbeslutet har anmälts till nämnden.

text: Det är emellertid inte alla tjänstemännens åtgärder som kan anses utgöra beslut i

text: kommunallagens

text: mening. Det finns ett visst utrymme mellan sådana beslut och åtgärder av rent förberedande eller rent verkställande art. Under förutsättning att det finns klara målsättningar för verksamheten är det, enligt förarbetena till

text: kommunallagen

text: , rimligt att hänföra många vardagliga åtgärder till ren verkställighet, även om åtgärderna innefattar ett visst mått av självständigt ställningstagande (

text: prop. 1990/91:117 s. 204

text: ). Dylika åtgärder vidtas inte med stöd av delegation och behöver följaktligen inte heller anmälas till nämnden. Det saknas också möjlighet att överklaga sådana beslut för laglighetsprövning (

text: 10 kap. 2 § 2 kommunallagen

text: Bedömning

text: Inledningsvis vill jag upplysa om att JO inte kan ändra eller upphäva ett beslut som en domstol eller en annan myndighet har fattat. Inte heller brukar JO ta ställning till om ett beslut är riktigt i sak. JO tar upp en sådan fråga till utredning bara när ett beslut direkt strider mot en lag eller en förordning eller annars framstår som uppenbart felaktigt. Jag finner inte skäl att i förevarande fall göra något undantag från det sagda och kommer följaktligen inte att uttala mig om kommunens bedömning av i vilken omfattning barnomsorg skall ordnas för sökandens (AA:s) döttrar.

text: När det gäller det som AA har tagit upp angående områdeschefen BB:s agerande står ord mot ord. Det är inte sannolikt att vidare utredningsåtgärder skulle bringa någon ytterligare klarhet i frågan. Jag finner det därför inte meningsfullt att driva utredningen vidare i denna del.

text: Däremot finns det anledning att beröra vissa delar av handläggningen i övrigt.

text: Av AA:s skrivelser i ärendet framgår att han inte kände till att kommunens förskoleverksamhet bedrivs i en beställar- och utförarorganisation. Självfallet måste kommunen även i en sådan organisation ta hand om frågor från kommunmedborgarna på ett entydigt och konsekvent sätt, oavsett om den enskilde har vänt sig till ”beställaren” eller ”utföraren”. I förevarande fall tog AA vid ett möte den 31 mars 1999 upp frågor om nattomsorg och skjuts mellan familjedaghemmet och skolan. Som framgår av det som har redovisats ovan har

text: kommunen därefter lämnat besked som varit motsägelsefulla och självfallet förvirrande för AA.

text: En huvudfråga i ärendet är huruvida det som togs upp den 31 mars 1999 skulle uppfattas som en ansökan eller om det endast var information som efterfrågades.

text: Det är viktigt för den enskildes rättssäkerhet att det står klart för en myndighet om den enskilde vid en kontakt med myndigheten endast efterfrågar upplysningar om gällande regler eller om han eller hon avser att göra en ansökan. En ansökan skall ju alltid föranleda ett beslut. Om det inte är helt klarlagt att den enskilde önskar endast upplysningar bör myndigheten i första hand ta kontakt med den enskilde för att efterhöra vad som avses. Vid kvarstående oklarhet bör hans begäran, enligt min mening, alltid uppfattas som en ansökan och föranleda ett beslut. I förevarande fall hade kommunens ”beställare” (barn- och ungdomsnämnden) och ”utförare” (Järfälla förskolor och grundskolor) olika uppfattningar om hur man skulle se på det som AA hade tagit upp. Redan av denna omständighet drar jag den slutsatsen att det var oklart vad AA avsåg med sina frågor vid mötet den 31 mars 1999. Kontakt borde därför ha tagits med AA för klargörande av vad han avsåg. I avsaknad av sådan kontakt, och mot bakgrund av innehållet i CC:s skrivelse den 9 april 1999, t.ex. ”fr.o.m. höstterminen beviljas ej skjuts mellan familjedaghemmet och skolan”, borde oklarheten ha lett till att AA frågor vid mötet den 31 mars redan från början hade uppfattats som en ansökan om barnomsorg utöver gällande riktlinjer. Hans ansökan borde följaktligen ha föranlett ett beslut i enlighet med gällande delegationsordning på det sätt som slutligen också blev fallet.

text: När det gäller informationen i skrivelsen den 20 april 1999 ger denna intrycket av att det skulle vara möjligt att anföra s.k. förvaltningsbesvär mot ett beslut som rör omfattningen av förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg, dvs. att det föreligger en möjlighet att få en ansökan överprövad i sak. Så är emellertid inte fallet, utan den enda möjlighet som står till buds är en prövning av beslutets laglighet på det sätt som har nämnts ovan. Även beslutet den 7 juli 1999 ger intrycket av att kunna överklagas genom s.k. förvaltningsbesvär. Om en myndighet i ett beslut avser att underrätta om att ett beslut kan överklagas i den ordning som stadgas i

text: 10 kap.

text: kommunallagen

text: (vilket inte är ett krav) bör det tydligt anges att det är fråga om endast en möjlighet att få beslutets laglighet prövad.

text: Vidare ifrågasätter jag riktigheten av att skicka en handling rubricerad som ett överklagande till Skolverket. Det ankommer inte på kommunen att ta ställning om det är möjligt att överklaga ett beslut eller en åtgärd som kommunen har vidtagit. Om det är fråga om ett överklagande som är ställt till länsrätten eller liknande har kommunen i ärenden av förevarande slag endast att översända skrivelsen till länsrätten för bedömning. Eftersom överklagandet inte synes ha adresserats till länsrätten borde kommunen åtminstone ha tagit kontakt med AA för att utröna vad han avsåg med sin skrivelse. Det är ju t.ex. inte ovanligt att en begäran om omprövning felaktigt rubriceras som ”överklagande”. Slutsatsen blir följaktligen att det var felaktigt att översända skrivelsen till Skolverket, utan att dessförinnan efterhöra med

text: AA vad han hade avsett med sin skrivelse. Vid tveksamheter bör ett ”överklagande” alltid översändas till länsrätten.

text: Som framgår av det anförda är jag kritisk mot kommunens handläggning. Det är högst otillfredsställande att AA har fått så olika besked angående handläggningen av hans begäran. Oklarheterna har också inneburit att det har tagit onödigt lång tid innan AA erhöll något formellt beslut i sakfrågan. Jag förutsätter att den genomgång av gällande lagstiftning som har aviserats i Lars Renströms yttrande redan har skett och att barn- och ungdomsnämnden även framdeles bevakar att handläggningen sker i enlighet med gällande lagstiftning.

text: Vad som i övrigt har förekommit föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.

type: avgorande


avgjordAv: Kerstin André

nyckelord:
Diarieföring
Serviceskyldighet
Tryck- och yttrandefrihet

title: Fråga om vissa tjänstemän vid en barn-, kultur- och utbildningsnämnd i en kommun hade kränkt anställdas meddelar- och yttrandefrihet m.m.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO framförde AA klagomål mot rektor BB vid dåvarande Ramsele rektorsområde i Sollefteå kommun och barn-, kultur- och utbildningsnämndens (BKU-nämnden) förvaltningschef CC i kommunen. Klagomålen avsåg bl.a. otillåten efterforskning av vilka anställda som hade lämnat vissa uppgifter till skolförvaltningen.

text: AA anförde bl.a. följande.

text: Under våren 1999 erhöll CC ett anonymt brev i form av en lista med rubriken ”Lärare i Ramsele rektorsområde som blivit illa behandlade” (i fortsättningen benämnd ”lärarlistan”, JO:s anm.). Lärarlistan innehöll huvudsakligen namn på lärare som hade slutat sina anställningar inom Ramsele rektorsområde under åren 1993–1999. CC försökte att ta reda på vem som hade lämnat uppgifterna till lärarlistan. Hon kontaktade därvid bl.a. DD, ombud för Lärarnas Riksförbund vid Ramsele skola läsåret 1998/99, och EE, Lärarförbundets ombud vid skolan.

text: Lördagen den 12 juni 1999 framgick av en tidningsartikel att Lärarförbundet ville att kommunstyrelsen skulle utreda situationen vid Ramsele skola. I artikeln påpekades att lärarna slutade ”på löpande band” och att man måste göra något åt detta. Söndagen den 13 juni 1999 kontaktade CC dåvarande ordföranden för Lärarförbundets lokalavdelning i Sollefteå, FF. Syftet med kontakten var att ta reda på vilka som lämnat uppgifter till den lista (lärarlistan) som nämndes i artikeln. Måndagen den 14 juni 1999 kontaktade BB FF i samma syfte.

text: AA anförde vidare bl.a. följande. BB och CC har skrämt personer till tystnad. EE har på olika sätt blivit utsatt för mobbning av skolledningen. Skolledningen har fortsatt att utsätta vissa personer för trakasserier, trots att Yrkesinspektionen (numera Arbetsmiljöinspektionen) har besökt rektorsområdet med anledning av psykosociala problem som skolledningen redan tidigare hade orsakat bland de anställda.

text: Anmälan till JO omfattade även klagomål mot bl.a. handläggningen av en skrivelse från Ramsele-Edsele föräldraförening, daterad den 28 april 1999. Föreningen hade, enligt AA, skickat skrivelsen till bl.a. BKU-nämnden, nämndens ordförande GG, CC och BB. Enligt AA hade föreningen inte erhållit något svar.

text: Till anmälan fogades vissa handlingar, bl.a. en beskrivning av hur BB hade behandlat en nyanställd lärare, vissa tidningsartiklar, den i anmälan omtalade lärarlistan samt Yrkesinspektionens (numera Arbetsmiljöinspektionen), Härnösands distrikt, inspektionsmeddelande den 8 november 1999 (beteckning 22-

text: 2597 och dnr 99/786). AA gav även in kassettband med upptagningar från vissa radiointervjuer.

text: Utredning

text: Barn-, kultur- och utbildningsnämnden i Sollefteå kommun anmodades att inkomma med utredning och yttrande över det som anfördes i anmälan.

text: Under remisstiden inkom skrivelser från AA och FF.

text: I beslut den 28 september 2000 hänvisade nämnden till en tjänstemannautredning och anförde följande.

