nyckelord:
Förundersökning
Långsam handläggning

title: Kritik mot bl.a. Skatteverket, skattebrottsenheten i Uppsala, för långsam handläggning av en förundersökning

text: AA framförde i en anmälan klagomål mot åklagare vid Åklagarmyndigheten, åklagarkammaren i Uppsala, och Uppsala tingsrätt beträffande handläggningen av en förundersökning gällande skattebrott.

text: Diarieblad infordrades från åklagarkammaren (501A-2145-02) och från skattebrottsenheten (619-91280-04/61). Vidare infordrades dagboksblad och dom i Uppsala tingsrätts mål B 3110-04. Muntliga upplysningar inhämtades också från skattebrottsutredaren BB, kammaråklagaren CC och skattedirektören DD, se bifogade tjänsteanteckningar.

text: Av utredningen framgick i huvudsak följande. Anmälningar om bl.a. skattebrott inkom till åklagarkammaren i maj 2002. CC beslutade att inleda förundersökning och expedierade direktiv till skattebrottsenheten. Efter maj månad 2002 synes inga utredningsåtgärder ha vidtagits under drygt ett år. I juli 2003 och senare under hösten inkom bl.a. flera nya anmälningar. CC beslutade att förundersökning inte skulle inledas i flera av dessa fall. Under oktober expedierades handlingar till skattebrottsenheten. Därefter finns inga anteckningar om att utredningsåtgärder skulle ha vidtagits under en period av elva månader. Den 20 september 2004 inkom ett ”lägesbesked” från skattebrottsenheten och i oktober vidtogs vissa utredningsåtgärder. Under åren 2005 och 2006 vidtogs ett flertal utredningsåtgärder. Ansökan om stämning inkom till tingsrätten den 19 juni. Dom i målet meddelades den 21 september 2007.

text: En förundersökning ska bedrivas så skyndsamt som omständigheterna medger. Finns det inte längre skäl att fullfölja förundersökningen ska den läggas ned (

text: 23 kap. 4 § andra stycket rättegångsbalken

text: Det är undersökningsledaren som har ansvar för förundersökningen i dess helhet. Han ska se till att utredningen bedrivs effektivt och att den enskildes rättssäkerhetsintressen tas till vara. Undersökningsledaren ska också ge dem som biträder honom de direktiv som behövs för arbetet (1 a § andra stycket förundersökningskungörelsen [1947:948]). När en förundersökning leds av en åklagare får denne,

text: enligt

text: 2 § lagen (1997:1024)

text: om Skatteverkets medverkan i brottsutredningar, vid undersökningens verkställande anlita biträde av Skatteverket.

text: Av utredningen framgår att åklagaren gav utredningsdirektiv i anslutning till att anmälningarna kommit in men att det därefter under drygt två år inte vidtogs några utredningsåtgärder vid skattebrottsenheten. BB har hänvisat till att detta berott på arbetsbelastningen och till att han behövt prioritera andra ärenden. DD har uppgett att han vid åtskilliga tillfällen påtalat för BB att utredningsåtgärder måste vidtas i ärendet men att så inte kom att ske under denna tid.

text: Jag har ingen anledning att betvivla att arbetsbelastningen vid skattebrottsenheten varit stor. Det är emellertid självfallet inte acceptabelt att ett ärende ligger obearbetat under en tid av drygt två år. Jag vill också poängtera att om myndigheten uppmärksammas på att handläggningen av ett ärende inte fortskrider på ett acceptabelt sätt är det av vikt att detta följs upp inom myndigheten. Skatteverket förtjänar kritik för bristerna i handläggningen av ärendet. DD har uppgett att myndigheten nu lyckats få kontroll över balanserna. Någon ytterligare åtgärd från min sida är därför inte påkallad.

text: Det övergripande ansvaret för förundersökningen har vilat på CC. Han har uppgett att han vid upprepade tillfällen, dock utan att alltid dokumentera detta, påmint BB samt vid två tillfällen kontaktat DD. Jag finner därför inte att utredningen ger stöd för att kritisera CC för bristande aktivitet men vill framhålla att det, bl.a. för att man ska kunna följa ett ärendes handläggning, är av vikt att åtgärder dokumenteras. Jag vill även erinra om att sedan april 2007 gäller föreskrifter och allmänna råd om bevakning och uppföljning vid Åklagarmyndigheten av pågående förundersökningar (

text: ÅFS 2007:5

text: Vad som i övrigt förekommit i ärendet föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Med dessa uttalanden avslutas ärendet. – – –

text: BILAGOR

text: Tjänsteanteckning 1 Vid telefonsamtal den 11 februari 2008 upplyser skattebrottsutredaren BB, Skatteverket, följande.

text: BB tjänstgör som skattebrottsutredare vid skattebrottsenheten i Uppsala. Han har varit handläggare av ärende 619-91280-04/61 (skattebrottsenhetens diarienummer) som han tilldelades i maj 2002. Då det av historikbladet framgår att utredningsåtgärder vidtogs först i oktober 2004 tillfrågades BB om anledningen till detta. Han uppgav att han vid denna tidpunkt hade många pågående ärenden och därför inte kunde prioritera aktuellt ärende som blev liggande under drygt två år. Han uppgav vidare att han upplevde utredningen som både komplicerad och resurskrävande.

text: Tjänsteanteckning 2 Vid telefonsamtal den 11 februari 2007 upplyser kammaråklagaren CC, Åklagarmyndigheten, åklagarkammaren i Uppsala, följande.

text: CC var förundersökningsledare i ärende 501A-2145-02 (Åklagarmyndighetens diarienummer). Han uppgav bl.a. att anledningen till att utredningen har tagit lång tid är att utredaren, BB, skattebrottsenheten i Uppsala, haft svårigheter att genomföra givna utredningsdirektiv. CC har vid upprepade tillfällen påmint honom, muntligen som skriftligen. Han har dock inte alltid fört anteckningar över kontakterna med denne. CC uppgav vidare att det vid tidpunkten för förundersökningen inte fanns krav på att anteckningar alltid skulle föras över vidtagna åtgärder såsom muntliga direktiv. Han har även vid två tillfällen kontaktat enhetschefen DD och för honom berättat om BB:s svårigheter. CC vet inte om det vidtogs några åtgärder vid skattebrottsenheten för att påskynda utredningen. Han minns dock att utredningstakten ökade efter samtalen med DD. CC vet inte hur många gånger han påminde utredaren men uppgav att han gjorde detta med regelbundna intervaller. CC uppgav vidare att åklagarna varje månad hade ett gemensamt möte med samtliga utredare vid enheten. Vid dessa möten diskuterades bl.a. pågående utredningar.

text: CC uppfattade att BB hade vissa svårigheter att ta tag i ärendet. Vid kontakter med honom lovade han oftast att han skulle genomföra begärda utredningsåtgärder vilket han sedan inte gjorde. BB var själv fullt medveten om att utredningen drog ut på tiden. Denne uttryckte vid några tillfällen att han hade dåligt samvete och vidhöll att ärendet var stort och komplicerat med flera inblandade bolag. Tjänsteanteckning 3 Vid telefonsamtal den 15 februari 2008 upplyser skattedirektören DD, Skatteverket, skattebrottsenheten Mälardalen, följande.

text: DD är chef för skattebrottsenheterna i Mälardalen vilket omfattar orterna Uppsala, Nyköping, Västerås och Eskilstuna. Han uppgav att det är högst troligt att kammaråklagaren CC kontaktat honom gällande handläggningen av aktuellt ärende. DD minns dock inte när detta skedde och har inte heller fört några anteckningar. Han uppgav vidare att han vid minst ett tjugotal tillfällen pratat med utredaren BB om att denne måste ta tag i ärendet. DD vidtog därefter inga ytterligare åtgärder i syfte att påskynda utredningen. Under början av 2000- talet var inflödet av ärenden mycket stort med påföljden att balanserna ökade, något man först nu lyckats få kontroll över.


avgjordAv: Kerstin André

publisher: Justitieombudsmannen

title: Anmälan mot Socialnämnden i Sigtuna kommun angående handläggningen av ett biståndsärende

org: jo

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan till JO framförde AA klagomål mot Socialnämnden i Sigtuna kommun angående handläggningen av ett biståndsärende. Klagomålen avsåg att AA och hennes son inte fick hjälp med att skaffa bostad.

type: stycke

text: Utredning

text: Socialnämnden i Sigtuna kommun anmodades att inkomma med utredning och yttrande över vad AA framfört i sin anmälan. Som ett remissvar lämnade nämnden en skrivelse som hade upprättats av verksamhetschefen BB. I skrivelsen redogjordes för hanteringen av ärendet enligt följande. 090713 ringer AA till försörjningsstödsenheten i Sigtuna kommun angående socialtjänstens ansvar för boende. Verksamhetschefen BB informerar att

text: socialtjänstlagen

text: ej är avsedd att hantera bostadsfrågor. Informerar också att många brukar vända sig direkt till bostadsföretagen och andrahandsuthyrningar. Samtalet betraktas som rådgivning varför inget ärende öppnas. 090715 inkommer ett brev från AA. Svar på brevet lämnas 090716 i vilket framgår att

text: socialtjänstlagen

text: ej är utformad för att lösa människors bostadsfrågor. 090717 diarieförs ärendet och avslutas. 090818 inkommer remiss från riksdagens ombudsmän. Till remissvaret fogades AA brev från den 15 juli 2009. I brevet anförde hon bl.a. att hon önskade ”vissa klargöranden i skriftlig form” och att det beslutsunderlag som kommunen grundade sin uppfattning på skulle bifogas.

text: Till remissvaret fogades även svarsbrevet, undertecknat av BB, från den 16 juli 2009, i vilket angavs följande. Ang. lägenhet Vad gäller anskaffande av bostad finns det inget stöd i

text: Socialtjänstlagen

text: att rätten till bistånd enligt denna lag är avsedd att omfatta tillhandahållande av bostad åt bostadslösa. Ett sätt kan vara att vända sig till de bostadsbolag som finns i kommunen, eller t.ex. de 2:a handsuthyrningar som står till buds på marknaden. AA bereddes tillfälle att yttra sig över remissvaret.

text: Bedömning

text: AA har i sin anmälan anfört att hon var oförmögen att själv lösa sin bostadssituation och att hon därför kontaktade socialförvaltningen för att få hjälp med att skaffa bostad. Enligt nämndens remissvar fick AA vid samtalet information om att ”

text: socialtjänstlagen

text: ej är avsedd att hantera bostadsfrågor”. Förvaltningen betraktade samtalet som rådgivning och något ärende öppnades därför inte.

text: Varje kontakt med socialförvaltningen kan inte betraktas som en formell ansökan om bistånd och det kan finnas situationer då en enskild i stället för ett formellt beslut får ett besked under hand. Sådana upplysningar kan t.ex. gälla efter vilka normer nämnden fattar beslut i biståndsärenden. Är det inte helt klart att den enskilde önskar endast upplysning ska hans eller hennes begäran uppfattas som en framställan om bistånd och således avgöras i ett beslut (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 2002/03 s. 218).

text: Det ligger nära till hands att dra den slutsatsen att AA vid sin kontakt med socialförvaltningen den 13 juli 2009 uttryckte ett önskemål om att få hjälp med att skaffa bostad och att det skulle förstås som en framställning om bistånd. Med denna utgångspunkt skulle socialförvaltningen ha inlett en utredning och därefter ha fattat ett formellt beslut i biståndsfrågan. Under alla förhållanden borde socialförvaltningen med anledning av AA:s brev den 15 juli 2009 ha frågat henne om hon ville ansöka om bistånd i form av bostad och därigenom få sin rätt till sådant bistånd prövad genom ett formellt överklagbart beslut.

text: Socialförvaltningens underlåtenhet att närmare överväga AA:s rätt till bistånd synes ha berott på att

text: socialtjänstlagen

text: , enligt nämndens mening, ”ej är avsedd att hantera bostadsfrågor”. Jag vill med anledning härav anföra följande.

text: Enligt

text: 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453)

text: har den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt rätt till bistånd av socialnämnden för sin försörjning och för sin livsföring i övrigt. Med begreppet ”livsföring i övrigt” avses alla de olika behov som den enskilde kan ha för att tillförsäkras en skälig levnadsnivå och som inte omfattas av försörjningsstödet (

text: prop. 2000/01:80 s. 92

text: ). Vad särskilt gäller anskaffande av bostad finns inte något stöd i

text: socialtjänstlagen

text: för att rätten till bistånd enligt denna lag är avsedd att omfatta tillhandahållande av bostad åt bostadslösa i allmänhet (jfr

text: prop. 1979/80:1 s. 200

text: och

text: samt

text: prop. 2000/01:80 s. 92

text: ). Vad lagstiftaren främst haft för ögonen har uppenbarligen varit ekonomiskt bistånd och bistånd till vård- och behandlingsinsatser samt stöd och service av olika slag. I rättspraxis har dock rätt till bistånd genom tillhandahållande eller ombesörjande av bostad som uppfyller kraven på skälig levnadsnivå ansetts föreligga när den enskilde är helt bostadslös och har speciella svårigheter att på egen hand skaffa bostad (se

text: RÅ 1990 ref. 119

text: och

text: RÅ 2004 ref. 130

text: JO:s granskning är av rättslig art och avser främst en kontroll av att myndigheterna har följt de regler som gäller för förfarandet, dvs. att myndigheterna har agerat korrekt i formellt hänseende. Jag uttalar mig därför inte i frågan om AA borde ha erhållit bistånd från socialnämnden. Däremot vill jag framhålla att nämnden i vissa

text: speciella situationer kan vara skyldig att ge bistånd till någon som behöver hjälp med att lösa sin boendesituation. Den omständigheten att nämnden anser att den enskilde inte kan beviljas bistånd får inte föranleda att nämnden underlåter att pröva saken i ett beslut som, om beslutet går den enskilde emot, kan överklagas till förvaltningsrätten.

text: Ärendet avslutas med den kritik som ligger i det anförda.

type: avgorande


avgjordAv: Justitieombudsmannen Stefan Holgersson

title: Anmälningar mot Malmö kommun angående handläggningen av ärenden som rör ensamkommande barn som är gifta

sammanfattning: I november och december 2015 kom 25 ensamkommande barn till Malmö kommun som var i åldern 15-18 år och som uppgav att de var gifta med en vuxen person. Efter en skyddsbedömning placerades ett av barnen i ett hem för vård eller boende. Resterande barn följde med sina makar. Frågan är om socialtjänsten i Malmö kommun har brustit i sitt ansvar att utreda de gifta barnens behov av skydd eller stöd. När det gäller barn som kan vara i behov av skydd eller stöd har socialnämnden ett långtgående utredningsansvar. När ett ensamkommande barn anländer till Sverige och det kommer fram uppgifter om att barnet har ingått äktenskap med en vuxen person bör socialnämnden enligt JO därför som regel inleda en utredning enligt 11 kap. 1 § socialtjänstlagen. I utredningen behöver bl.a. barnets inställning och möjlighet att göra ett eget val så långt som möjligt klarläggas. För att säkerställa att ett barns rättigheter inte kränks måste det ställas krav på att socialnämndens utredningar är omsorgsfulla. Ett eller två samtal vid ankomsten till Sverige kan enligt JO:s mening i de flesta fall inte anses tillräckligt. Barnet måste få anpassad och relevant information om sina rättigheter och möjligheter till skydd i Sverige. Först efter en noggrann och omsorgsfull utredning kan socialnämnden enligt JO ha ett tillräckligt gott beslutsunderlag för att avgöra om barnet har en reell möjlighet att ge uttryck för en önskan om att få bo med sin make eller maka och om barnet är i behov av skydd eller stöd. Sociala resursförvaltningen har uppgett att en individuell skyddsbedömning har gjorts i fråga om samtliga aktuella barn men att en utredning inte alltid har inletts. Förvaltningen är medveten om att det har funnits brister i handläggningen av ärendena i form av att man inte har inlett utredningar. Mot den bakgrunden och med hänsyn till de åtgärder som förvaltningen redan har vidtagit genom bl.a. orosanmälningar till barnens anvisningskommuner finner JO inte skäl att rikta någon kritik mot socialnämnden för handläggningen av de aktuella ärendena. Enligt JO:s mening är det angeläget att frågan om ensamkommande gifta barn följs upp av närmast ansvariga myndigheter. En kopia av beslutet skickas därför till Socialdepartementet.

text: Anmälan

text: I anmälningar till JO klagade AA, BB och CC på Malmö kommun när det gällde handläggningen av ärenden om ensamkommande barn som vid ankomsten till Sverige uppgav att de var gifta.

text: Klagomålen gällde att Malmö kommun, i strid med gällande lagstiftning, tillät att ensamkommande barn som uppgav att de var gifta fick följa med sina respektive makar till Migrationsverkets anläggningsboenden.

text: Utredning

text: JO begärde att förvaltningsdirektören DD vid sociala resursförvaltningen i Malmö kommun skulle lämna skriftliga upplysningar över det som AA (dnr 394-2016) hade uppgett i sin anmälan.

text: I ett yttrande som hade upprättats av stadsjuristen EE anförde resursförvaltningen bl.a. följande (omnämnda bilagor har utelämnats):

text: Sociala resursförvaltningens i Malmö stad upplysningar

text: 3. Det socialrättsliga spåret: far ett barn illa?

text: Socialnämndernas uppgift enligt

text: socialtjänstlagen (2001:453)

text: , SoL, är bland annat att garantera barn skydd och att se till att inte något barn far illa samt verka för att barn och unga växer upp under trygga och goda förhållanden (

text: 5 kap. 1 §

text: SoL med flera bestämmelser). När socialtjänsten gör en bedömning av ett ensamkommande barn (ett barn, det vill säga en människa under 18 år, som har anlänt i Sverige utan en vårdnadshavare) och var det ska placeras, görs i ett allra första steg en skyddsbedömning (

text: 11 kap. 1 a § första stycket

text: SoL). Kommer handläggaren i det enskilda fallet fram till att barnet behöver skydd vidtas akuta åtgärder: till exempel att barnet placeras på ett säkert sätt, självfallet inte tillsammans med en person som utgör själva risken för barnets välmående. Denna situation föreligger per automatik när det handlar om barn under femton år som är "gifta" eftersom dessa barn är utsatta för brott såvida äktenskapet "fullbordats". Denna situation föreligger inte per automatik vad gäller barn från och med femton till och med sjutton år eftersom frivilliga sexuella handlingar då är tillåtna. Här ligger fokus på att röna ut om barnen far illa. Detta får utredas noggrant med stor omsorg och en god observans. Det görs en barnavårdsutredning enligt

text: 11 kap.

text: l §

text: socialtjänstlagen

text: med stöd i

text: 11 kap. 2 §

text: SoL. Barnen har en rätt att komma till tals och deras vilja ska beaktas med hänsyn till ålder och mognad, precis som när det gäller barnavårdsärenden som gäller svenska barn eller sedan länge i Sverige bosatta barn (

text: 11 kap. 10 §

text: SoL). Framkommer det att det förelegat ett äktenskapstvång, att ungdomen inte vill vara med "maken" - eller "makan" för den delen (det får inte glömmas bort att även pojkar kan tvingas gifta sig mot sin vilja, vilket även framhålls i förarbetena till lagstiftningen om kriminalisering av tvångsäktenskap,

text: prop. 2013/14:208 s. 21

text: ) -, att ungdomen på olika sätt far illa, ska ungdomen placeras på ett tryggt och säkert sätt. Vill inte ungdomen skiljas från sin "make" eller "maka" och framkommer en fara för ungdomen som härrör från ett beteende som måste kunna definieras som ett socialt nedbrytande beteende enligt lagen (

text: ) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) kan ett tvångsomhändertagande bli aktuellt. Denna fråga bedömer i slutändan alltid en förvaltningsdomstol. Bara förhållandet att en t.ex. sjuttonåring önskar få vara tillsammans med en person som den är gift med i ett äktenskap som inte erkänns i Sverige eller som inte skulle ha kunnat ingås i Sverige räcker förstås inte för ett tvångsomhändertagande, utan det måste finnas grava omständigheter i ungdomens beteende - som avviker från samhällets grundläggande normer - i det enskilda fallet som grund (

text: 3 §

text: LVU).

text: Särskilt knepigt blir situationen då en ungdom, till exempel en sjuttonåring, har ett gemensamt barn med sin "make" eller "maka". Det lilla barnet har enligt svensk rätt en rätt till båda sina föräldrar. Se

text: 6 kap. 2 a § föräldrabalken

text: : "Barnets bästa skall vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Vid bedömningen av vad som är bäst för barnet skall det fästas avseende särskilt vid (...)- barnets behov av en nära och god kontakt med båda

text: föräldrarna."

text: Att - när ett gemensamt barn är med i bilden vad gäller ett barnäktenskap placera det lilla barnet per automatik med mamman, vilket Barnombudsmannen uttalat i Sveriges television, det vill säga att frånta barnet sin ena vårdnadshavare eller förälder, fadern, skulle i vart fall, när båda föräldrarna är vårdnadshavare till barnet, vara ett direkt lagstridigt förfarande, såvida det inte föregåtts av ett tvångsomhändertagande enligt LVU. Då måste det göras sannolikt att fadern brustit i omsorgen om barnet på ett sådant sätt att barnets hälsa och utveckling riskeras att skadas påtagligt (

text: 2 §

text: LVU). Kontentan blir: Socialtjänsten måste göra skyddsbedömningar och utredningar i varje enskilt fall och se till varje enskilt barns bästa. När inga påtagliga risker för ungdomens (över femton år) hälsa eller utveckling framkommer och ungdomens trygghet finns hos den person som ungdomen i Sverige på ett civilrättsligt giltigt eller ogiltigt sätt är gift med, samt ungdomen inte önskar något annat än att vara kvar med den ifrågavarande personen kan det i fråga om dessa ungdomar som är över femton år innebära att de, utifrån principen om barnets bästa, bör placeras tillsammans med den person som de i Sverige är gifta eller sambor (civilrättsligt giltigt eller ogiltigt gifta) med. Som vanligt måste alla beslut vara välmotiverade och underbyggas av en gedigen utredning.

text: Hur arbetar Sociala resursförvaltningen i Malmö stad?

text: Socialtjänsten i Malmö stad har gjort skyddsbedömningar

text: Inledningsvis några siffror kring mottagandet av ensamkommande barn som en bakgrund i ärendet:

text: Hur många ensam kommande barn tog Malmö kommun emot i Malmö under november och december 2015?

text: 6508 ensamkommande barn togs emot under november och december månad. 5000 barn mottogs i november månad, 1508 barn mottogs i december månad.