text: Barn-, kultur- och utbildningsnämnden godtar utredningens resultat. Som en följd därav beslutar nämnden:  Att uppdra åt förvaltningschefen att göra en uppföljning på Ramsele gamla rektorsområde i enlighet med de områden Yrkesinspektionen fann vara i behov av åtgärder. Uppföljningen skall utföras under våren 2001 och redovisas till nämnden.  Att årligen lägga fast skriftliga rutiner kring nämndens ärendeberedning, och ärendehantering.  Att anordna utbildning kring föregående punkt samt registrering av handlingar/diarieföring och protokollshantering.  Att förvaltningschef skall till nämnden redovisa förändrade rutiner gällande posthantering, registrering och diarieföring. Dessa skall redovisas när förändringen av centrala förvaltningens organisation träder i full kraft. Ordföranden GG deltog ej i beslutet på grund av jäv.

text: Den tjänstemannautredning som nämnden hänvisade till hade utförts av utredaren HH. I utredningen redovisades inledningsvis för uppdraget m.m. samt anfördes därefter följande (hänvisningar till bilagor har här utelämnats).

text: Anmälningspunkt: efterforskning av källa

text: Ursprunget till denna anmälningspunkt är en skrivelse i form av en lista med rubrik ”Lärare i Ramseles rektorsområde som blivit illa behandlade” som under våren -99 skickades anonymt till ett flertal personer. Den skrivelse som inkommit till justitieombudsmannen är daterad juni -99 men det finns också en tidigare skrivelse som är daterad maj -99. Samtliga intervjuade, förutom nämndsekreteraren, uppger att de har sett skrivelsen före tidningsartikel den 12 juni -99. Förvaltningschefen uppger att hon har ställt frågan till de fackliga företrädarna om Lärarförbundet ställer sig bakom den anonyma skrivelsen.

text: EE uppger att hon i egenskap av facklig förtroendeman blivit tillfrågad av förvaltningschefen om hon ställer sig bakom den anonyma skrivelsen och att diskussioner kring skrivelsen fördes under våren, troligtvis under senvåren 1999. FF uppger att både förvaltningschef och rektor frågat om FF, i egenskap av facklig förtroendeman, kände till vilka som författat skrivelsen. FF är dock osäker på tidpunkt för när frågan om skrivelsen ställdes. Rektor uppger att skrivelsen har diskuterats i olika sammanhang, och att man spekulerat i vem/vilka som kan ha författat den, men att han inte har bedrivit aktiv efterforskning. Den 10 juni -99 lämnade Lärarförbundet, genom dåvarande ordförande FF, in en skrivelse till kommunstyrelsen angående lärarsituationen i Ramsele. Enligt anmälan har Lärarförbundet lämnat in en lista på lärare som slutat vid Ramsele skola. Detta förnekas av FF. Den 11 juni -99 fick förvaltningschefen i uppdrag från kommunledningskontorets ärendeberedningsgrupp att utreda och handlägga denna skrivelse. Förvaltningschefen diskuterade uppdraget med närmaste chef för Ramsele skola, rektor BB. Förvaltningschefen kontaktade också FF i samband med ovan nämnda utredning. Förvaltningschef och Rektor förnekar att de har försökt efterforska vilka som lämnat uppgifter till tidningsartikel den 12 juni 1999. Det som kan ha skapat otydligheter är att uppdraget från kommunledningskontorets ärendeberedningsgrupp att utreda och handlägga Lärarförbundets skrivelse sammanfaller med datum för tidningsartikeln.

text: Anmälningspunkt: hot och trakasserier

text: Enligt anmälan skall förvaltningschef och rektor ha skrämt ”personer” till tystnad. Rektor anmäls dessutom för trakasserier av personal. Förvaltningschefen förnekar att detta har förekommit. Rektor nekar till att ha skrämt eller trakasserat personal. Kommentar: I YI:s inspektionsrapport framgår att den psykosociala arbetsmiljön inte var god under aktuell tidsperiod. Några personer på skolan upplevde sig vara utsatta av både medarbetare och skolledning. Yrkesinspektionen påbörjade inspektion hösten -99 och redovisade resultatet i inspektionsmeddelande 1999-11- 08. Områden som skulle åtgärdas var: fördelning av arbetsuppgifter till chefer/arbetsledare, arbetsbelastning, inflytande/delaktighet/lojalitet samt stöd. (Arbete med åtgärdande av dessa områden har inletts.)

text: Anmälningspunkt: ärendehandläggning

text: Efter en granskning av diarieförda handlingar och postlista kan det konstateras att den anonyma skrivelsen inte finns registrerad. Den finns inte i diariet och ingen av de anmälda har heller kvar skrivelsen. Den som är ansvarig för posthantering och diarieföring har inte sett den. Förvaltningschef, ordförande och rektor, vilka alla har haft skrivelsen, anger att de inte tänkt på att kontrollera att den blivit diarieförd eller registrerad. Den skrivelse som är daterad 1999-04-28 och ställd till berörda parter angående lärar/skolsituationen i Ramsele är registrerad i BKU-förvaltningens diarium 1999- 08-20 men instämplad 1999-08-12. Arbetsutskottet uppdrog 1999-08-12 (ej den 26:e som står i anmälan) till BB att ta fram förslag på svar till skrivelsen. Förslaget redovisades i nämnden 1999-08-26 och nämnden beslutade att uppdra till ordförande GG och vice ordförande JJ att besvara skrivelsen. Skrivelsen besvarades 2000-03- 26. Enligt GG och JJ så uppfattade de att de redan svarat på dessa frågor under ett möte den 3 augusti i Ramsele med föräldrar till barn på Ramsele skola. De uppger även att de vid detta möte mottog skrivelsen.

text: Förändringar sedan 1999

text: I oktober 1999 fattade BKU-nämnden beslut om förändring av ledningsorganisationen. Den nya organisationen trädde i kraft 2000-07-01. Tidigare fanns det på Ramsele skola en rektor och en biträdande rektor. Förändringen innebar bl.a. att skolan fick endast en rektor. En förhoppning är att detta skall eliminera några av de otydligheter Yrkesinspektionen har pekat på. BB är numera rektor på ett annat rektorsområde. Under hösten -99 och våren -00 har man arbetat med en förändrad organisation och förändring av den centrala förvaltningens verksamhet. I augusti -00 lades det fast en organisation som skall gälla under ett år. En del i den nya organisationen innebär att det ges tydligare uppdrag och bättre förutsättningar för professionella rutiner vad gäller nämndsadministrationen, posthantering, registrering och diarieföring. I samband med detta gavs särskilt uppdrag till utredaren att utarbeta funktionella rutiner gällande posthantering, registrering och diarieföring. Dessa ska börja gälla från och med att förändring av centrala förvaltningens organisation träder i full kraft.

text: Resultat

text: Utredningen:  kan ej visa att förvaltningschef och rektor har efterforskat källa,  kan varken stödja eller avfärda att det förekommit hot och trakasserier,  visar på att det var brister i ärendehandläggningen. Brister har konstaterats på följande punkter; handlingar ej blivit inregistrerade, diarieföring har ej varit tillfredsställande, skrivelser ej besvarade inom rimlig tid, det saknas dokumentation i BKU-nämndens protokoll att ärendet har diskuterats. AA yttrade sig över remissvaret. Till yttrandet hade han fogat bl.a. ett yttrande från FF.

text: AA inkom med kompletterande skrivelser.

text: I beslut den 6 december 2001 anförde JO André bl.a. följande.

text: Bedömning

text: Brott mot efterforskningsförbudet eller annan kränkning av yttrande- och meddelarfriheten? I

text: 2 kap. 1 § 1 regeringsformen

text: stadgas att varje medborgare gentemot det allmänna är tillförsäkrad yttrandefrihet, varmed avses frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Begränsning av denna rättighet får enligt

text: 2 kap. 12 § regeringsformen

text: endast ske genom lag eller, i vissa fall, genom annan författning. Genom

text: tryckfrihetsförordningens

text: bestämmelser om meddelarfrihet ges yttrandefriheten till viss del ett särskilt skydd. Meddelarfriheten enligt

text: 1 kap. 1 § andra stycket tryckfrihetsförordningen

text: innebär att det står varje medborgare fritt att – med iakttagande av de bestämmelser som är meddelade i

text: tryckfrihetsförordningen

text: till skydd för enskild rätt och allmän säkerhet – i tryckt skrift yttra sina tankar och åsikter, offentliggöra allmänna handlingar samt meddela uppgifter och underrättelser i vad ämne som helst. Meddelarfriheten omfattar även anskaffande av uppgifter m.m. som är avsedda att offentliggöras i tryckt skrift. Av

text: 3 kap. 4 § tryckfrihetsförordningen

text: framgår vidare att som huvudregel föreligger ett förbud för myndighet eller annat allmänt organ att efterforska en anonym meddelares identitet. Otillåten efterforskning är, om den skett uppsåtligen, straffbar enligt

text: 3 kap. 5 § andra stycket tryckfrihetsförordningen

text: och straffet är enligt samma

text: bestämmelse böter eller fängelse i högst ett år. Inskränkning av de anställdas yttrande- och meddelarfrihet kan vara att bedöma som ett tjänstefel enligt

text: 20 kap. 1 § brottsbalken

text: Lagregleringen ger offentligt anställda samma skydd som alla andra medborgare. En offentligt anställd kan således fritt ge uttryck för sin uppfattning, även rörande den egna myndighetens verksamhet. I

text: sekretesslagen (1980:100)

text: finns emellertid regler som begränsar den offentligt anställdes rätt att yttra sig om vad han fått veta i samband med sin tjänst.

text: Det skydd för yttrandefriheten som

text: regeringsformen

text: anger är ett skydd gentemot ”det allmänna”. Det allmänna omfattar t.ex. kommunens valda församlingar och förvaltningsorgan. Skyddet innebär att en myndighet inte får ingripa mot någon för att han eller hon har använt sig av sin grundlagsskyddade rätt att yttra sig i massmedier eller på annat sätt ge uttryck för sin uppfattning. En myndighet får inte heller försöka motarbeta att den anställde använder sig av sina rättigheter. En arbetsgivare får således inte genom generella uttalanden eller genom kritik i enskilda fall söka påverka arbetstagaren i fråga om det sätt på vilket denne utnyttjar sin yttrandefrihet. Undantag gäller bara för det fall ingripandet har stöd i lag. Detta hindrar emellertid inte en myndighet från att bemöta sådana påståenden som myndigheten anser vara felaktiga eller vilseledande. Ett sådant bemötande kan t.ex. ske i samma forum som den anställde har använt.

text: I det följande behandlar jag först de delar av anmälan som avser otillåten efterforskning och kränkning av meddelarfriheten. Därefter behandlar jag frågan om det har förekommit någon annan kränkning av yttrandefriheten.

text: Som redan har framgått avser meddelarfriheten meddelanden och anskaffande av uppgifter m.m. som är avsedda att offentliggöras i tryckt skrift. Förbudet mot efterforskning av uppgiftslämnare avser framställning som införts eller varit avsedd att införas i tryckt skrift. Enligt anmälaren har efterforskning skett i syfte att försöka ta reda på vilka som har lämnat uppgifter till skolförvaltningen. Syftet med lärarlistan tycks närmast ha varit att ge skolledningen och kommunen såsom skolhuvudman upplysningar om det missnöje som fanns hos vissa anställda och f.d. anställda (främst lärare) inom dåvarande Ramsele rektorsområde. Utredningen hos JO visar inte att syftet med upprättande av lärarlistan ursprungligen skulle ha varit offentliggörande i tryckt skrift. Vad som har förekommit i tiden före tidningsartikeln den 12 juni 1999 i Västernorrlands Allehanda (där lärarlistan omnämndes) kan följaktligen inte utgöra någon kränkning av meddelarfriheten eller brott mot efterforskningsförbudet. Tidningsartikeln den 12 juni 1999 har rubriken ”Fortsatt skolbråk i Ramsele”. I artikeln nämndes bl.a. att 17 lärare hade lämnat skolan sedan 1993 enligt en skrivelse som hade sammanställts av personal på skolan (lärarlistan). Enligt anmälaren kontaktades FF av såväl CC som BB i tiden efter att tidningsartikeln hade publicerats. Syftet med kontakterna var, enligt anmälaren, att ta reda på vilka som stod bakom lärarlistan. Enligt remissvaret har FF uppgett att både CC och BB frågade honom, i hans egenskap av facklig förtroendeman, om han kände till vilka

text: som hade författat lärarlistan. FF var dock osäker i frågan om vid vilken tidpunkt frågorna ställdes.

text: I en senare skrivelse, ingiven till JO och åberopad av anmälaren, har FF uppgett att han kontaktades av CC den 11 juni 1999, dvs. dagen före publiceringen av tidningsartikeln. Det finns inte något som tyder på att CC då kände till tidningsartikeln. Enligt remissvaret har CC uppgett att hon kontaktade FF på grund av att hon hade erhållit ett uppdrag från kommunstyrelsen att besvara en skrivelse från Lärarförbundet angående lärarsituationen vid Ramsele skola.

text: När det gäller BB har FF i den nämnda skrivelsen till JO uppgett att han, två dagar efter det att tidningsartikeln var införd, fick ett telefonsamtal där BB påtalade att lärarsituationen i Ramsele aldrig hade varit så bra som den då var. I skrivelsen nämner FF inte något om vid vilken tidpunkt BB skulle ha frågat om han kände till vilka som hade författat lärarlistan.

text: Vad som har framkommit föranleder inte något antagande om att CC eller BB skulle ha kränkt meddelarfriheten eller brutit mot efterforskningsförbudet i anslutning till den tidningsartikel som publicerades den 12 juni 1999.

text: Det kvarstår att bedöma om det kan ha förekommit någon annan kränkning av yttrandefriheten.

text: Enligt remissvaret har CC uppgett att hon ställde frågor till de fackliga ombuden om ”Lärarförbundet” ställde sig bakom den anonyma skrivelsen. BB har, enligt remissvaret, uppgett att skrivelsen diskuterades i olika sammanhang och att man spekulerade i vilka som kunde ha författat den. Någon aktiv efterforskning var det, enligt BB, inte frågan om. Lärarlistan, rubricerad ”Lärare i Ramseles rektorsområde som blivit illa behandlade”, innehåller en beskrivning av vissa händelser och förhållanden med angivande av lärare och vissa andra anställda. Skolledningen och kommunen, såsom skolhuvudman, har givetvis ett ansvar för den psykosociala arbetsmiljön och för att undervisningen fungerar. Det föreligger därför närmast en skyldighet att ta reda på om uppgifter om missförhållanden inom ett rektorsområde är korrekta eller inte. Med anledning härav finns det ett utrymme för en rektor eller en förvaltningschef att ta kontakt med de fackliga representanterna för att efterhöra om fackförbunden ställer sig bakom den kritik som har framförts i en anonym skrivelse av förevarande slag. Vidare måste det finnas en möjlighet att kontakta de namngivna personerna i syfte att utreda om det föreligger sådana missförhållanden som har beskrivits. Frågorna får emellertid inte ställas på sådant sätt att de anställda upplever det som att arbetsgivaren försöker motarbeta att de använder sig av sin grundlagsskyddade yttrandefrihet.

text: Av utredningen framgår att DD och EE uppfattade det som att CC:s kontakt med dem inte enbart skedde i syfte att utröna om de fackliga organisationerna stod bakom den i lärarlistan framförda kritiken. Enligt dem frågade CC även om de själva stod bakom den ingivna listan. DD har dessutom uppgett att CC frågade om det som stod i listan om henne stämde. Det är inte uteslutet att DD och EE

text: uppfattade CC:s kontakt på ett negativt sätt. Såvitt utredningen hos JO visar har emellertid CC:s kontakter gentemot DD eller EE inte varit sådana att de kan anses utgöra någon kränkning av de senares yttrandefrihet.

text: När det gäller CC:s och BB:s kontakter med FF får jag hänvisa till den redovisning som redan har lämnats. Vad som har framkommit i den delen kan inte anses utgöra kränkning av någon persons yttrandefrihet. Diarieföring För att allmänheten skall kunna utnyttja sin rätt att ta del av allmänna handlingar och ges möjlighet till insyn i myndigheternas verksamhet är det viktigt att man kan få veta vilka handlingar som finns hos en myndighet. Självfallet är det även av stor praktisk betydelse för myndighetens eget arbete att handlingarna hålls ordnade. Det är därför nödvändigt att myndigheterna registrerar allmänna handlingar eller i vart fall ordnar dem så att det går att konstatera vilka allmänna handlingar som finns. Reglerna om registrering m.m. finns i

text: 15 kap.

text: sekretesslagen (1980:100)

text: Enligt huvudregeln i

text: 15 kap. 1 § första stycket sekretesslagen

text: skall allmänna handlingar som inkommit till eller upprättats hos en myndighet registreras utan dröjsmål. Emellertid får, i fråga om allmänna handlingar för vilka sekretess inte gäller, registrering underlåtas om handlingarna i stället hålls så ordnade att det utan svårighet kan fastställas om en handling inkommit eller upprättats. En ovillkorlig registreringsskyldighet gäller således bara för handlingar för vilka sekretess gäller. När det gäller allmänna handlingar som inte omfattas av sekretess kan myndigheterna välja mellan att antingen registrera dem eller hålla dem så ordnade att det utan svårighet kan fastställas om handlingarna har inkommit eller upprättats. Vilket tillvägagångssätt som är att föredra ankommer det på myndigheten att avgöra. Det måste dock framhållas att, när myndigheten har bestämt sig för ett visst system – registrering eller ”bara” ordnad förvaring – det är nödvändigt att systemet tillämpas på ett konsekvent sätt.

text: Från huvudregeln i

text: 15 kap. 1 § sekretesslagen

text: görs ett generellt undantag i fråga om allmänna handlingar som uppenbarligen är av ringa betydelse för myndighetens verksamhet. Handlingar av sådant slag behöver inte registreras och inte heller hållas lättillgängliga på det sätt som anvisas som ett alternativ till registrering beträffande icke sekretessbelagda handlingar.

text: Bestämmelsen i

text: 15 kap. 1 § sekretesslagen

text: om att allmän handling skall registreras utan dröjsmål är inte definierad i bestämda tidstermer. Det ligger emellertid i sakens natur att registreringen skall ske så snart det är praktiskt möjligt. När det gäller handlingar som inkommer till en myndighet med post ligger det närmast till hands att registrering följer i omedelbar anslutning till själva postöppningen. Vad avser handlingar som inges till myndigheten på annat sätt är det önskvärt att registrering sker fortlöpande. Under alla omständigheter måste registrering ske senast påföljande arbetsdag. Det är således inte godtagbart att en myndighet dröjer flera dagar med att registrera allmänna handlingar.

text: Skrivelsen från Ramsele-Edsele föräldraförening var daterad den 28 april 1999 och (enligt sändlista) adresserad till BKU-nämnden, CC, berörda fackliga organisationer, BB, KK (biträdande områdeschef) och LL (biträdande rektor). Nämnden har i sitt remissvar uppgett att skrivelsen var ”instämplad” den 12 augusti 1999 och registrerad i barn-, kultur- och utbildningsförvaltningens (BKUförvaltningen) diarium den 20 augusti 1999. BKU-nämndens ordförande GG och vice ordförande JJ har, enligt remissvaret, uppgett att de mottog skrivelsen vid ett föräldramöte den 3 augusti 1999. Enligt ett ”intyg” som anmälaren har gett in och åberopat skickades skrivelsen den 28 eller 29 april 1999. Det är inte sannolikt att vidare utredning skulle bringa klarhet i frågan. Jag kan dock konstatera att även om man utgår från att skrivelsen för första gången lämnades till GG och JJ den 3 augusti 1999, borde den ha registrerats senast påföljande arbetsdag. Skrivelsen kom dock att registreras först den 20 augusti 1999.

text: Av remissvaret framgår även att lärarlistan hade getts in till förvaltningen utan att ha registrerats.

text: Handläggningen av föräldraföreningens skrivelse i övrigt I

text: 4 § förvaltningslagen (1986:223)

text: finns det regler om myndigheternas allmänna serviceskyldighet. Enligt den paragrafen skall varje myndighet lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhet. Hjälpen skall lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndigheternas verksamhet. Frågor från enskilda skall besvaras så snart som möjligt. Serviceskyldigheten är emellertid inte obegränsad, utan myndigheten avgör själv i vilken utsträckning det kan vara lämpligt att ge svar och i vilken form svar på frågor skall ges. Någon form av svar bör dock normalt utgå och svaret får inte dröja längre än nödvändigt.