text: Hur många placerades på ankomst/transit- HVB, hur många placerades på Migrationsverkets anläggnings- och asylboenden (ÅBO), hur många placerades i egna boenden (EBO, som innebär att en asylsökande under väntetiden kan välja an ordna boendet på egen hand, till exempel hos släkt eller vänner)?

text: a) Under november månad: i. HVB: 4830 ii. ÅBO skyddsbedömningar: 145 iii. EBO skyddsbedömningar: 25 b) Under december månad: i. HVB: 1421 ii. ÅBO skyddsbedömningar: 71 iii. EBO skyddsbedömningar: 16 c) Totalt:

text: i. HVB: 6251 ii. ÅBO skyddsbedömningar: 216 iii. EBO skyddsbedömningar: 41

text: Hur många av de barn enligt ovan (c) var barn som angav att de var "gifta"?

text: 25 barn sammanlagt i november och december.

text: Hur många av dem placerades på HVB, hur många följde med partnern?

text: 1 barn placerades på HVB, 24 barn följde med sin vuxna partner.

text: Hur gamla var de barn som följde med partnern?

text: Ålder November December Totalt er15 1 1 2 16 3 3 6 17 6 10 16

text: Den administrativa gången

text: De ensamkommande barn som kommer själva och inte i konstellation med en vuxen möter i normalfallet Migrationsverket som första myndighetskontakt. Under perioden som avses var dock Migrationsverket så belastat att den första myndighetskontakten oftast var socialtjänsten. De ensamkommande barn som kommer i konstellation med en vuxen träffar i regel som första myndighet Migrationsverket då de söker asyl. När det gäller de flickor som anmälaren i det här aktuella ärendet är bekymrad över uppstår således den första kännedom som kommunens socialtjänst får om dem genom att Migrationsverket sänder över en orosanmälan enligt

text: 14 kap. 1 § Socialtjänstlagen

text: , SoL. Dessa orosanmälningar faxas till Sociala jouren i Malmö kommun som lyder under Sociala resursförvaltningen. Omedelbart efter inkommen orosanmälan åker socialsekreterare från Sociala jouren till Migrationsverket för att göra en skyddsbedömning enligt

text: 11 kap. 1 a §

text: SoL. Under perioden som avses har dock belastningen varit så hög på socialtjänsten att det kan ha dröjt innan socialtjänsten haft möjlighet att komma till Migrationsverket. Bedömningen bör göras samma dag som anmälan kommer in men kan ha dröjt 2-3 dygn under den granskade perioden. Socialsekreterarna träffar både barnet och den vuxne som barnet har följt med. Båda intervjuas var för sig. Det finns en lista med frågor som ställs vid dessa samtal, se bilaga 1. Frågemallen är en utgångspunkt avseende alla barn som anländer tillsammans med en vuxen som inte är förälder eller vårdnadshavare, det vill säga även en släkting som inte anges vara make eller maka till barnet, exempelvis syskonskaror där några syskon är vuxna och några minderåriga. Bland annat informeras de berörda om sekretesslagstiftningen, socialtjänstens ansvar i förhållande till Migrationsverkets ansvar, om socialtjänstens ansvar att se till ett barns bästa, att ett barn har rätt att bo på ett HVB-hem, rätt till att få en god man, rätt till flykting hälsa samt om svensk rätt i fråga om äktenskaps giltighet samt att sexuellt umgänge med barn under femton år är olagligt. Barnet intervjuas om skolgång och läskunnighet, föräldrar och syskon, om flykten, svåra minnen, måendet och hälsan. Det ställs tämligen ingående frågor kring den vuxne som följt med barnet, även t.ex. om barnet har förtroende för den vuxne, om det finns respekt och öppenhet mellan dem med flera frågor. Utifrån dessa grundläggande frågor och de svar som ges utvecklas självfallet följdfrågor. Efter intervjun gör socialsekreterarna sin bedömning om barnet har ett skyddsbehov och var barnet bör placeras.

text: Se även Sociala jourens i Malmö stad processbeskrivning i fråga om skyddsbedömningarna, bilaga 2. Alla barn under femton som anger att de är gifta med den vuxne som de anlänt tillsammans med placeras på ett HVB-hem. Mannen och flickan informeras om att det är förbjudet att ha en sexuell relation med barn under femton år i Sverige, och att det inte är aktuellt att låta dem bo tillsammans. Barnet placeras som ett ensamkommande barn. Mannen har ingen juridisk koppling till barnet. De beslut som därefter fattas har mannen ingen möjlighet att påverka. Vad gäller barn över femton år som anger att de är gifta med vuxna som de anlänt tillsammans med görs en bedömning utifrån omständigheterna i varje enskilt fall och utifrån barnets bästa, i enskilt samtal som hålls med den minderåriga informeras hen om sina rättigheter och möjligheter till alternativt boende. Ungdomen erbjuds alltid att följa med till ett HVB-hem. Socialsekreterarna är utifrån sin profession lyhörda för barnets mående. Barnets vilja ska beaktas med hänsyn till ålder och mognad. Det blir en helhetsbedömning av alla relevanta omständigheter utifrån den information som fås under samtalen. De bedömningar som görs under ett kort möte ställer höga krav på handläggarna. För att kunna hantera de beslut som ska tas kring att separera en minderårig från någon som den har en relation med och inte vill separeras från, har diskussioner förts med Malmö kommuns juridiska enhet vid ett flertal tillfällen. Frågan som socialsekreteraren ska kunna ge svar på efter samtalet är om det aktuella barnet är i behov av omedelbart skydd. Det kommer även minderåriga som anger att de är gifta med medföljande som har gemensamma barn. Ibland är även till exempel barnets far minderårig, dvs. under 18 år. Är alla minderåriga placeras alla på ett HVB-hem i form av ankomst/transitboende. I de fall mannen är över 18 år och den minderåriga flickan över femton år görs en bedömning om ifall det är till ungdomens och det lilla barnets bästa att familjen inte splittras. Vid alla beslut där en minderårig kommer att bo tillsammans med en vuxen informeras alltid och omedelbart den socialnämnd i den kommun där barnet kommer att bo (EBO). I de fall där boendet är på Migrationsverkets anläggningar (ÅBO) så informerar Migrationsverket den kommun dit anvisning sker. Det är anvisningskommunen som har ansvaret att utreda den minderåriga flickans behov vidare. Skyddsbedömningen dokumenteras i enlighet med

text: socialtjänstlagens

text: och Socialstyrelsens krav på dokumentation (

text: 5 kap. 4 §

text: SOSFS 2015:5). Om barnet behöver omedelbart skydd inleds omedelbart utredning enligt

text: 11 kap. 1 §

text: med stöd i

text: 11 kap. 2 §

text: SoL, akuta åtgärder vidtas för att skydda barnet a) antingen på frivillig väg med den unges samtycke när den unge har fyllt 15 år, b) eller genom ett omedelbart omhändertagande enligt

text: 6 §

text: LVU när frivillighet inte är möjlig och de juridiska förutsättningarna i övrigt föreligger. Om barnet inte behöver omedelbart skydd, till exempel för att barnet uttrycker en genuin vilja att få vara med den vuxna som barnet har en ömsesidig relation med, och det inte framkommer att barnet på något sätt far illa med anledning av den ifrågavarande personen eller på annat sätt, kan socialsekreteraren komma fram till att det är till barnets bästa att placeras tillsammans med den person som barnet uppger är hens trygghet. Paret har kanske flytt tillsammans, paret kan vara 17 och 18 år gamla. Det finns alla möjliga varianter, och varje fall får bedömas var för sig. Det måste även iakttas att en separation innebär påfrestningar och bör göras först då stödmöjligheter finns för krisbearbetning. På ett ankomst/transitboende är tanken att barnen endast

text: ska stanna en mycket begränsad tid. Att påbörja krisbearbetning kan då vara svårt men självfallet inget hinder för att separera paret när det är för barnets bästa. De juridiska förutsättningarna enligt tvångslagstiftningen måste självfallet vara uppfyllda för att kunna separera ett par som inte vill separeras eller - när paret har ett gemensamt barn - för att omhänderta det lilla barnet från en av sina vårdnadshavare. Här följer ett exempel där socialtjänsten gjorde bedömningen att det var bäst för barnet (en sjuttonårig flicka) att följa med sin "make" till Migrationsverkets anläggningsboende: Konstellation: Flicka, 17 år, och hennes lillebror, tolv år, har tillsammans med flickans make, 22 år, kommit till Sverige från Syrien. Barnen uppger att de mår bra efter omständigheterna. Deras familj finns kvar i Syrien men planerar att åka till Sverige i ett senare skede. Barnen berättar att resan har varit lång och ansträngande men att de är glada över att ha varandra. Flickan berättar i enskilt samtal med socialsekreterare att hon är gift med mannen sedan sju månader tillbaka. De har känt varandra under lång tid och har en god relation. Flickan uppger att hon upplever mannen som en trygghet och att han även är snäll mot hennes lillebror. Lillebrodern berättar i enskilt samtal att han gärna vill bo tillsammans med sin syster och hennes man. Pojken uppger att han inte känner någon annan i Sverige och att syskonen inte heller har någon släkt här. Den akuta bedömningen är att den vuxne mannen i konstellationen kan tillgodose barnens behov av trygghet, säkerhet och omvårdnad under tiden som de befinner sig i Malmö stad. En ny bedömning kommer att göras när konstellationen placeras i annan kommun. Båda barnen har uppgivit i enskilt samtal med socialsekreterare att de vill bo med mannen. Konstellationen godkänns. Barnen bedöms inte vara i behov av omedelbart skydd. Det är viktigt att framhålla att en placering av en ungdom över femton år med sin partner i dessa fall inte sker för att paret, enligt sitt hemlands lagar är gifta, utan för att den vuxne ofta är den minderårigas enda anhörig i Sverige. Den vuxne brukar även vara den person ungdomen känner sig tryggast med. Känns deras samspel på något sätt otryggt eller om socialtjänsten ser tecken på att något är oroväckande i deras relation godkänns inte ett ABO/EBO-placering och skyddsbedömningen ger upphov till akuta åtgärder.

text: Socialtjänsten i Malmö stad har öppnat barnavårdsutredningar enligt 11 kap. 1 § med stöd i

text: 11 kap. 2 § socialtjänstlagen

text: i de fall en skyddsbedömning lett till ett konstaterande att barnet är i behov av omedelbart skydd.