text: I förevarande fall har nämnden uppgett att ordföranden GG och vice ordföranden JJ uppfattade det som att de redan hade besvarat de frågor som ställs i föräldraföreningens skrivelse vid ett föräldramöte den 3 augusti 1999. Samtidigt anges i remissvaret att nämnden den 26 augusti 1999 beslutade att uppdra till GG och JJ att besvara skrivelsen. Ett skriftligt svar i enlighet med nämndens beslut kom först den 26 mars 2000. Som GG och JJ själva har skrivit i sitt svar till föräldraföreningen har handläggningen inte skett med erforderlig skyndsamhet.

text: Ärendet avslutas med den kritik som följer av det anförda i de delar som rör diarieföring och handläggningen av föräldraföreningens skrivelse.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Lilian Wiklund

nyckelord: Barn/ungdom Information

title: Kritik mot Kommunstyrelsen i Bromölla kommun för handläggningen av två s.k. barnavårdsutredningar

sammanfattning: I två s.k. barnavårdsutredningar enligt 11 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL, samtalade handläggare med en nioåring och en tolvåring utan att vårdnadshavaren före samtalen informerats om att utredningar inletts och utan samtycke från, eller information till, vårdnadshavaren om samtalen innan de genomfördes. De skäl kommunstyrelsen anfört för att vårdnadshavaren inte tidigare än vad som skedde, informerades om att utredningar inletts eller att samtal skulle hållas med barnen godtas inte. JO riktar vidare kritik mot att samtalen med barnen genomfördes på barnens skola på det sätt som skedde.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO framförde AA klagomål mot socialtjänsten i Bromölla kommun för handläggningen av två utredningar avseende hennes söner BB och CC m.m. AA var missnöjd med bl.a. att socialtjänsten hade samtalat med barnen utan att samråda med henne och att samtalen hölls i barnens skola. I den delen anförde hon bl.a. följande.

text: Nästan två månader efter det att den anonyma anmälan om allvarlig vanvård av minderåriga barn inkommit, valde socialnämnden – utan att informera mig eller för den skull rektorn på [---] skolan – att oanmälda den 30 september 2011 stövla in på skolan och begära samtal med mina barn under deras lektionstid. [---] Mina barn var upprörda över att behöva prata med tanter under skoltid. De fick förklara för nyfikna kompisar efteråt – kanske inte så lätt när man blivit överrumplad av främmande tanter – blivit arg, förvirrad och känner sig utsatt. Mina barn förstod inte samtalet, utan trodde att det var samtal alla barn i Sverige hade.

text: Utredning

text: Efter remiss från JO lämnade Kommunstyrelsen i Bromölla kommun, omsorgsoch ungdomsutskottet, som sitt remissvar en skrivelse som hade upprättats av 1:e socialsekreteraren DD. I skrivelsen anfördes bl.a. följande.

text: En anonym anmälan inkommer 110805. Anmälan innehåller uppgifter om att AA hotar sina adoptivbarn med att skicka hem dem till sitt hemland, Etiopien, om de inte gör som hon säger. Anmälaren informerar om att barnen är tystade av AA.

text: En andra anmälan inkommer 110825 av EE där han beskriver hur det var att bo hos AA och att han är orolig för att hans syskon far illa i hemmet. [---] Med anledning av de uppgifter som framkom i anmälningarna kontaktas Barnahuset i Kristianstad för ett samråd. Ärendet dras anonymt på Barnahus. I samrådet på Barnahus bestäms att en polisanmälan ska göras från socialtjänsten. Då förhör planeras med anmälare och med CC och BB får AA i nuläget ingen information om att polisanmälan gjorts och att en utredning jml. 11 kap l § SoL inletts. Detta med anledning av att polisen vill höra barnen så opåverkade som möjligt. Polisanmälan faxas till polisen 110906. I och med att detta görs inleds också utredningen utifrån att uppgifterna i anmälan är allvarliga och ger misstanke om att fysisk och psykisk misshandel förekommer i hemmet och att det finns oro för att CC och BB far illa. Undertecknad kan tillstå att tiden från det att första anmälan inkommit till en bedömning görs om att inleda eller ej inleda är för lång. Dock var det under sommartid och med den kunskap som fanns kring familjen sedan tidigare var det viktigt för undertecknad. att konsultera med Barnahus hur ärendet skulle hanteras utifrån det bästa skyddet för barnen. Det fanns i början på augusti inte möjlighet att konsultera Barnahus. I

text: socialtjänstlagen

text: så tillkom en lagändring som trädde i kraft den l augusti 2010, där socialtjänsten har möjlighet att vid vissa utredningar höra barnet utan vårdnadshavarnas samtycke. Denna bestämmelse gäller i utredningar som bland annat är till skydd och stöd för barnen. Denna möjlighet tillämpades utifrån samma anledning som angivits ovan. AA ifrågasätter i sin skrivelse om en anmälan som lämnats utan åtgärd under nästan en månads tid kan anses som tillförlitlig som underlag för att inleda en utredning. Anonyma anmälningar är alltid något svårare att ta ställning till i hur relevansen i innehållet är. Dock inkom en icke anonym anmälan den 25 augusti från en person som levt med AA och familjen. Denna anmälan hanterades under rimlig tid och beskrev en hemsituation som föranledde en oro från socialtjänstens sida. [---] Undertecknad socialsekreterare anser inte att utredningen gjorts på något annat sätt än vad som är brukligt i utredningar jml.

text: 11 kap

text: l § SoL. Försök från handläggare har gjorts att få till stånd tider och möten med AA vilket ej visat sig vara möjligt. AA har inledningsvis tillsammans med utredande socialsekreterare kommit överens om en utredningsplanering som hon sedan inte har följt. Uppgifter har inhämtats från skola, utifrån de samtal som förts med CC och BB samt kännedom som finns om familjen på socialtjänsten sedan tidigare. Utredningen är genomförd enligt BBiC och undertecknad anser att det finns fokus på barnen i utredningen samt föräldraförmågorna. Utredningen avslutas utan insatser då det inte finns fog för någon annan lagstiftning än SoL och då AA inte är intresserad av något stöd från socialtjänsten. AA har blivit kommunicerad utredningen.

text: AA yttrade sig över remissvaret.

text: JO inhämtade därefter handlingarna i ärende 1200-K143052-11 från Polismyndigheten i Skåne.

text: Bedömning

text: Vid en utredning av om socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd eller stöd får nämnden, för bedömningen av behovet av insatser, konsultera sakkunniga samt i övrigt ta de kontakter som behövs. Utredningen ska bedrivas så att inte någon onödigt utsätts för skada eller olägenhet. Den ska inte göras mer omfattande än vad som är motiverat av omständigheterna i ärendet och den som berörs av utredningen ska underrättas om att en utredning inleds (

text: 11 kap. 2 §

text: SoL).

text: Samtal med barn Enligt

text: 1 kap. 2 §

text: SoL ska, när åtgärder rör barn, särskilt beaktas vad hänsynen till barnets bästa kräver och enligt

text: 3 kap. 5 § andra stycket

text: SoL ska, när en åtgärd rör ett barn, barnets inställning så långt det är möjligt klarläggas. Hänsyn ska tas till barnets vilja med beaktande av dess ålder och mognad.

text: När socialnämnden bedömer att ett samtal med barnet bör äga rum i en utredning och barnet har uppnått den ålder och mognad som krävs för att själv bestämma om sin medverkan, är det barnet som råder över om något samtal ska hållas. Barnets medgivande är då både en nödvändig och tillräcklig förutsättning. Det innebär i sin tur att vårdnadshavarens samtycke till samtalet inte behöver inhämtas och att samtalet kan äga rum mot vårdnadshavarens vilja (jfr JO:s ämbetsberättelse 2006/07 s. 212 och

text: prop. 2009/10:192 s. 32

text: f.).

text: Även i de fall där barnet inte har uppnått den ålder och mognad som krävs för att själv bestämma har socialtjänsten, med stöd av

text: 11 kap. 10 § tredje stycket

text: SoL, en möjlighet att vid vissa utredningar höra barnet utan vårdnadshavarens samtycke. Omsorgsfulla överväganden från socialtjänstens sida angående behovet av att samtal sker krävs i varje enskilt fall. Någon regel om att vårdnadshavarens inställning ska kontrolleras före samtalet finns inte. Av 1 kap. 1 § och 3 kap. 5 § SoL följer dock att vårdnadshavaren bör informeras om samtalet innan det genomförs. Rent allmänt gäller att en utredning som rör barn ska bedrivas i samråd med barnets vårdnadshavare. Utgångspunkten är alltså att vårdnadshavarens inställning till att samtal hålls med barnet ska efterfrågas och i största möjliga mån beaktas. Frivillig medverkan och bästa möjliga samarbete med barnets vårdnadshavare är alltid att föredra och bör eftersträvas så långt det är möjligt (jfr t.ex. JO:s ämbetsberättelse 2012/13 s. 288).

text: I nu aktuellt ärende har socialtjänsten genomfört samtal med BB och CC utan att dessförinnan samråda med deras vårdnadshavare. Kommunstyrelsen har i sitt remissvar inte berört frågan om någon av pojkarna var mogen att själv avgöra om han ville delta i samtalet eller inte. Styrelsen har uppgivit att skälet till att vårdnadshavaren inte tillfrågades om sin inställning innan samtalen hölls var att uppgifterna i anmälan som föranledde att utredningarna inleddes var allvarliga och gav misstanke om att fysisk och psykisk misshandel förekom i hemmet och att det fanns oro för att CC och BB for illa.

text: Den möjlighet som socialtjänsten ges genom

text: 11 kap. 10 § tredje stycket

text: SoL motiveras av att vårdnadshavarna inte ska kunna hindra att samtal genomförs med barnet när det är sakligt motiverat. Det kan exempelvis vara nödvändigt att samtal hålls med barnet för att socialtjänsten ska få ett tillräckligt underlag för att kunna ta ställning till om nämnden behöver ingripa samt hur behovet av insatser för barnet ser ut (

text: prop. 2009/10:192 s. 16

text: ). Enligt remissvaret tycks frågan om huruvida samråd skulle ske med vårdnadshavaren innan samtalen med barnen ägde rum inte ha blivit föremål för några närmare överväganden. Av det som framgår av utredningen i det aktuella ärendet kan jag inte se att det funnits skäl för

text: socialtjänsten att befara att vårdnadshavaren skulle förhindra att samtal med pojkarna genomfördes eller att det inte skulle ha varit meningsfullt att genomföra samtalen om vårdnadshavaren hade informerats om socialtjänstens önskemål att få tala med barnen. Socialtjänsten borde därför ha kontaktat AA för att efterhöra hennes inställning innan samtalen med pojkarna genomfördes. Handläggningen i denna del förtjänar kritik.