text: När en kommun får kännedom om att ett ensamkommande barn vistas i kommunen är socialnämnden skyldig att inleda en utredning enligt 11 kap. l § med stöd i

text: 11 kap. 2 §

text: SoL. De ensamkommande barnens inledande vistelsekommun (ankomstkommunen) ska således ordna "tak över huvud" - ett boende - till barnen och tillgodose oundgängliga behov som barnen har fram till dess att Migrationsverket registrerar en ansökan och sedan anvisar barnet till en kommun. Den kommunen är därefter att anse som barnets vistelsekommun, oavsett om barnet faktiskt vistas där eller inte (se 3 § andra stycket lagen [1994:137] om mottagande av asylsökande m.fl., LMA). Socialnämnden är enligt

text: 11 kap. 4 §

text: SoL egentligen skyldig att slutföra sin utredning fastän barnet har flyttat vidare till sin anvisningskommun och därmed fått en ny vistelsekommun, i praktiken avslutar emellertid ankomstkommunens socialnämnd sin utredning, och anvisningskommunen inleder en ny utredning enligt

text: 11 kap. 1 §

text: SoL (Se Socialstyrelsens vägledning "Socialtjänstens arbete med ensamkommande barn och ungdomar, s. 40). Det bör påpekas att det finns en inbyggd problematik i kravet att efter skyddsbedömning inleda utredning, t.ex. i de fall då barnen bara stannar ett fåtal timmar för att resa vidare till sin anvisningskommun. Barnavårdsutredningar har i Malmö kommun alltid inletts

text: när skyddsbedömningarna utmynnat i konstaterandet av ett skyddsbehov. Barnavårdsutredningar har inte alltid hunnit inledas i de fallen då inget skyddsbehov uppdagats. Anledning till det har varit den extraordinära situationen under, framför allt, den gångna hösten, med ett mycket stort antal ensamt ankommande barn som behövde tas om hand, och som snabbt flyttade vidare. Fokus har legat på skyddsbedömningarna. Anvisningskommunernas socialtjänst har i sin tur tagit ett förnyat ansvar för dessa barn när de anlänt till anvisningskommunen. Anvisningskommunen utser god man till alla barn under 18 år. Sociala resursförvaltningen är medveten om denna brist i form av inte inledda barnavårdsutredningar och har nu återigen aktualiserat alla barn i den aktuella målgruppen under år 2015, se nedan. Malmö kommun har även lex-Sara anmält sig själv på grund av att inte alla handläggningsrutiner kunde följas exakt enligt föreskrifterna under de extraordinära förhållanden som rådde under den gångna hösten.

text: Vad gör Malmö kommun för att höja kvaliteten på handläggningen av dessa ärenden?

text: Malmö kommun har i dagsläget aktualiserat alla de ifrågavarande barnen (då skyddsbedömning gjordes november och december månad 2015) igen och även andra barn som angivit att de var gifta (avseende hela det förra året). Ärendena ska gås genom igen. Om det vid genomgången uppmärksammas att ett orostecken inte skulle ha följts upp kommer en orosanmälan att göras till den kommun som i dagsläget är barnets anvisningskommun. Malmö kommun kommer att se över sina rutiner i syfte att garantera att en barnavårdsutredning alltid inleds efter en skyddsbedömning. Detta kan dock inte ske på Sociala jouren under Sociala resursförvaltningen utan får ske i socialnämnderna (fem stadsområdesnämnder) alternativt inom ensamkommandebarn myndigheten på Sociala Resursförvaltningen. Den utredningen är tänkt att hållas öppen fram till dess att ärendet på ett formellt korrekt sätt enligt 2 a kap. 10 och 11 §§ SoL överflyttas till anvisningskommunen. Rutinerna ska även kunna hålla i så extraordinära situationer som har förelegat under hösten 2015. I rutinen ska även framgå att dessa ärenden har högsta prioritet och en skyddsbedömning ska göras omgående av socialjour. Malmö kommun avser även att kompetensutveckla sin personal i syfte att kunna upptäcka tecken hos den aktuella målgruppen av att de far illa i en relation. Det långsiktiga arbetet med barn som befinner sig i arrangerade relationer enligt sed i det land som de flytt ifrån får ske i anvisningskommunen och i samverkan mellan socialtjänst, god man, skola, hälso- och sjukvård med flera samhällsorgan. Det är komplexa frågor som kräver hög kompetens. En attitydförändring i ett barns synsätt på sin relation är svår att genomföra med tvång under de första omtumlande dagarna efter en ungdoms ankomst i Sverige efter en ofta traumatisk flykt från ett hemland i krig.

text: JO hämtade därefter in vissa journalhandlingar från sociala resursförvaltningen som gällde de ensamkommande barn som vid tidpunkten för ankomsten till Sverige var 15 respektive 16 år gamla och uppgav att de var gifta.

text: AA fick tillfälle att kommentera remissvaret.

text: Rättslig reglering

text: Allmänna utgångspunkter När ett ensamkommande barn anländer till Sverige har den myndighet som barnet ger sig till känna hos en skyldighet att anmäla till socialnämnden att det i kommunen (ankomstkommunen) befinner sig ett barn som saknar vårdnadshavare. Ofta är det Migrationsverket som först får kännedom om att ett

text: ensamkommande barn har anlänt till Sverige och som därmed gör en anmälan till socialnämnden i ankomstkommunen. Migrationsverket ansvarar för att registrera barnets ansökan om asyl och att anvisa en kommun (anvisningskommun) som ska ansvara för omhändertagandet av barnet.

text: När Migrationsverket har anvisat en kommun anser man att barnet vistas i den kommunen i den mening som avses i

text: 2 a kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453)

text: , SoL, (3 § lagen [1994:137] om mottagande av asylsökande m.fl., LMA). Av detta följer att socialtjänsten i den kommunen ansvarar för utredning och åtgärder som rör barnet. Vid handläggningen av ärenden hos socialtjänsten som rör ensamkommande barn är

text: socialtjänstlagen

text: tillämplig. I förarbetena anfördes som skäl för detta den s.k. normaliseringsprincipen som innebär att samma regler och sociala omvårdnadssystem bör gälla för alla barn som vistas i Sverige (

text: prop. 2005/06:46 s. 41

text: ). Enligt uttalanden i förarbetena till LMA kräver principen om barnets bästa att barnet blir anvisad till en kommun i omedelbar anslutning till barnets asylansökan (

text: prop. 2012/13:162 s. 19

text: Ett barn, dvs. den som är under 18 år, företräds som regel av en vårdnadshavare som i de flesta fall också är barnets förälder. För ensamkommande barn ska det som regel utses en god man (2 § lagen [2005:429] om god man för ensamkommande barn). Det ska ske så snart som möjligt. Den gode mannen likställs med en vårdnadshavare och har samma befogenheter som en sådan (

text: prop. 2004/05:136 s. 29

text: f.). Därmed är det den gode mannen som har det avgörande inflytandet över frågan om bl.a. barnets boende.

text: Socialnämndens ansvar för ensamkommande barn Socialnämnden ska verka för att barn och ungdomar växer upp under trygga och goda förhållanden (

text: 5 kap. 1 §

text: SoL). Socialtjänstens verksamhet ska bygga på respekt för människors självbestämmande och integritet (

text: 1 kap. 1 §

text: SoL).

text: Socialnämnden ska sörja för att den som behöver vårdas eller bo i ett annat hem än det egna tas emot i ett familjehem, ett hem för vård eller boende (HVB) eller stödboende. Socialnämnden ansvarar för att den som genom nämndens försorg har tagits emot i ett annat hem än det egna får god vård (

text: 6 kap. 1 §

text: SoL).

text: Vid alla beslut och andra åtgärder som rör vård- och behandlingsinsatser för barn ska vad som är bäst för barnet vara avgörande (

text: 1 kap. 2 § andra stycket

text: SoL).

text: Socialnämnden ska utan dröjsmål inleda en utredning av vad som har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden (

text: 11 kap. 1 §

text: SoL). Efter en utredning kan ett barn erbjudas insatser (

text: 4 kap. 1 §

text: SoL). Socialnämndens insatser ska utformas och genomföras tillsammans med den enskilde (

text: 3 kap. 5 §

text: SoL). Det är alltså inte möjligt att med stöd av SoL besluta om insatser mot den enskildes vilja.

text: Under vissa förutsättningar kan ett barn beredas vård utan samtycke. Bestämmelser om sådan vård finns i lagen (

text: ) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU.

text: Ankomstkommunens ansvar för ensamkommande barn I avvaktan på att Migrationsverket ska anvisa ett barn till en kommun ansvarar socialtjänsten i ankomstkommunen för att bl.a. ordna med ett tillfälligt boende för barnet och utreda barnets behov av skydd eller stöd.

text: Ankomstkommunens ansvar för att utreda och bedöma barnets behov påverkas inte av vistelsens längd. Omfattningen av det bistånd en ankomstkommun kan ha skyldighet att ge kan däremot påverkas av vistelsens längd och under vilka förhållanden som barnet vistas där (Socialstyrelsens vägledning Socialtjänstens arbete med ensamkommande barn och ungdomar s. 40).

text: När en anmälan rör barn eller unga ska socialnämnden genast göra en bedömning av om barnet är i behov av omedelbart skydd. En sådan bedömning ska dokumenteras (

text: 11 kap. 1 a §

text: SoL). Socialnämnden måste i varje enskilt fall bedöma vilket stöd eller skydd enligt SoL ett barn behöver. Skyddsbedömningen ska göras samma dag som anmälan kommer in till nämnden, eller senast dagen efter om anmälan kommer in sent på dagen (

text: prop. 2012/13:10 s. 60

text: Om det inte finns behov av omedelbart skydd ska en s.k. förhandsbedömning göras för att klargöra om det behövs en utredning för att tillgodose barnets behov. När det rör sig om en anmälan ska förhandsbedömningen göras inom 14 dagar efter det att anmälan kom in (

text: 11 kap. 1 a § andra stycket

text: SoL). Beslut om att inleda en utredning eller inte ska innehålla en motivering till beslutet. Av motiveringen ska det tydligt framgå hur nämnden har kommit fram till sitt beslut (5 kap. 2 § Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd Dokumentation i verksamhet som bedrivs med stöd av SoL, LVU, LVM och LSS [

text: SOSFS 2014:5

text: Om kommunen påbörjar en utredning är den skyldig att slutföra den (

text: 11 kap. 4 §

text: SoL). När det gäller utredningar som avser ensamkommande barn avslutar ankomstkommunen dock som regel sin utredning i och med att barnet anvisas till en kommun, som i sin tur blir ansvarig kommun för barnet och inleder en utredning enligt

text: 11 kap. 1 §

text: SoL (Socialstyrelsens vägledning Socialtjänstens arbete med ensamkommande barn och ungdomar s. 40). Barnkonventionen och barnets rätt till delaktighet vid planering av insatser enligt

text: socialtjänstlagen

text: Sverige som stat är bunden av FN:s konvention om barnets rättigheter, barnkonventionen, och två protokoll till konventionen som Sverige har tillträtt. Även om konventionen inte är direkt tillämplig för domstolar och myndigheter finns det en skyldighet att tolka svenska regler fördragskonformt. Enligt

text: artikel 3.1 i barnkonventionen

text: ska barnets bästa komma i främsta rummet vid alla

text: åtgärder som rör barn, och artikel 12.1 ger barnet rätt att uttrycka sina åsikter i alla frågor som rör barnet. Rättigheten är absolut och gäller alla barn utan åtskillnad. Barnet ses som bärare av rättigheter och ska ha inflytande över sitt liv. Artikel 12.2 ger barnet rätt att höras i alla administrativa förfaranden som rör barnet. Staten ska skapa förutsättningar för barnet att göra sin röst hörd.

text: Att få fram vad som är barnets åsikt kan i många sammanhang vara en grannlaga uppgift.

text: FN:s kommitté för barnets rättigheter, Barnrättskommittén, har i sin allmänna kommentar till artikel 12 ställt upp fem steg för genomförandet av artikeln. Det handlar om att förbereda barnet på rätt sätt, om att höra barnet, om att bedöma barnets förmågor och om information samt om rätt till överklagande av beslut. En närmare redogörelse för detta lämnas i Barnrättsutredningens betänkande Barnkonventionen blir svensk lag (

text: SOU 2016:19

text: Svensk lag går i vissa avseenden längre än barnkonventionen eftersom utgångspunkten i

text: socialtjänstlagen

text: inte bara är att barnets bästa ska komma i främsta rummet utan även ska vara avgörande vid alla beslut eller andra åtgärder som rör barnet. Vad som är barnets bästa definieras inte närmare i

text: socialtjänstlagen

text: . Inte heller i barnkonventionen finns någon sådan definition. Principen om barnets bästa och barnets rätt att komma till tals ska tolkas i förhållande till varandra, vilket innebär att informationen från barnet kan påverka både bedömningen av barnets bästa och hur barnet ska ges möjlighet att uttrycka sina åsikter (

text: prop. 2012/13:10 s. 37

text: När det gäller åtgärder för barn enligt

text: socialtjänstlagen

text: följer av

text: 11 kap. 10 §

text: SoL att barnet ska få relevant information. I andra meningen i bestämmelsen anges att barnet ska ges möjlighet att framföra sina åsikter i frågor som rör barnet. Om barnet inte framför sina åsikter, ska hans eller hennes inställning så långt det är möjligt klarläggas på annat sätt. Barnets åsikter och inställning ska tillmätas betydelse i förhållande till hans eller hennes ålder och mognad.

text: Andra meningen i bestämmelsen har tillkommit för att tydliggöra barnets rätt att komma till tals enligt

text: artikel 12 i barnkonventionen

text: prop. 2012/13:10 s. 135

text: Ett barn kan framföra sina åsikter muntligt, skriftligt eller på annat sätt. Socialtjänsten har ett stort ansvar när det gäller att ge barn möjligheter att komma till tals. Det är viktigt att barnet får möjlighet att framföra sina åsikter i en miljö som känns trygg för barnet och att metoder och arbetssätt är väl anpassade till barnets förutsättningar. Barnets förmåga att förstå det som han eller hon ska uttrycka sin åsikt om måste bedömas i varje enskilt ärende och situationen och informationen anpassas utifrån det. Behovet av att klarlägga barnets inställning är särskilt stort i de fall då barnet är i behov av skydd (

text: prop. 2012/13:10 s. 38

text: f. och s. 135).

text: I mål och ärenden som handläggs enligt bestämmelserna i

text: socialtjänstlagen

text: har ett barn som har fyllt 15 år dessutom rätt att föra sin egen talan (

text: 11 kap. 10 § andra stycket

text: SoL). Av detta följer att både den gode mannen och barnet är part i ett ärende som rör barnet hos socialnämnden. I många fall kommer därför barnets inställning i en fråga att vara avgörande för om en erbjuden insats kan genomföras.

text: Ett barn som har fyllt 15 år kan alltså inte med stöd av

text: 4 kap. 1 §

text: SoL placeras i ett familjehem, HVB eller stödboende utan samtycke från barnet och i förekommande fall den som är god man för barnet.

text: Att placera ett barn som har fyllt 15 år i ett familjehem, HVB eller stödboende mot sin egen vilja eller mot den gode mannens vilja skulle stå i strid med kravet i

text: 3 kap. 5 §

text: SoL att insatser med stöd av

text: socialtjänstlagen

text: bygger på frivillighet och samtycke från den enskilde. Barnäktenskap När ett barn uppger att han eller hon har ingått äktenskap med en vuxen uppstår frågor om bl.a. äktenskapets giltighet eftersom den som är under 18 år inte får ingå äktenskap i Sverige (

text: 2 kap. 1 § äktenskapsbalken

text: ). Ett äktenskap som har ingåtts utomlands av ett barn som har fyllt 15 år kan emellertid vara giltigt i Sverige om det är giltigt i den stat där det ingicks (

text: 1 kap. 7 §

text: lagen [1904:26 s. 1] om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap, IÄL). Ett äktenskap som har ingåtts enligt utländsk lag ska enligt

text: 1 kap. 8 a §

text: IÄL dock inte erkännas i Sverige om det vid tidpunkten för äktenskapets ingående skulle ha funnits hinder mot det enligt svensk lag och minst en av parterna då var svensk medborgare eller hade hemvist i Sverige, om det är sannolikt att det har ingåtts under tvång eller om parterna inte var närvarande samtidigt vid äktenskapets ingående och minst en av dem då var svensk medborgare eller hade hemvist i Sverige. Av

text: andra stycket

text: följer att detta inte gäller om det finns synnerliga skäl att erkänna äktenskapet. En bestämmelse i främmande lag eller beslut som meddelats av en myndighet i en främmande stat får inte tillämpas om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för rättsordningen i Sverige (

text: 7 kap. 4 §

text: IÄL).

text: Bedömning

text: Under perioden november och december 2015 kom ett stort antal ensamkommande barn till Malmö kommun. Av förvaltningens yttrande framgår att 25 barn i åldern 15-18 år uppgav att de var gifta och hade kommit till Sverige med sin make. I några fall fanns det gemensamma barn, och i några fall var det ensamkommande barnet gravid. Ett av barnen placerades på ett hem för vård eller boende, och resterande barn valde att följa med sina makar.

text: Frågan gäller om socialtjänsten i Malmö kommun, som var barnens ankomstkommun, har brustit i sitt ansvar att utreda de gifta barnens behov av skydd eller stöd.

text: Sociala resursförvaltningen har uppgett att individuella skyddsbedömningar har gjorts avseende samtliga aktuella barn, att skyddsbedömningen har dokumenterats och att ett beslut, som är motiverat, har fattats. I de fall där barnet har bedömts ha ett behov av ett omedelbart skydd har förvaltningen angett att en utredning enligt

text: 11 kap. 1 §

text: SoL har inletts och att en sådan utredning inte alltid har hunnit inledas i de fall då inget skyddsbehov har kommit fram.

text: JO brukar normalt vara försiktig med att uttala sig om rena bedömningar i sakfrågor. Jag har tagit del av ett urval av de skyddsbedömningar som socialnämnden har gjort i aktuella ärenden. Jag har efter min genomgång av ärendena inte funnit skäl att frångå denna hållning. Det som har kommit fram genom skyddsbedömningarna ger därför inte anledning till någon ytterligare kommentar eller åtgärd från min sida.

text: Innan jag går vidare vill jag anmärka att Sverige, som redovisats tidigare, genom regleringen i IÄL civilrättsligt erkänner vissa äktenskap som har ingåtts utomlands av barn som fyllt 15 år. Den civilrättsliga statusen av ett äktenskap påverkar dock inte socialnämndens ansvar för ett barn. Även om barnäktenskap generellt inte är tillåtna i Sverige hindrar detta i sig inte att ett barn som har fyllt 15 år har en relation eller t.o.m. ett samboförhållande med en vuxen. Det finns därför inte något rättsligt stöd för att generellt förbjuda ett barn som fyllt 15 år att bo tillsammans med en vuxen person som barnet uppger sig vara gift med.

text: Vid en placering enligt SoL är barnets uppfattning styrande för socialtjänstens möjlighet att genomföra en insats. Som en konsekvens av detta följer, som redovisats tidigare, att ett barn som fyllt 15 år inte kan placeras i ett familjehem, HVB eller stödboende utan att samtycke har lämnats av barnet och den som är god man för barnet. För att tvångsvård av ett barn ska aktualiseras enligt LVU krävs att det finns en påtaglig risk för barnets hälsa eller utveckling eller för socialt nedbrytande beteenden.

text: Barnets egen inställning kommer därför i praktiken i många fall att vara avgörande för om en placering kan ske eller inte. Om det inom ramen för en utredning enligt SoL görs bedömningen att ett barn har ett särskilt behov av nämndens stöd eller skydd, men nödvändigt samtycke till sådan åtgärd saknas, utan att utredningen för den sakens skull indikerar sådana konkreta och påtagliga risker som motiverar tvångsvård, kan det leda till att ett barn inte får det stöd och den hjälp som barnet annars skulle ha rätt till.

text: Som redovisats under avsnittet om barnkonventionen och barnets rätt till delaktighet vid planering av insatser enligt

text: socialtjänstlagen

text: är det i många sammanhang en grannlaga uppgift att få fram vad som är ett barns uppfattning.

text: Barn befinner sig ofta i beroendeställning till anhöriga eller andra vuxna. För ett barn som kommer från ett land där tvångsäktenskap och arrangerade äktenskap förekommer finns det en risk för att barnet inte ser någon möjlighet att uttrycka

text: någon annan vilja än att fortsätta vara tillsammans med den vuxne som barnet är gift med och som han eller hon har sökt skydd tillsammans med. Förhållandet kan kompliceras ytterligare av om det ensamkommande barnet har ett barn eller är gravid. När ett barn uppger att det har ingått äktenskap väcks därför bl.a. frågor om barnet har ingått äktenskapet av fri vilja, dvs. om barnet har haft ett verkligt alternativ att själv bestämma över sin situation och om det har sådan mognad och förmåga att det förstår vad ett äktenskap innebär.

text: När det gäller barn som kan vara i behov av skydd eller stöd har socialnämnden ett långtgående utredningsansvar. Uppgifter om att ett ensamkommande barn är gift med en vuxen person bör enligt min mening därför som regel leda till att en utredning enligt

text: 11 kap. 1 §

text: SoL inleds.

text: I utredningen behöver bl.a. noga undersökas om den inställning som barnet förmedlar i sina kontakter med socialtjänsten är ett uttryck för barnets verkliga vilja. Därmed bör förutsättningarna för äktenskapet och barnets möjlighet att göra ett eget val så långt som möjligt klarläggas.

text: Det är särskilt i fall där ensamkommande barn utsätts för tvång eller tvångsliknande situationer och där barnet kanske själv är omogen givetvis mycket svårt att argumentera för att ett formellt samtycke till en placering med maken eller makan skulle vara förenligt med barnets bästa. För att säkerställa att de ensamkommande barnens rättigheter inte kränks måste det därför ställas krav på att socialtjänstens utredningar är omsorgsfulla. Ett eller två samtal vid ankomsten till Sverige kan enligt min bedömning i de flesta fall inte anses vara tillräckligt.

text: För att barnet på ett fritt och otvunget sätt ska förväntas redogöra för sin egentliga vilja anser jag också att barnet måste få anpassad och relevant information om sina rättigheter och möjligheter till skydd i Sverige. Först efter en noggrann och omsorgsfull utredning kan socialnämnden ha ett tillräckligt gott beslutsunderlag för att avgöra om barnet har en reell möjlighet att själv ge uttryck för en önskan om att få bo med sin make eller maka och om barnet är i behov av skydd eller stöd.

text: Det framstår även som rimligt och angeläget att socialnämnden, i de fall där ett behov av insatser har konstaterats men barnet inte samtycker till insatsen och förhållandena inte är sådana att LVU kan tillämpas, inte utan vidare släpper kontakten med barnet utan att man gör en uppföljning av barnets situation.

text: I avvaktan på att Migrationsverket skulle anvisa en kommun var det Malmö kommuns ansvar att utreda de ensamkommande barnens behov av skydd eller stöd. Ankomstkommunens ansvar för att utreda barnets behov av skydd eller stöd är som angetts ovan inte beroende av vistelsens längd.

text: Jag har förståelse för att en ankomstkommun, om vistelsetiden för barnet där blir kort, inte alltid hinner inleda en utredning. Därmed ansvarar

text: anvisningskommunen för att inleda en sådan utredning och utreda barnets behov av skydd eller stöd.