text: Samtalen med CC och BB genomfördes i skolan. Det finns därför anledning för mig att här erinra om vad JO tidigare har uttalat i denna fråga (se bl.a. JO:s beslut den 10 oktober 2005 i ärende dnr 1059-2003 och dnr 4857-2003). Socialtjänsten bör, så långt det är möjligt, undvika att kontakta barn när dessa befinner sig i skolan. Detta eftersom en sådan kontakt som regel inte kan ske utan att en större krets av människor får information som går utöver vad sekretesslagstiftningen medger och därför är allmänt integritetskränkande för de berörda barnen. I nu aktuellt fall tycks tillvägagångssättet dessutom lämna en hel del övrigt att önska. Det är inte acceptabelt att socialtjänstens besök i skolan sker oanmält och att barnen hämtas från pågående lektioner för att samtalen ska hållas. Om det bedömdes som nödvändigt att genomföra samtalen på skolan borde detta åtminstone ha förankrats med skolans ledning. Kommunstyrelsen ska kritiseras för att samtalen genomfördes på sätt som skedde. Information om att utredning inletts När en utredning har inletts ska barnets vårdnadshavare underrättas om att så har skett. Bestämmelsen om nämndens upplysningsskyldighet har kommit till för att det inte ska råda något tvivel om att en utredning pågår. Familjen ska därför alltid informeras om nämndens beslut och avsikter i fråga om utredningens bedrivande (

text: prop. 1996/97:124 s. 110

text: ). Det har ansetts otillfredsställande att utredningsarbete skulle kunna bedrivas ”bakom ryggen” på de berörda (

text: a. prop. s. 109

text: ). Det har inte i lagen föreskrivits inom vilken tid en sådan underrättelse måste ske. Underrättelse ska dock i normalfallet ske utan onödigt dröjsmål. JO har tidigare uttalat att det i vissa speciella fall kan finnas situationer då nämnden kan avvakta något med att informera en vårdnadshavare om att en utredning har inletts. Godtagbara skäl för att dröja med informationen har i JO:s praxis ansetts vara bl.a. att vårdnadshavaren är svårt sjuk och inte bör oroas (JO:s ämbetsberättelse 1999/00 s. 243). En annan situation kan vara att vårdnadshavaren är misstänkt för brott mot ett barn och att en polisutredning om saken befinner sig i ett känsligt läge (JO:s ämbetsberättelse 2003/04 s. 311). Det får emellertid aldrig bli fråga om någon längre tid som vårdnadshavaren hålls ovetande om en pågående utredning, och det måste finnas goda skäl till varför så sker.

text: Kommunstyrelsen har uppgivit att vårdnadshavaren inte informerades om att utredningar inletts eftersom förhör planerades med såväl anmälaren som pojkarna och att polisen ville höra barnen så opåverkade som möjligt. Styrelsen avvaktade därför – från det att utredningen inleddes den 6 september till dess att samtalen hade genomförts med pojkarna den 30 september – med att meddela AA att utredningar hade inletts. Av utredningen framgår att Polismyndigheten i Skåne,

text: med anledning av kommunstyrelsens anmälan, inledde en förundersökning och att förundersökningen lades ner den 9 september 2013. Huvudregeln är, som anförts ovan, att en utredning inte ska bedrivas utan att vårdnadshavarna är informerade om att den inletts. Vad styrelsen anfört utgör inte skäl för att frångå huvudregeln. Styrelsen borde därför, tidigare än vad som nu skedde, ha informerat vårdnadshavaren om att utredningar rörande BB och CC inleddes. Även för dröjsmålet med att informera vårdnadshavaren om de inledda utredningarna ska myndigheten kritiseras.

text: Eftersom vad som i övrigt har förekommit inte ger anledning till något annat avslutas ärendet med den kritik som uttalats.


nyckelord:
Allmänna handlingar
Avgift

title: Kritik mot en kommunal nämnd för handläggningen av ett ärende om handlingsutlämnande. Bland annat fråga om nämnden haft rätt att kräva betalning i förskott

text: Anmälan

text: I en anmälan klagade AA på Tekniska nämnden i Enköpings kommun och uppgav bl.a. följande. Han begärde i ett brev till kommunen den 26 mars 2007 att få ta del av handlingar i ett upphandlingsärende angående taxitransporter. Kommunen skickade en bekräftelse på att hans begäran hade kommit in. Den 10 april ringde han upp handläggaren och frågade när handlingarna skulle översändas. Kommunen meddelade då att han kunde ta del av dem på plats i kommunens lokaler. AA uppgav att han önskade få handlingarna per post och att han accepterade att betala avgift för kopiorna. I en skrivelse den 10 april begärde kommunen att han skulle erlägga förskottsbetalning för kopiorna genom att sätta in 455 kr på kommunens postgirokonto. Kommunen meddelade därefter i en skrivelse den 23 april att den tidigare angivna avgiften för kopiorna var felaktig och att han i stället skulle betala 296 kr samt att handlingarna hade översänts till honom mot postförskott.

text: AA:s klagomål rörde bl.a. handläggningstiden i ärendet, att kommunen hade krävt förskottsbetalning av avgiften för kopiorna samt att kommunen först debiterat en högre avgift än vad som hade stöd i den av kommunfullmäktige beslutade taxan.

text: Utredning

text: Efter remiss anförde Tekniska nämnden i Enköpings kommun i yttrande bl.a. följande. Onsdag den 28 mars inkom skrivelse till kommunen, från AA, med begäran om handlingar rörande senaste upphandlingen gällande ”Samhällsbetalda taxitransporter i Enköpings kommun” (Dnr TF 2005/15) som genomfördes hösten 2005 och avslutades den 4 januari 2006. Teknikförvaltningen meddelade AA skriftligt den 28 mars att skrivelsen var inkommen och att berörd handläggare, BB, var på kurs och återkommer fredagen den 30 mars 2007. BB återkom eftermiddag fredagen den 30 mars men hade inplanerade möten fram till och med 4 april. – – – Torsdagen den 5 april togs handlingarna fram från diariet för granskning och kontroll att ingen del av upphandlingen var sekretessbelagd.

text: Tisdagen 10 april, efter påskhelgen, ringde AA till BB BB och förtydligade att han önskade samtliga handlingar i detta ärende (förfrågningsunderlag, samtliga lämnade anbud och kontrakt). Detta blev totalt 167 sidor och AA meddelades vid detta telefonsamtal att han hade möjlighet att avgiftsfritt få se handlingarna på kommunhuset eller mot avgift erhålla handlingarna hem. AA önskade det senare alternativet och en kostnad för handlingarna räknades fram och meddelades AA via skrivelse daterad tisdag 10 april. Kostnaden blev 455 kronor (inklusive moms) enligt den information BB fått från kommunens centrala administration. – – – Vid en efterfrågan som EP (Enköpingsposten; JO:s anmärkning) gjorde på kommunens centrala administration visade det sig att prislistan som BB fått inte var antagen i Kommunfullmäktige. När detta uppdagades sändes de efterfrågade handlingarna till AA måndagen den 23 april mot postförskott och då till avgiften som var beslutad i Kommunfullmäktige 1983-10-27 d v s 296 kronor (inklusive moms). Handläggningen av ärendet har tagit lång tid vilket inte är bra. Huvudskälet till detta är den arbetsbelastning som BB har. Av olika skäl har personalen på Gatukontoret, där det aktuella ärendet hör hemma, slutat i vinter. Av tidigare 8,5 tjänstemän finns f n endast 4,5 kvar. Bland annat har gatuchefen slutat och BB har förordnats som gatuchef, i avvaktan på att ny chef tillträder, vilket innebär att hennes arbetsbelastning är f n mycket hög. Handlingarna har inte hämtats ut från Posten av AA utan har den 29 maj returnerats till kommunen.

text: AA lämnades tillfälle att kommentera remissvaret, men hördes inte av.

text: I ett beslut den 16 oktober 2007 anförde JO Berggren följande.

text: Bedömning

text: Enligt

text: 2 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen

text: skall en allmän handling som får lämnas ut – som alltså inte omfattas av någon sekretessbestämmelse – på begäran ”genast eller så snart det är möjligt” på stället utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av handlingen. Av

text: 2 kap. 13 § tryckfrihetsförordningen

text: framgår vidare att den som önskar ta del av en allmän handling även har rätt att mot fastställd avgift få avskrift eller kopia av handlingen till den del den får lämnas ut. En sådan begäran skall behandlas skyndsamt.

text: Besked i en utlämnandefråga bör normalt lämnas redan samma dag som en begäran har gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om en sådan fördröjning är nödvändig för att myndigheten skall kunna ta ställning till om den efterfrågade handlingen är allmän och offentlig. Härtill kommer att ett visst dröjsmål är ofrånkomligt om framställningen avser eller fordrar genomgång av ett omfattande material.

text: Kommunens handläggning föranleder följande påpekanden.

text: Av utredningen framgår att framställningen om handlingsutlämnande inte handlades i enlighet med

text: tryckfrihetsförordningens

text: skyndsamhetskrav. Vad kommunen har anfört om handläggarens arbetssituation ursäktar inte detta. Det

text: ankommer på myndigheter att organisera sin verksamhet på sådant sätt att de kan uppfylla de krav som följer av regelverket om handlingsoffentligheten.

text: Genom skrivelsen den 10 april krävde kommunen att AA skulle erlägga förskottsbetalning för att kopiorna av de begärda handlingarna skulle skickas till honom. Det är vanligt förekommande att myndigheter mot postförskott översänder kopior av allmänna handlingar (jfr bestämmelserna härom i 9 § förordningen [2003:234] om tiden för tillhandahållande av domar och beslut, m.m., som gäller för domstolar och statliga förvaltningsmyndigheter). Ett sådant förfarande innebär att den som har begärt kopior av handlingar får kopiorna samtidigt som betalningen erläggs. Föreskrifterna i

text: 2 kap. 13 § tryckfrihetsförordningen

text: kan dock inte anses innefatta någon rätt för myndigheter att kräva betalning i förskott. Kommunen hade således inte fog för detta. Jag noterar att kommunen genom skrivelsen den 23 april i stället översände handlingarna mot postförskott.