text: Sociala resursförvaltningen har i yttrandet angett att en individuell skyddsbedömning har gjorts i fråga om samtliga aktuella barn men att man inte alltid har inlett en utredning enligt

text: 11 kap. 1 §

text: SoL. Förvaltningen är medveten om att det har funnits brister i handläggningen av ärendena i form av att man inte har inlett utredningar. Av remissvaret framgår att åtgärder ska vidtas för att garantera att en barnavårdsutredning alltid inleds efter en skyddsbedömning. Mot den bakgrunden och med hänsyn till de åtgärder som förvaltningen redan har vidtagit i form av orosanmälningar till ankomstkommunerna finner jag inte anledning att rikta någon kritik mot nämnden.

text: Jag känner en viss oro för att det, oavsett socialnämndernas utredningsambitioner, finns en risk för att samtyckesbaserade utredningsåtgärder och systemet med gode män inte alltid är tillräckliga för att garantera att de gifta ensamkommande barnens rättigheter fullt ut beaktas. Enligt min mening är det angeläget att frågan om ensamkommande gifta barn följs upp av närmast ansvariga myndigheter. Som påpekats i beslutet kan det uppstå situationer där det finns omständigheter som inger oro, men där samtycke till frivilliga åtgärder saknas, samtidigt som situationen inte är så alarmerande att vård enligt LVU kan övervägas. I den nämnda situationen riskerar barnens rättigheter att inte tillvaratas. Jag skickar därför en kopia av detta beslut till Socialdepartementet för kännedom.

text: Med de uttalanden som jag har gjort avslutas ärendena.


title: Kritik mot ordförandena i två kommunala nämnder för ett uttalande i brev till skolpersonal rörande organisationers möjligheter att lämna politisk information i skolor

text: Bakgrund

text: I brev den 14 augusti 2006 till ”samtlig skolpersonal i åk 7–9 och gymnasieskolan i Jönköpings kommun” anförde AA, ordförande i skol- och barnomsorgsnämnden, och BB, ordförande i gymnasienämnden, följande.

text: Att stå upp för den demokratiska värdegrunden – politik i skolan

text: Med anledning av de politiska debatter som nu förekommer inför valet och som naturligtvis också sker i kommunens skolor, vill vi som ordföranden i skol- och barnomsorgsnämnden och gymnasienämnden tydligt slå fast betydelsen för oss alla av de grundläggande värderingar som ett demokratiskt samhälle vilar på. Skolan har där en viktig uppgift att förmedla och hos eleverna förankra de värden som vårt samhällsliv vilar på. Detta regleras i våra grundlagar så väl som i

text: skollagen

text: . Demokrati förutsätter möten mellan människor. Skolan ska främja elevernas utveckling till ansvarskännande människor och samhällsmedborgare genom att vara öppen för skilda uppfattningar och uppmuntra att de förs fram. Det är då viktigt att skolan är en fysisk mötesplats där eleverna kan möta olika åsikter och värderingar. Det betyder inte att skolan ska vara passiv. Den är och ska vara aktiv och ska bekämpa alla uttryck som strider mot våra grundläggande demokratiska värderingar. I detta arbete har skolans ledning ett stort ansvar. I vår kommun har antagits två skolplaner som båda starkt betonar de grundläggande demokratiska värderingarna. Skolan ska naturligtvis inte enbart tala om demokrati utan även praktisera den. I detta arbete är det betydelsefullt att skolan samverkar med olika organisationer och föreningar. Inte minst de politiska ungdomsförbunden har en viktig uppgift och bör därför beredas möjlighet att närvara på skolorna när tillfälle ges. Våra lärare har också ett stort ansvar för att frågor blir allsidigt belysta och att argument möts med motargument. Vi förväntar oss att all personal vid kommunens skolor har mod och att de med kraft vågar ingripa så fort som någon ifrågasätter de demokratiska värderingarna. Vår uppfattning är också att organisationer som tydligt visar att de inte delar skolans värdegrund inte ska få möjlighet att framföra sina synpunkter i kommunens skolor men att beslut i dessa frågor ytterst åvilar skolledningen vid respektive skola.

text: Anmälningar

text: I en anmälan till JO framförde CC klagomål mot BB (JO:s dnr 3940-2006).

text: Vidare framförde DD, i en annan anmälan till JO, klagomål mot AA (JO:s dnr 3941-2006).

text: Anmälarna anförde sammanfattningsvis bl.a. följande. Ordförandena har rekommenderat personal på skolor i kommunen att Sverigedemokraterna skall nekas tillträde till skolorna för att lämna politisk information. Rekommendationen är inte demokratisk och torde strida mot yttrandefriheten.

text: Utredning

text: Anmälningarna remitterades till Gymnasienämnden respektive Skol- och barnomsorgsnämnden i Jönköpings kommun för utredning och yttrande. I gymnasienämndens remissvar anfördes bl.a. följande. – Gymnasienämnden har inte varit delaktig i framtagande av brev från ordförande i gymnasienämnden till skolpersonal i åk 7–9 samt gymnasieskolan. – Gymnasienämnden avstår därför ifrån att kommentera innehållet i brevet. – Gymnasienämnden anser dock att brevet inte innehåller något namngivet politiskt parti eller någon politisk organisation. /– – –/ Då nämndernas remissvar var i princip likalydande, återges inte skol- och barnomsorgsnämndens yttrande här.

text: Anmälarna bereddes tillfälle att kommentera respektive remissvar.

text: I ett beslut den 25 juni 2007 anförde JO André följande.

text: Bedömning

text: JO har vid ett flertal tillfällen uttalat sig i frågor som uppkommit i samband med att politiska partier önskat lämna politisk information i skolor. Här kan nämnas bl.a. JO:s ämbetsberättelse 1991/92 s.346, 1995/96 s.394 och 2004/05 s. 401 samt JO:s beslut den 31 januari 1996, dnr

text: , och den 8 april 2004, dnr 2111-2002. Frågor av detta slag har även varit föremål för Regeringsrättens prövning (Regeringsrättens årsbok 1981 ref. 2:26 nr I och II).

text: En skola är inte en allmän plats, och yttrandefriheten enligt

text: regeringsformen

text: innefattar inte någon rätt för medborgarna – eller en sammanslutning av sådana – att få tillträde till en skola för att där sprida ett budskap. På motsvarande sätt förhåller det sig med den i

text: tryckfrihetsförordningen

text: garanterade rätten att sprida tryckta skrifter. Skolledningen kan dock ge tillstånd för utomstående att i skolan sprida information eller tryckta skrifter. Vid ställningstagande till om t.ex. ett politiskt parti i detta syfte skall få tillträde till en skola måste skolledningen beakta den övergripande bestämmelsen i

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: : Domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen skall i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet.

text: I egenskap av ordförande i Skol- och barnomsorgsnämnden respektive Gymnasienämnden i Jönköpings kommun har AA och BB skickat ett brev till personal i kommunens skolor. I brevet har ordförandena uttalat som sin uppfattning att organisationer som tydligt visar att de inte delar skolans värdegrund inte skall få möjlighet att framföra sina synpunkter i kommunens skolor. Att låta bedömningen i frågan om ett politiskt parti skall ges tillträde till skolan vara beroende av vilka åsikter som partiet kan förväntas föra fram står i strid med objektivitetskravet i

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: . Jag är mot den bakgrunden mycket kritisk till det aktuella uttalandet. Den omständigheten att det i brevet har angetts att ”beslut i dessa frågor ytterst åvilar skolledningen vid respektive skola” föranleder inte någon annan bedömning från min sida.

text: Med den kritik som har uttalats ovan avslutas ärendena.


title: Fråga om kommun haft möjlighet att i avtal med enskilda förskolor införa vissa villkor med anknytning till offentlighetsprincipen

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO framförde AA klagomål mot Barn- och ungdomsnämnden i Uppsala kommun. Han hemställde att JO skulle utreda och bedöma om en kommun, i avtal med huvudmän för enskild förskoleverksamhet, kunde ta in en klausul om att offentlighetsprincipen skulle gälla i verksamheten.

text: Till anmälan fanns fogad en artikel, med angivet publiceringsdatum den 10 september 2004, ur Upsala Nya Tidnings textarkiv. Enligt denna artikel hade en enskild förskola, i samband med att ett avtal skulle tecknas med kommunen om bidrag till verksamheten, uppmärksammat ett nytt villkor med följande lydelse. Förskolan ska i sin verksamhet tillämpa den av

text: tryckfrihetsförordningen

text: rörande (torde vara följande; JO:s anmärkning) offentlighetsprincipen, medförande att uppgifter i handlingar i förskolan är allmänna och offentliga om inte sekretesslagen anger annorlunda. Med uppgift i handling omfattas således även e-post eller annan elektronisk kommunikation. Anmälan kompletterades med ytterligare en artikel, med angivet publiceringsdatum den 17 september 2004, ur samma textarkiv.

text: Utredning m.m.

text: Remiss till Barn- och ungdomsnämnden i Uppsala kommun Barn- och ungdomsnämnden i Uppsala kommun anmodades att yttra sig över vad som framfördes i anmälan jämte de två artiklarna och därvid närmare belysa de rättsliga överväganden som legat till grund för införandet av avtalsvillkoret. Nämnden avgav som sitt remissvar ett av nämndens ordförande BB och nämndens sekreterare CC upprättat yttrande. I remissvaret anfördes i huvudsak följande.

text: Sammanfattning

text: Nämnden anser att införandet av villkor i avtal med uppdragstagare liksom uppställandet av villkor för erhållande av bidrag från Nämnden, kan ske på sätt som framgår av detta yttrande. Nämnden bedömer att det inte finns några lagliga hinder mot detta men emotser JO:s ställningstagande.

text: Utredning

text: Inom Uppsala kommun ansvarar Nämnden när det gäller åldersgruppen 0–20 år för socialtjänst utom försörjningsstöd enligt

text: socialtjänstlagen

text: , LSS, hälso- och sjukvård och bostadsanpassning, förskola, grundskola, obligatorisk särskola, specialpedagogisk verksamhet och skolbarnsomsorg. Ansvaret innefattar även skolbibliotek, frivillig musikutbildning, språkskola, naturskola och skolhälsovård. Nämnden är inom sitt verksamhetsområde skolans styrelse. Kommunens uppgifter inom förskoleverksamheten fullgörs således av Nämnden som också får sluta avtal med någon annan om att utföra kommunens uppgifter inom förskoleverksamheten (

text: 2 a kap. 5 § skollagen

text: [1985:1100]). Nämnden kan antingen sluta avtal med en privat förskola om utförande av förskoleverksamhet, för vilken inte krävs tillstånd, eller att ge bidrag till en fristående tillståndspliktig verksamhet. Beträffande vilka villkor som kan träffas vid slutande av avtal om utförande av förskoleverksamhet är Nämnden av den bedömningen att detta står parterna fritt. Nämnden har dock för egen del att beakta vad som framgår av

text: 3 kap. 19 a § kommunallagen

text: (1991:900, KL) och vad som uttalas i förarbetena till lagstiftningen (

text: prop. 2001/02:80 s. 101

text: ). När det gäller bidrag till tillståndspliktiga förskolor är Nämnden av den bedömningen att Nämnden kan uppställa de villkor som krävs för att fullgöra kommunens åligganden enligt lag och enligt interna kommunala bestämmelser (jfr kommunens arkivreglemente, se bilaga [här utelämnad; JO:s anmärkning]). Nämnden har därvid att beakta de i

text: 2 kap.

text: KL angivna grundläggande principerna för kommunens befogenheter, bl.a. att de uppställda villkoren skall vara förenliga med likställighetsprincipen m.m. Villkoren är lika för alla enskilda förskolor som ansöker om bidrag och missgynnar ingen. De villkor som nämnden uppställer är följande

text: Hantering av handlingar

text: Allmänt Förskolan skall hantera de handlingar som anges under punkten ”Upphörande av verksamheten” på sätt som är förenligt med Uppsala kommuns arkivreglemente (se bilaga). Detta för att handlingarna skall kunna överföras till Uppsala kommun på ett korrekt sätt. De nedan under punkten ”Upphörande av verksamheten” angivna handlingarna skall vara tillgängliga för vårdnadshavare till barn i verksamheten samt företrädare för Uppsala kommun under den tid barnet finns i verksamheten samt för tiden därefter. Förskolan skall så långt som möjligt tillse att endast nu nämnda kategorier får ta del av dessa handlingar. –––––

text: Förvaring av handlingar

text: Alla inkommande upprättade eller utgående handlingar i verksamheten skall förvaras på ett betryggande sätt.

text: Upphörande av verksamheten

text: Förskolan ska vid upphörande av verksamheten till Uppsala kommun överlämna alla handlingar, som inkommit, uträttats (torde vara upprättats; JO:s anmärkning) eller utgetts i verksamheten och som är relaterade till de barn som vistats inom verksamheten. –––––

text: Skälet till nämndens införande av dessa villkor har varit vad som anges i

text: 3 kap. 19 a §

text: KL samt Nämndens bedömning att det är av det största intresse för berörda barn och deras vårdnadshavare att kunna få ta del av de handlingar som rör barnen i verksamheten. Naturligtvis har även Nämnden själv ett berättigat intresse av insyn i verksamheten. Ett annat viktigt skäl har varit en önskan från Nämndens sida att dessa handlingar, som till sin natur i vissa fall kan vara mycket integritetskänsliga och även kan omfattas av

text: personuppgiftslagens (1998:204)

text: bestämmelser, inte skall hanteras av den enskilda förskolan på ett ovarsamt eller t.o.m. lagstridigt sätt. Avslutningsvis anser Nämnden att det ligger i allmänhetens, Nämndens och de berördas intresse att dokumentation i verksamheten rörande barnen överlämnas till kommunen och dess Stadsarkiv i samband med att verksamheten upphör. En förutsättning för att detta över huvud taget skall kunna ske är att den enskilda förskolan, så långt det är möjligt, hanterar de berörda handlingarna på sätt som anges i kommunens arkivreglemente.

text: Tre ledamöter reserverade sig mot nämndens yttrande.

text: Utdrag ur Uppsala kommuns arkivreglemente I det till remissyttrandet fogade arkivreglementet finns regler om ”Överlämnande av arkiv” i § 7. Under rubriken ”Kommentar” i samma avsnitt stadgas bl.a. följande.

text: Sekretesslagen gäller endast för myndigheter och inte i privat verksamhet – således inte för exempelvis privata skolor. Därför skall myndigheten vid överlämnande av förvaltningsuppgifter till privat verksamhet genom avtal så långt det är möjligt trygga den enskildes rättssäkerhet. Av avtalet skall framgå − att entreprenör etc. är beredd att tillämpa de grunder som gäller för allmänna handlingars offentlighet i

text: 2 kap.

text: Tryckfrihetsförordningen

text: och i Sekretesslagen 1980:100, samt − att överlämnande till myndigheten skall ske av eventuell förekommande dokumentation rörande enskild person. Det är den arkivansvarige som ansvarar för att avtal om överlämnande sluts.

text: AA:s yttrande över remissvaret AA yttrade sig över remissvaret. Han anförde därvid bl.a. följande. Nämnden har inte berört den avtalsklausul som han har tagit upp i sin anmälan. I ett avtal med en huvudman för en enskild förskola stadgas i punkten 16.2 följande.

text: Offentlighetsprincipen Förskolan ska i sin verksamhet tillämpa den av

text: tryckfrihetsförordningen

text: förande (torde vara följande; JO:s anmärkning) offentlighetsprincipen, medförande att uppgifter i handlingar i förskolan är allmänna och offentliga om inte sekretesslagen anger annorlunda. Med uppgift i handling omfattas således även e-post eller annan elektronisk kommunikation.

text: Detta avtalsvillkor är oskäligt. Villkoret väcker en mängd följdfrågor avseende bl.a. hanteringen av framställningar om att få ta del av handlingar.

text: Tryckfrihetsförordningens

text: regelverk torde ligga utanför det område som det är möjligt att avtala om. Det kan vara av intresse att JO ”principiellt klargör vilka möjligheter en tillsyns- och/eller anslagsgivande myndighet har att avtalsreglera skilda förhållanden hos en (skol)verksamhet, som inte tillhör myndigheten” och därvid tar ställning till vad som händer om (skol)verksamheten vägrar att acceptera en avtalspunkt som bedöms vara oskälig. Det är fullt rimligt att frågan om

text: förvaring av handlingar och hur handlingar skall hanteras när verksamheten upphör regleras. Kritiken gäller enbart att handlingar som inte finns hos myndigheten skall falla in under offentlighetsprincipen.

text: Förnyad remiss Nämnden anmodades att inkomma med utredning och yttrande över vad AA hade framfört med anledning av det tidigare remissvaret. Som remissvar avgav nämnden även denna gång ett yttrande som hade upprättats av BB och CC. I yttrandet anfördes i huvudsak följande.

text: Sammanfattning

text: Nämnden konstaterar att Nämndens arbetsutskott den 15 november 2004 (efter delegation av nämnden) beslutat att rätta samtliga avtal så att det endast skall vara den lydelse som framgår av Nämndens tidigare yttrande till JO som skall finnas i avtalen. Den skrivning som AA hänvisar till är således inte längre aktuell. Med detta anser sig nämnden ha bemött vad AA anfört.

text: Utredning

text: Nämnden vill för tydlighets skull anföra följande. Nämnden har ett tillsynsansvar såvitt avser enskilda förskolor inom Uppsala kommun. Av 2 a kap. 13 § jämfört med

text: 16 § skollagen (1985:1100)

text: framgår att Nämnden i vissa fall, som ett led i sitt tillsynsarbete, kan förelägga den som ansvarar för verksamheten att avhjälpa missförhållandet. Ett led i tillsynsarbetet är att Nämnden tillförsäkras tillgång till erforderlig dokumentation i verksamheten. Ur nämndens synvinkel är det även viktigt att den enskilde individen, som vistats inom den privat drivna förskolan, vid verksamhetens avslutande kan tillförsäkras tillgång och åtkomst till dokumentation rörande honom eller henne. Genom den aktuella skrivningen i avtalet/villkoren tillförsäkras de enskilda detta. En senare fråga är hur Nämnden kan komma att agera om en enskild förskola i framtiden, vid nedläggning av sin verksamhet, inte följer vad som avtalats om eller vad Nämnden uppställt som villkor för erhållande av bidrag. Vad gäller AA:s påpekande om den s.k. offentlighetsprincipklausulen, så har Nämnden delegerat till sitt arbetsutskott att fatta beslut om att rätta samtliga ingångna avtal/beslut om villkor för erhållande av bidrag, på så sätt att denna inte längre finns med. Protokollsutdrag från Nämnden och arbetsutskottet bifogas. Nämnden är medveten om att det av

text: 1 kap. 2 a § skollagen

text: bl.a. följer att för fråga om utlämnande av uppgifter inom den fristående förskoleverksamheten gäller de begränsningar som följer av

text: 2 a kap. 18 §

text: och

text: 9 kap. 16 a §

text: skollagen

text: och av

text: sekretesslagen (1980:100)

text: och att det har ifrågasatts om nämndens villkor är till fullo förenliga med dessa lagrum. Nämnden anser dock att frågan om tillförsäkrande av den enskildes åtkomst av dokumentation rörande den enskilde vara av sådan stor vikt att nämnden anser sig ha rätt att uppställa de nu aktuella villkoren, som avser tid efter att verksamheten avslutas.

text: AA:s kommentar till det förnyade remissvaret AA kommenterade remissvaret. Han vidhöll därvid att JO borde uttala sig om vilka avtalsvillkor som en kommun på rättslig grund kan uppställa samt anförde bl.a. följande. Även om det avtalsvillkor som han inledningsvis vände sig emot har tagits bort ställs, genom den reglering som finns i § 7 näst sista stycket i Uppsala kommuns arkivreglemente, krav på entreprenörer m.fl. som övertar

text: förvaltningsuppgifter att de skall vara beredda att ”tillämpa de grunder som gäller för allmänna handlingars offentlighet i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: och

text: sekretesslagen (1980:100)

text: , samt att överlämnande till myndigheten skall ske av eventuellt förekommande dokumentation rörande enskild person”. Härigenom tycks kravet på att offentlighetsprincipen skall gälla i de enskilda förskolorna kvarstå. Han begär att JO skall ta ställning till om kravet i § 7 i arkivreglementet bryter mot grundläggande rättsprinciper och därmed inte kan uppställas. När det gäller frågan om kommunens tillsynsansvar i förhållande till enskilda förskolor och behovet av att tillförsäkras erforderlig information har kommunen enligt hans uppfattning rätt att ta del av all dokumentation som behövs för att kunna fullgöra sin tillsynsuppgift. Det innebär dock inte en självklar rätt för nämnden att kräva av den enskilda verksamheten att den vid verksamhetens avslutande skall behöva tillförsäkra den enskilde individen tillgång och åtkomst till dokumentation rörande sig själv. Vidare önskar han att JO skall klargöra vilken rätt en nämnd har att via arkivreglemente och avtalsvillkor kräva att handlingar hos en enskild förskola bevaras där och, när verksamheten upphör, överförs till kommunen för arkivering. Enligt hans uppfattning fordras författningsstöd för att kunna kräva att dokumentation i enskild verksamhet överförs till det allmänna. Han hänvisade därvid till

text: 23 c § lagen (1993:387)

text: om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) och motsvarade bestämmelse för dokumentation i enskild hälso- och sjukvård och enskild socialtjänstverksamhet. Länsrättens i Uppsala län prövning I samband med att ärendet återremitterades till barn- och ungdomsnämnden framkom att en av de ledamöter, DD, som hade reserverat sig mot nämndens första svar till JO också hade överklagat nämndens beslut i vissa avseenden som här är av intresse till Länsrätten i Uppsala län. DD hade överklagat bl.a. beslutet den 15 november 2004 om att ingå avtal innehållande de avtalsvillkor som framgår av nämndens första remissvar till JO. I några fall förekom i bilagor till avtalen även villkor liknande det som återfanns i AA:s anmälan till JO. Med anledning därav beslutade JO att avvakta länsrättens prövning av de överklagade besluten, länsrättens mål nr 2739-04, 24-05, 390-05 och 582-05. Länsrätten meddelade dom i samtliga mål den 9 december 2005.

text: De gemensamma utgångspunkterna för länsrättens prövning var sammanfattningsvis följande. I samtliga fall yrkade DD att länsrätten skulle upphäva av nämnden fattade beslut att godkänna överenskommelser med enskilda huvudmän som bedrev förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, familjedaghem och, i ett fall, grundskoleverksamhet (Uppsala Montessoriskola AB, länsrättens mål nr 24-05). DD gjorde gällande att nämndens beslut med automatik innebar att privata utförare måste följa kommunens arkivreglemente och till del omfattas av offentlighetsprincipen samt att besluten stred mot 1 kap. 2 a första stycket och 9 kap.