text: Av utredningen framgår vidare att kommunen genom skrivelsen den 10 april debiterade AA avgift för kopiorna med ett högre belopp än vad som hade stöd i den gällande taxan för kopior av allmänna handlingar. Detta var självfallet inte acceptabelt. Kommunen uppmärksammade felaktigheten och justerade beloppet i skrivelsen den 23 april till AA.

text: Sammanfattningsvis kan jag konstatera att kommunen har brustit i flera avseenden vid handläggningen av ärendet. Kommunen förtjänar kritik för detta.

text: Med dessa uttalanden avslutar jag ärendet.


title: Kritik mot ordföranden i Barn- och utbildningsnämnden i Arvidsjaurs kommun för att hon inte på begäran av en tredjedel av nämndens ledamöter kallade nämnden till ett sammanträde

sammanfattning: En tredjedel av ledamöterna i Barn- och utbildningsnämnden i Arvidsjaurs kommun begärde att nämnden skulle hålla ett extra sammanträde. Enligt JO skulle ordföranden ha kallat till ett sammanträde även om hon gjorde bedömningen att nämnden inte kunde besluta om det som minoriteten ville ta upp. Nämndens ordförande kritiseras för att hon inte sammankallade nämnden.

text: Bakgrund

text: I en skrivelse daterad den 4 januari 2013 och ställd till Barn- och utbildningsnämnden i Arvidsjaurs kommun, ”Att: AA”, anförde tre av nämndens ledamöter, bl.a. BB, och en suppleant följande:

text: Påkallande av skyndsamt extra BUN möte

text: Fullmäktige i Arvidsjaurs kommun har ett beslut avseende vilken skolverksamhet som skall föreligga i Moskosel. Detta är ett politiskt beslut av kommunens högsta politiska organ och demokratiska församling. Den 9 januari 2013 har ansvariga tjänstemän inom skolans verksamhet beslutat att barn i klasserna 4 – 6 på Klockarbackeskolan skall bedriva sin skolgång på Ringelskolan i Arvidsjaur. Skälet anges till omöjlighet att ordna behörig lärare i Moskosel. Oavsett anledning till beslutet tror vi att detta ej kan fattas av ansvariga tjänstemän enbart, utan fråga kräver minst ett politiskt beslut av Barn & Utbildningsnämnden. Om detta ej görs är det inte klarlagt huruvida ansvariga tjänstemän begår ett allvarligt tjänstefel då inte frågan hänskjutits till verksamhetens politiskt ansvariga nämnd, innan beslut tas om förändring, tillfälligt som slutgiltigt.

text: Nämndens ordförande AA anförde i en skrivelse daterad den

text: 9 januari 2013 bl.a. följande:

text: Angående begäran om extra skyndsamt möte med Barn- och utbildningsnämnden

text: – – – Enligt

text: skollagens

text: 2 kap 10 §

text: har rektor ansvar för enhetens inre organisation. I förra

text: skollagen

text: fanns inte detta. Då skulle nämnden ta ett sådant beslut alternativt ge ett sådant uppdrag som delegation. Det är alltså nya bestämmelser i

text: skollagen

text: från och med 2011-07-01. Det innebär att Barn- och utbildningsnämnden inte har rätt att gå

text: in och ändra i rektors beslut. Om nämnden skulle fatta beslut i frågan så bryter det mot lagen. Det kan vi tycka vad vi vill om, men så är lagen. – – – Jag hoppas att vi kan träffas och prata om den uppkomna situationen och föreslår ett möte på kommunalhuset nu på fredag 11/1 kl:15.00.

text: Anmälan

text: I en anmälan klagade BB på att AA hade vägrat att hålla ett extra sammanträde trots att en tredjedel av nämndens ledamöter hade begärt det. Han anförde i huvudsak följande.

text: Vid årsskiftet 2012/13 beslutade rektorn vid Klockarbackeskolan i Moskosel i samråd med skolchefen och AA att flytta tre klasser till Arvidsjaur. En tredjedel av barn- och utbildningsnämndens ledamöter begärde ett extra nämndsammanträde för att reda ut om rektorn kunde flytta hela skolklasser innan kommunfullmäktige hade beslutat om en skolas nedläggning. AA vägrade att hålla ett extra sammanträde. Det är ett klart brott mot bestämmelsen i

text: 6 kap. 18 § kommunallagen (1991:900)

text: , KL.

text: Till anmälan hade fogats bl.a. en kopia av den ovan redovisade skrivelsen till barnoch utbildningsnämnden.

text: Utredning

text: JO begärde att barn- och utbildningsnämnden skulle yttra sig över det som hade framförts i anmälan. Av ett protokoll från nämndens sammanträde den 4 juni 2013 framgick att nämndens utskott den 15 maj 2013 hade upprättat ett förslag till beslut som överensstämde med en skrivelse som hade undertecknats av AA. Nämnden beslutade dock att lämna följande yttrande till JO.

text: Att ordföranden inte kallade till en extra nämnd som en tredjedel av ledamöterna begärde, var ett brott mot

text: kommunallagen

text: . Anledningen till att ej kalla in till extra nämnd var att det ej var ett politiskt beslut som skulle fattas, utan ett tjänstemannabeslut.

text: Till protokollet hade bl.a. utskottets förslag till beslut, dvs. AA:s skrivelse, fogats. I skrivelsen anfördes bl.a. följande (omnämnda bilagor har utelämnats):

text: Anmälaren har i texten menat att rektorn på Klockarbackeskolan i samråd med ordförande och skolchef beslutat att barnen skulle flyttas till Ringelskolan. Han hävdar även att flytten skett mot föräldrarnas vilja. Dessa påståenden stämmer inte. Jag har aldrig samrått med rektorn eller skolchef. Rektorn har bara samrått med föräldrarna. Beslutet är bara rektors. – – – 2013-01-07 mottog jag en skrivelse via mail från tre ordinarie och en ersättare i nämnden (bilaga 1). De krävde ett extra skyndsamt nämndssammanträde. Anledningen till det extra sammanträdet var att rektor inte skulle ha rätt att fatta beslutet samt att det skulle kunna vara ett allvarligt tjänstefel begånget av rektorn. Jag och anmälaren hade mailkontakt i frågan och för mig kändes det märkligt att hålla en extranämnd utan beslutsärenden. Det är enligt nya

text: skollagen

text: rektor som ska besluta om skolans inre organisation. Nämnden kan inte besluta i strid mot lagen.

text: Jag rådgjorde inte med någon av kommunens tjänstemän utan valde att kontakta SKL:s skoljurist, […] på telefon. Hon delade helt min uppfattning och hänvisade till

text: skollagens

text: 10 §

text: . Hennes uppfattning var att vi som politiker inte får besluta om den inre organisationen. Detta är nytt i den nya

text: skollagen

text: . Enligt tidigare lag låg ansvaret på nämnden med möjlighet till delegation. För att få veta vad de som begärt det extra barn- och utbildningssammanträdet ville att nämnden skulle ta upp, och för att få räta ut en del frågetecken, inbjöds de till möte 2013-01-11 (bilaga 2). CC anmälde att han inte skulle komma. Till mötet hade jag även bjudit in vice ordföranden, skolchef och kommunchef. Den ende av de fyra politikerna som kom till mötet var ersättaren, DD. Varken BB eller EE kom. De hade heller inte meddelat förhinder. Om de hade gjort det hade jag föreslagit en annan tid som passat bättre eller hört varför de inte ville komma. Jag tycker det är riktigt illa av BB som dessutom är en av tre i vårt utskott att inte svara på min inbjudan då han inte kunde komma. Jag hade då ingen möjlighet att få veta vad han ville ha ut av ett nämndsmöte som inte kunde besluta om någonting. Min uppfattning är att jag inte kunde göra på annat sätt i detta ärende och hoppas att JO beaktar denna inlaga.

text: BB fick tillfälle att kommentera remissvaret.

text: JO:s expedition hämtade in Kommunfullmäktige i Arvidsjaurs kommuns reglemente för barn- och utbildningsnämnden samt fullmäktiges Gemensamma bestämmelser för styrelser och nämnder.

text: I reglementet hänvisas i fråga om nämndens arbetsformer till de gemensamma bestämmelserna. I det sistnämnda dokumentet regleras bl.a. följande:

text: § 6 Tidpunkt för sammanträde

text: Styrelsen/nämnden bestämmer dag och tid för sammanträde.

text: § 7 Kallelse

text: Ordföranden ansvarar för att kallelse utfärdas till sammanträde. Om inte omständigheterna ger skäl till annat förfarande, skall kallelse utfärdas skriftligt och sändas så att den är ledamöter och ersättare, samt annan förtroendevald som får närvara vid sammanträdet, tillhanda senast sju dagar före sammanträdesdagen. Kallelse bör åtföljas av föredragningslista samt tillhörande handlingar enligt ordförandens bedömning. Om både ordföranden och vice ordföranden är förhindrade att kalla till sammanträde, skall den till levnadsålder äldste ledamoten göra detta.

text: Bedömning

text: Grundläggande regler för hur en kommunal nämnd ska arbeta och handlägga ärenden finns i KL.

text: Enligt

text: 6 kap. 18 § första stycket

text: KL ska en nämnd bestämma tid och plats för sina sammanträden. I andra stycket föreskrivs att ett sammanträde ska hållas också om minst en tredjedel av nämndens ledamöter begär det eller om ordföranden anser att det behövs. KL innehåller inte några bestämmelser om hur nämndens ledamöter ska kallas till ett ordinarie sammanträde eller till ett sammanträde som hålls på begäran av en minoritet respektive på initiativ av ordföranden. Av

text: 6 kap. 32 §

text: KL framgår emellertid att kommunfullmäktige ska utfärda reglementen med närmare

text: föreskrifter om nämndernas verksamhet och arbetsformer. Som framgått har Kommunfullmäktige i Arvidsjaurs kommun beslutat om ett sådant reglemente.

text: I skrivelsen den 4 januari 2013 begärde en tredjedel av ledamöterna i barn- och utbildningsnämnden att nämnden skulle hålla ett extra sammanträde. Av skrivelsen framgår vilken fråga som minoriteten ville ta upp i nämnden. Det kan konstateras att nämnden skulle ha hållit ett sammanträde eftersom en tillräckligt stor del av ledamöterna stod bakom denna begäran (

text: 6 kap. 18 § andra stycket

text: KL).

text: Det var AA:s uppgift som nämndens ordförande att kalla till ett sammanträde med anledning av minoritetens begäran (jfr 7 § i fullmäktiges gemensamma bestämmelser). AA utfärdade emellertid inte någon kallelse eftersom hon gjorde bedömningen att nämnden inte kunde besluta om det som minoriteten ville behandla. Den uppfattningen – riktig eller inte – har dock saknat betydelse när det gäller frågan om nämndledamöterna skulle kallas till ett sammanträde.

text: Det var alltså fel av AA att inte sammankalla nämnden i det här fallet. Följden blev att nämnden inte höll det extra sammanträde som minoriteten enligt en klar regel i KL hade rätt att få till stånd. AA ska därför kritiseras.

text: Vad som i övrigt har kommit fram leder inte till något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.


nyckelord: Anonymitet Dom/domskäl Sekretess

title: Kritik mot Uppsala tingsrätt för hanteringen av uppgifter om ett vittne med skyddad folkbokföring

sammanfattning: Ett vittne i ett brottmål underrättade tingsrätten om att hon hade skyddade personuppgifter. Klagomålet till JO handlar om att vittnets namn och arbetsplats trots det angavs i domen. Uppgiften om att vittnet hade skyddade personuppgifter dokumenterades inte av tingsrätten och fördes inte vidare till målets ansvariga domare. Detta ledde till att vittnets arbetsplats kom att anges i domen utan att några överväganden gjordes om huruvida uppgiften omfattades av sekretess. Tingsrätten kritiseras för detta. Det fanns däremot inte någon tillämplig sekretessbestämmelse avseende namnet. Enligt chefsJO måste en domstol ha rutiner för vilka åtgärder som ska vidtas när det framkommer information om att ett vittne, en part eller någon annan har skyddade personuppgifter. Sådana rutiner ska säkerställa att informationen dokumenteras och når fram till den som behöver den.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO framförde AA klagomål mot Uppsala tingsrätt beträffande tingsrättens hantering av hennes skyddade personuppgifter. Av anmälan framgick följande. Hon var vittne i ett brottmål. Några dagar före hennes förhör upplyste hon tingsrätten om att hon hade skyddade personuppgifter. Detta bekräftades även av tingsrätten när hon kopplades upp på videolänk dagen för förhöret. Trots att tingsrätten kände till att hon hade skyddade personuppgifter framgick både hennes namn och arbetsplatsadress i tingsrättens dom.

text: Utredning

text: JO tog del av dagboksbladet, domen, anteckningarna från huvudförhandlingen, en tjänsteanteckning samt en bevisuppgift där AA åberopades som vittne i det aktuella målet.

text: Uppsala tingsrätt yttrade sig över anmälan. Till yttrandet fanns redogörelser från den ansvariga rådmannen respektive chefsrådmannen för aktuell avdelning bifogade.

text: Den ansvariga rådmannen yttrade sig enligt följande.

text: Jag var ordförande och ansvarig domare i det aktuella brottmålet som avsåg ett åtal för misshandel. En tid innan huvudförhandlingen i målet åberopade försvaret vittnesförhör med bl.a. AA. Av bevisuppgiften framgick att AA var hörd under förundersökningen och ett förhör med AA fanns redovisat i förundersökningsprotokollet. Varken av bevisuppgiften eller förundersökningsprotokollet framgick något som tydde på att AA:s namn eller kontaktuppgifter omfattas av sekretess. Jag beslutade senare att AA skulle kallas till huvudförhandlingen. Dagen innan förhandlingen hörde AA av sig till tingsrätten och önskade enligt den tjänsteanteckning som då upprättades delta vid förhandlingen via video på grund av sjukdom, vilket jag beviljade. Inte heller av tjänsteanteckningen framgick att AA:s namn eller kontaktuppgifter omfattades av sekretess. Tjänsteanteckningen hade emellertid en sekretessmarkering i tingsrättens målhanteringssystem. I vilket skede jag såg detta minns jag inte. Såvitt jag kunnat se i min e-postinkorg ställdes frågan om medverkan via video till mig per e-post som jag besvarade med vändande svar, varför jag inte tror att jag såg det redan då. I något skede har jag i vart fall sett markeringen då det framgår att jag tog bort markeringen efter huvudförhandlingen, några dagar innan domen meddelades. Såvitt jag kan minnas skedde detta för att jag utgick ifrån att markeringen avsåg uppgiften om AA:s sjukdom som jag bedömde som harmlös. Om jag uppmärksammat markeringen innan förhandlingen torde jag ha utgått ifrån detta. Jag torde i vart fall inte utifrån det ha föreställt mig att AA:s namn kunde omfattas av sekretess, eftersom namnet finns utskrivet på flera ställen i dagboksbladet, bl.a. händelseanteckningarna närmast före och efter tjänsteanteckningen. Inför förhandlingen hade jag således såvitt jag kan minnas inte tagit del av någon uppgift som talade för att AA:s namn eller kontaktuppgifter omfattas av sekretess. Förhandlingen var offentlig. Under sakframställningarna nämndes AA:s namn, var AA arbetade och vilken relation AA hade till tilltalad. Dessa uppgifter framkom även under förhöret med AA. Inte någon gång under förhandlingen fick jag till mig att någon av dessa uppgifter kunde omfattas av sekretess. Således gjordes i det avseendet inga närmare överväganden vid utformningen av domen, varför dessa uppgifter som hade viss betydelse för bedömningen av AA:s uppgifter, återgavs i domen. Efter att domen meddelats tillskrev AA tingsrätten och påtalade att hen hade skyddade personuppgifter och skyddat namn samt att hens namn framgick av domen. Eftersom de uppgifter som står i domen hade lagts fram vid en offentlig förhandling upphörde eventuell sekretess att gälla för dessa redan vid förhandlingen, enligt 43 kap. 8 § [offentlighets- och

text: sekretesslagen (2009:400)

text: ] och något lagligt utrymme att efter att domen meddelats ta bort eller ändra uppgifterna fanns inte. I svar till AA informerade jag om detta och beklagade om någon uppgift som omfattas av sekretess hade blivit röjd. I efterhand har jag kunnat konstatera att det vid en närmare kontroll av AA:s aktörsuppgifter i domstolens målhanteringssystem framgår att AA har skyddad folkbokföring. Sådana uppgifter är ingenting som jag rutinmässigt kontrollerar innan en förhandling, om jag inte har fått till mig något som gett särskild anledning att kontrollera detta, vilket jag i detta fall inte hade fått. Hade jag innan förhandlingen fått till mig att AA har skyddad folkbokföring kunde det ha funnits anledning att i samråd med AA samt eventuellt försvararen och åklagaren, överväga vilka åtgärder som kunde vidtas för att skydda de uppgifter som omfattades av sekretess. Det hade då kunnat bli aktuellt att hålla delar av förhandlingen bakom stängda dörrar, ta in ett sekretessförordnande i domen och noggrannare överväga vad beträffande AA som var nödvändigt att där redovisa. Huruvida det med stöd av

text: 21 kap. 3 a §

text: [offentlighets- och

text: sekretesslagen

text: ] hade varit möjligt att besluta att AA:s namn skulle omfattas av sekretess i målet, i likhet med vad jag uppfattat att AA hade önskat, framstår dock för mig som oklart (jfr

text: prop. 2017/18:145 s. 92

text: f.).

text: Avdelningens chefsrådman anförde följande.

text: Jag är chefsrådman på den avdelning som har handlagt det mål som omfattas av anmälan. Utöver vad [den ansvariga] rådmannen … har skrivit i sitt yttrande kan jag för egen del tillägga följande. Försvarets bevisuppgift kom in till tingsrätten den 29 januari 2025, och en kallelse skickades per post till AA den 31 januari. Jag kan konstatera att det i kallelsen anges ”Sekretess på adress”, och att tingsrätten alltså vid den tidpunkten hade kännedom [om] detta förhållande. Däremot anges AA:s namn i kallelsen. Jag har diskuterat ärendet med min handläggarchef, som i sin tur har pratat med handläggarna på avdelningen. Ingen säger sig komma ihåg att AA i samtal uppgett att hon har skyddade personuppgifter – än mindre vilka åtgärder man i sådant fall vidtog med anledning av detta. Inte heller är det någon som minns hur man hade fått veta att AA:s adressuppgifter omfattades av sekretess. Jag ifrågasätter i och för sig inte att de uppgifter som AA har lämnat i sin anmälan stämmer, och jag kan inte annat än djupt beklaga om brister i tingsrättens hantering har lett till att AA:s skyddade personuppgifter har röjts. Tingsrätten kommer att se över sina rutiner och för samtliga handläggare påtala vikten av att informera ansvarig domare om det under handläggningen framkommer att någon har skyddade personuppgifter.

text: Tingsrätten, genom tf. lagmannen BB, redovisade följande bedömning.

text: Av [yttrandena från den ansvariga rådmannen och avdelningens chefsrådman] sammantagna framgår tingsrättens handläggning och relevant lagstiftning. Det finns inte mycket för mig att tillägga. Utöver vad som framgår av [yttrandena från de angivna befattningshavarna] har jag vid min genomgång av aktuellt mål noterat en delgivningsbekräftelse från AA, som enligt rutin har placerats under Arbetsyta i målhanteringssystemet Vera. Det handlar om ett e-postmeddelande, genom vilket AA har bekräftat att hen har tagit del av kallelsen till huvudförhandling. Meddelandet har skickats den 6 februari 2025 kl. 00:38. Av meddelandet framgår även att hen behöver delta via länk eller telefon från viss ort, dvs. delvis samma information som har antecknats i den tjänsteanteckning som nämns i [den ansvariga rådmannens yttrande], när AA senare samma dag hört av sig på telefon till tingsrätten. Delgivningsbekräftelsen har sekretessmarkerats med en hänvisning till

text: 22 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen

text: . Jag konstaterar att delgivningsbekräftelsen, liksom tjänsteanteckningen, inte innehåller någon information om att AA har skyddade personuppgifter. Jag ifrågasätter dock inte att AA i något skede har informerat tingsrätten om det förhållandet. Det synes då ha varit brister i dokumentationen och den interna kommunikationen som har medfört att den för målet ansvariga domaren inte har nåtts av informationen. Jag beklagar den uppkomna situationen för AA. Frågor om sekretess är ofta förekommande vid tingsrätten och de måste i princip alltid hanteras mycket snabbt och konsekvent. Detta ställer särskilda krav på samtliga medarbetare men givetvis också på tingsrättens rutiner och allas kännedom om vad dessa innebär. Tingsrätten har en särskilt utsedd domare som är ansvarig för sekretessfrågor. Det finns ett rutindokument som den domaren är ansvarig för att uppdatera. Rutindokumentet utgör ett gott stöd i sekretesshanteringen. För närvarande pågår också intern utbildning av handläggare i sekretessfrågor.

text: Med anledning av anmälan kommer tingsrätten att genom information på nytt säkerställa att tingsrättens sekretessrutiner tillämpas och att ansvarig domare alltid nås av eventuell information om skyddade personuppgifter.

text: Rättslig reglering

text: Skyddade personuppgifter är ett samlingsbegrepp inom folkbokföringen för de olika skyddsåtgärder kring personuppgifter som finns. Beroende på arten av hot finns det tre grader av skydd för en enskilds personuppgifter: sekretessmarkering, skyddad folkbokföring och fingerade personuppgifter. I det följande berörs endast skyddad folkbokföring och sekretessmarkering.

text: En person som av särskilda skäl kan antas bli utsatt för brott, förföljelser eller allvarliga trakasserier på annat sätt, får efter egen ansökan medges att vara folkbokförd på en annan folkbokföringsort än där personen är bosatt (skyddad folkbokföring) om åtgärden med hänsyn till den enskildes förmåga och övriga förutsättningar kan antas tillgodose behovet av skydd (se

text: 16 § första stycket folkbokföringslagen

text: Sekretess gäller i mål eller ärende vid domstol eller annan myndighet där en part har skyddad folkbokföring enligt

text: 16 § folkbokföringslagen

text: för uppgift som lämnar upplysning om var den parten bor stadigvarande eller tillfälligt, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne kan komma att utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men. Detsamma gäller om uppgiften tillsammans med annan uppgift i målet eller ärendet bidrar till sådan upplysning. (Se 21 kap. 3 a § offentlighetsoch

text: sekretesslagen

text: .) Sekretessen gäller med ett omvänt skaderekvisit, vilket innebär att det gäller en presumtion för att uppgifterna omfattas av sekretess.

text: För uppgifter som förekommer i verksamhet som avser folkbokföring gäller sekretess för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs (se

text: 22 kap. 1 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen

text: ). Skatteverket kan efter ansökan av en enskild göra en sekretessmarkering i folkbokföringsdatabasen avseende den personens uppgifter. Förfarandet är inte närmare reglerat utan grundar sig på

text: 2 kap. 20 § tryckfrihetsförordningen

text: och

text: 5 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen

text: . En sekretessmarkering innebär inte något bindande avgörande av sekretessfrågan utan tjänar endast som en påminnelse om behovet av en noggrann sekretessprövning om den handling där uppgifterna förekommer begärs ut.

text: Om en domstol i sin rättskipande eller rättsvårdande verksamhet får en sekretessreglerad uppgift från en domstol eller en annan myndighet blir sekretessbestämmelsen som huvudregel tillämplig på uppgiften även hos den mottagande domstolen (se

text: 43 kap. 2 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen

text: ). Detta gäller när en domstol t.ex. får uppgifter om en persons adress från Skatteverket och det finns en sekretessmarkering för uppgifterna hos Skatteverket. Skatteverket aviserar då den registrerade sekretessmarkeringen

text: tillsammans med övriga uppgifter om personen till domstolen varefter domstolen självständigt har att avgöra om sekretess föreligger för uppgifterna.

text: I domstol gäller även

text: 21 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen

text: . Enligt den bestämmelsens första stycke gäller sekretess för uppgift om en enskilds bostadsadress eller annan jämförbar uppgift som kan lämna upplysning om var den enskilde bor stadigvarande eller tillfälligt, den enskildes telefonnummer, e-postadress eller annan jämförbar uppgift som kan användas för att komma i kontakt med denne samt för motsvarande uppgifter om den enskildes anhöriga, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne kan komma att utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller med ett s.k. kvalificerat rakt skaderekvisit, vilket betyder att det gäller en extra stark presumtion för att uppgifterna är offentliga.

text: Om det kan antas att det vid en förhandling kommer att läggas fram en uppgift som är sekretessbelagd hos domstolen, får rätten i vissa fall besluta att förhandlingen i den del som rör uppgiften ska hållas inom stängda dörrar (se

text: 5 kap. 1 § andra stycket rättegångsbalken

text: En sekretessbestämmelse som gäller för en uppgift i ett mål upphör att vara tillämplig om uppgiften läggs fram vid en offentlig förhandling i samma mål. Om en sådan uppgift läggs fram vid en förhandling inom stängda dörrar fortsätter sekretessbestämmelsen att vara tillämplig under den fortsatta handläggningen av målet, om inte domstolen beslutar annat. Sedan domstolen har avslutat målet fortsätter dock sekretessbestämmelsen att vara tillämplig endast i den utsträckning domstolen i sitt avgörande har beslutat om det. (Se

text: 43 kap.

text: 5 § första

text: och

text: andra stycket

text: offentlighets- och sekretesslagen

text: Bedömning

text: AA har skyddade personuppgifter. Klagomålet till JO handlar om att hennes namn och arbetsplats trots detta har angetts i tingsrättens dom i ett brottmål där hon var vittne. Det framgår av tingsrättens dom att en del av händelseförloppet som målet handlade om utspelade sig på AA:s arbetsplats, att AA arbetade där och att hon var bekant med parterna i målet.

text: Det har inte blivit klarlagt i ärendet om AA har skyddad folkbokföring eller en sekretessmarkering i folkbokföringsregistret. Enligt vad den ansvariga rådmannen har angett hade hon skyddad folkbokföring. Jag kommer därför utgå ifrån att så var fallet.

text: Enligt

text: 21 kap. 3 a § offentlighets- och sekretesslagen

text: sekretesskyddas vissa uppgifter om parter som har skyddad folkbokföring (se även

text: prop. 2017/18:145 s. 91

text: f.). AA var emellertid inte part, utan vittne, i tingsrättens mål. Bestämmelsen var alltså inte tillämplig beträffande uppgifter om henne.

text: Jag kan dock konstatera att

text: var tillämplig på uppgifter om AA. Genom den bestämmelsen kan sekretess gälla bl.a. för uppgift om en enskilds bostadsadress, vissa kontaktuppgifter till den enskilde eller annan jämförbar uppgift som kan användas för att komma i kontakt med denne. Med formuleringen annan jämförbar uppgift som kan användas för att komma i kontakt med den enskilde avses t.ex. uppgift om vem som är den enskildes arbetsgivare (se

text: prop. 2005/06:161 s. 98

text: ). En enskilds namn skyddas däremot inte och kan därför inte sekretessbeläggas med stöd av bestämmelsen (jfr

text: prop. 2005/06:161

text: avsnitt 4.3.2, se även

text: SOU 2015:69 s. 248

text: f. och

text: prop. 2017/18:145 s. 92

text: f.).

text: AA har bl.a. angett att det förhållandet att hon har skyddade personuppgifter berördes under huvudförhandlingen. Den ansvariga rådmannen har angett att såvitt han kan minnas kom den frågan inte upp. Jag konstaterar att ord står mot ord och att det som förekom på huvudförhandlingen därför inte föranleder några uttalanden från min sida.

text: Det som däremot framgår av utredningen är att det vid tingsrätten, i vart fall vid tidpunkten för när AA kallades till huvudförhandlingen, fanns kunskap om att hon hade skyddade personuppgifter. Därefter kontaktade AA tingsrätten och informerade om detta, men det dokumenterades inte och informationen om att hon hade skyddad folkbokföring lämnades inte heller vidare till den ansvariga rådmannen. Detta ledde till att rådmannen inte gjorde några överväganden av om det fanns uppgifter i målet, i detta fall uppgifter om AA:s arbetsgivare, som kunde omfattas av sekretess med anledning av att AA hade skyddad folkbokföring. Därmed gjordes inte heller några överväganden om behovet av stängda dörrar vid huvudförhandlingen. Eftersom förhandlingen var offentlig fanns det inte i ett senare skede möjlighet att förordna om fortsatt sekretess för uppgifter som hade kommit fram vid förhandlingen.

text: En domstol måste ha rutiner för vilka åtgärder som ska vidtas när det framkommer information om att ett vittne, en part eller någon annan har skyddade personuppgifter. Sådana rutiner ska säkerställa att informationen dokumenteras och når fram till den som behöver den. Det är också tingsrättens ansvar att se till att rutinerna följs.

text: Jag kan konstatera att tingsrätten inte hanterade informationen om att AA hade skyddad folkbokföring på ett fullgott sätt, vilket resulterade i att AA:s arbetsplats kom att anges i domen utan att några överväganden gjordes om huruvida uppgiften omfattades av sekretess. Tingsrätten kritiseras för detta. Det finns däremot inte grund att kritisera tingsrätten för att AA:s namn angavs i domen, eftersom det inte fanns någon tillämplig sekretessbestämmelse avseende namnet.

text: Med anledning av det som framförs i tingsrättens yttrande angående en sekretessmarkering på en delgivningsbekräftelse från AA vill jag även säga följande. Enligt tingsrätten hade som tillämplig sekretessbestämmelse

text: antecknats

text: . En förutsättning för att bestämmelsen ska vara tillämplig hos en domstol är att domstolen fått uppgiften från Skatteverket (se vidare Heuman m.fl., Sekretess m.m. i allmän domstol – En handbok, sjätte upplagan, s. 102 f.). Uppgiften i delgivningsbekräftelsen kom i det här fallet från AA. Den angivna sekretessbestämmelsen var därför inte tillämplig.

text: Det har i ärendet framkommit att Uppsala tingsrätt brustit i hanteringen av uppgifter om en person med skyddade personuppgifter. Liknande frågor har nyligen behandlats i ett annat ärende beträffande tingsrätten (se mitt beslut den 12 juni 2025, dnr 5387-2024). Jag noterar att tingsrätten nu avser att se över sina rutiner i sekretessfrågor och säkerställa att rutinerna tillämpas.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av chefsJO Erik Nymansson. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Rättssakkunniga Beatrice Norin har föredragit ärendet och byråchefen Stefan Nyman har deltagit i beredningen.