text: 16 a § skollagen (1985:1100)

text: eftersom kommunen kräver att handlingar som rör enskilda elever skall lämnas ut från de enskilda förskolorna.

text: Nämnden bestred överklagandena.

text: Länsrätten fann, mot bakgrund av reglerna för laglighetsprövning i

text: 10 kap.

text: kommunallagen (1991:900)

text: , KL, och vad DD anfört, att den endast kunde pröva huruvida nämndens beslut stred mot lag eller annan författning (

text: 10 kap. 8 § första stycket 4

text: KL). Vidare fann länsrätten att de åberopade lagrummen i

text: skollagen

text: inte omfattade enskilt bedriven förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg. Länsrätten konstaterade att nämnden genom sina beslut hade ålagt privata aktörer att under pågående verksamhet följa offentlighetsprincipen men att inget framkommit som sade att gällande sekretessbestämmelser därvid inte skulle följas. När det gällde överlämnande av handlingar till kommunen vid upphörande av verksamheten anförde länsrätten att handlingarna därmed blir allmänna men att det följer av arkivreglementet att det är en förutsättning för utlämnande att det kan ske enligt

text: sekretesslagen

text: och att DD inte hade anfört på vilket sätt de anförda omständigheterna skulle medföra att besluten var olagliga. Länsrätten fann sammanfattningsvis att skäl inte fanns att enligt

text: 10 kap. 8 § första stycket 4

text: KL upphäva nämndens beslut samt att annan grund för att upphäva dem inte hade åberopats.

text: I ett av målen, mål nr 24-05, var avtalsparten Uppsala Montessoriskola AB som även drev grundskoleverksamhet. Vad beträffade nämndens beslut att samtliga de handlingar som ”inkommit, upprättats eller utgetts i verksamheten” skulle överlämnas till kommunen efter att verksamheten upphört fann länsrätten att beslutet, såvitt avsåg skolverksamheten, stred mot

text: 9 kap. 16 a § skollagen

text: om förbud för personal i fristående skolor att obehörigen röja vissa typer av uppgifter, vilken bestämmelse ansågs gälla både utlämnande av uppgift muntligen och utlämnande av handling. Överklagandet bifölls således i denna del och ifrågavarande avsnitt i avtalet upphävdes. Kompletterande upplysningar från nämndsekreteraren CC Härefter inhämtades följande kompletterande upplysningar per telefon från CC. Hon uppgav bl.a. följande. Länsrättens domar har inte föranlett några åtgärder från nämndens sida. Enligt nämndens uppfattning innebär domarna endast att villkoret om överlämnande av handlingar till kommunen efter att verksamheten har upphört strider mot lag såvitt avser fristående grundskolor men inte när det gäller enskilda förskolor eller skolbarnsomsorg. De befintliga avtalen med de fristående grundskolorna löper ut den 31 juli 2006 och de nya avtalsförslagen som upprättats innehåller inte någon klausul motsvarande den som länsrätten förklarade strida mot lag. Såvitt hon känner till har inte avtalsvillkorens skälighet ifrågasatts vid allmän domstol.

text: I ett beslut den 17 maj 2006 anförde JO André följande.

text: Bedömning

text: Utvecklingen under ärendets handläggning har varit sådan att det inledningsvis är lämpligt med vissa klargöranden.

text: AA:s anmälan såsom den ursprungligen formulerades avsåg att barn- och ungdomsnämnden i avtal med huvudmän för enskild förskoleverksamhet hade tagit in en klausul om att offentlighetsprincipen skulle gälla i verksamheten. Detta villkor berördes över huvud taget inte av nämnden i det första remissvaret. Efter ytterligare utredningsåtgärder stod det klart att villkoret inte längre var aktuellt och att nämnden avsåg att rätta redan ingångna avtal där villkoret intagits. Jag finner med beaktande därav inte skäl att vidare uppehålla mig vid den saken.

text: JO:s verksamhet är inte avsedd att ersätta den tillsyn och rättstillämpning som ankommer på andra. I förevarande fall har nämndens beslut att godkänna överenskommelser med huvudmän för enskilda förskolor m.fl. och de villkor som har intagits i avtalen varit föremål för laglighetsprövning av länsrätten. Enligt

text: 10 kap. 10 §

text: KL får vid prövningen av överklagandet inte beaktas andra omständigheter än sådana som klaganden har hänvisat till före utgången av klagotiden. Länsrätten har således, till följd av hur överklagandet har formulerats, endast haft att pröva om besluten stridit mot lag eller annan författning (

text: 10 kap. 8 § 4

text: KL), närmare bestämt mot de av klaganden angivna lagrummen. Det kan noteras bl.a. att bestämmelsen i

text: 2 a kap. 18 § skollagen

text: om att den som är eller har varit verksam inom yrkesmässigt bedriven enskild förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg inte obehörigen får röja vad han eller hon därvid har fått veta om enskildas personliga förhållanden, inte hade åberopats. När det gäller avtalsvillkorens skälighet kan dessa, även om det såvitt framkommit inte har skett, bli föremål för prövning i allmän domstol. Oaktat att den prövning som har ägt rum har varit begränsad finner jag inte anledning att närmare gå in på sådana frågeställningar som har kunnat eller kan komma att prövas i domstol.

text: Såsom ärendet har utvecklats avser jag i stället att mer principiellt beröra frågor som har aktualiserats rörande förvaring – ur det perspektivet att det har betydelse för tillsynen av verksamheten – av handlingar och överlämnande av handlingar när enskilda huvudmän tillhandahåller bl.a. förskoleverksamhet och skolverksamhet som det enligt

text: skollagen

text: ankommer på kommunen, i detta fall barn- och ungdomsnämnden, att tillhandahålla.

text: I remissvaret anges att skälet till nämndens införande av de ifrågasatta villkoren har varit ”vad som anges i

text: 3 kap. 19 a §

text: KL samt nämndens bedömning att det är av det största intresse för berörda barn och deras vårdnadshavare att kunna få ta del av de handlingar som rör barnen i verksamheten”. Nämnden har vidare framhållit att den för egen del har ett berättigat intresse av insyn i verksamheten. Ett annat viktigt skäl anges vara en önskan att dessa handlingar inte skall hanteras ”på ett ovarsamt eller t.o.m. lagstridigt sätt”. Avslutningsvis anser nämnden att det ligger i allmänhetens, nämndens och de berördas intresse att dokumentation i verksamheten rörande barnen överlämnas till kommunen och dess arkiv i samband med att verksamheten upphör.

text: Enligt

text: 3 kap. 19 a §

text: KL skall en kommun eller ett landsting, vid slutande av avtal med någon annan än som avses i 17 och 18 §§ om att denne skall utföra en

text: kommunal angelägenhet, beakta intresset av att genom avtalet tillförsäkras information som gör det möjligt för allmänheten att få insyn i hur angelägenheten utförs. Bestämmelsen avser kommunala entreprenader. Såvitt framkommit är det i förevarande ärende inte fråga om entreprenadverksamhet, varför regeln inte är tillämplig.

text: Det kan konstateras att

text: skollagens

text: regler om insyn och tillsyn är mer begränsade än den i

text: 3 kap. 19 a §

text: KL samt att bestämmelser om arkivvård saknas.

text: I

text: 15 kap. 11 § skollagen

text: stadgas följande rörande skolhuvudmannens uppgiftsskyldighet.

text: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för skolhuvudmannen att lämna sådana sakuppgifter om skolverksamheten och sådan verksamhetsredovisning som behövs för uppföljning och utvärdering av verksamheten. Detsamma gäller skyldighet för en kommun att lämna sakuppgifter om verksamheten och sådan verksamhetsredovisning som behövs för uppföljning och utvärdering av förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får också meddela föreskrifter om skyldighet för huvudmannen för en fristående skola att lämna ekonomisk redovisning över verksamheten.

text: I

text: 2 a kap. 15 § skollagen

text: stadgas att verksamhet som avses i 13 § (enskilt bedriven förskola eller fritidshem) står under tillsyn av den kommun där verksamheten bedrivs samt att kommunen har rätt att inspektera verksamheten och får inhämta de upplysningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen.

text: När det gäller insynen i fristående skolor föreslogs i propositionen Demokrati för det nya seklet (

text: prop. 2001/02:80

text: ) ett tillägg i

text: 15 kap. 11 § skollagen

text: om att skolhuvudmannen skulle åläggas att lämna ”sådan information som gör det möjligt för allmänheten att få insyn i denna”. Därvid uttalades bl.a. följande (a.a. s. 107 f.).

text: Offentlighet och allmänhetens rätt till insyn bör vara huvudregel i verksamhet som helt eller delvis finansieras med offentliga medel. Regeringen anser därför att allmänheten bör tillförsäkras insyn i den verksamhet som bedrivs i fristående skolor. I det föregående avsnittet har regeringen föreslagit att insyn i kommunala entreprenader skall möjliggöras genom att den som bedriver verksamheten skall lämna viss information till kommunen eller landstinget. Regeringen anser att denna modell bör användas även när det gäller allmänhetens möjlighet till insyn i fristående skolor. Regeringen förordar således inte den av Riksarkivet föreslagna modellen att handlingar hos fristående skolor skall jämställas med handlingar hos kommunala myndigheter. Mot bakgrund av Kommundemokratikommitténs betänkande och den beredning av detta som nu skett anser regeringen att den ändring i

text: skollagen

text: som föreslagits i propositionen 2001/02:35 i syfte att ge allmänheten insyn i fristående skolors ekonomiska förhållanden bör vidgas. Det är angeläget att allmänhetens rätt till insyn i fristående skolor inte bara omfattar skolornas ekonomi. Redan i dag lämnar fristående skolor viss information till Skolverket. Handlingar med sådan information blir allmänna handlingar hos denna myndighet. Skolverket får information om den tänkta skolverksamheten när en ansökan om godkännande eller förklaring om rätt till bidrag ges in till myndigheten. Genom sin skyldighet att utöva tillsyn över bl.a. de fristående skolor som blir godkända och/eller berättigade

text: till bidrag får Skolverket också information om verksamheten i skolorna. Enligt

text: 15 kap. 11 § skollagen

text: får regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, meddela föreskrifter om skyldighet för en skolhuvudman att lämna sådana sakuppgifter om skolverksamheten och sådan verksamhetsredovisning som behövs för uppföljning och utvärdering av verksamheten. Regeringen har i förordning föreskrivit att bl.a. fristående skolor som är godkända eller berättigade till bidrag är skyldiga att lämna sådana uppgifter i den utsträckning som Skolverket föreskriver. Dessa föreskrifter skall dock begränsas till vad som är behövligt för en effektiv uppföljning och utvärdering av de mål för skolverksamheten som har bestämts av riksdagen eller regeringen. Regeringen anser att huvudmannen för en fristående skola skall vara skyldig att även ge in sådan information om verksamheten som behövs för att allmänheten skall tillförsäkras insyn i denna. För att allmänheten skall ges en möjlighet till insyn bör informationen enligt regeringens mening lämnas regelbundet. Informationen bör i första hand lämnas till den myndighet som har ansvaret för tillsynen över skolan, dvs. i de allra flesta fall Skolverket. Det kan dock i vissa fall vara lämpligt att informationen lämnas till den kommun där den fristående skolan är belägen. Den enskilde medborgaren skall kunna vända sig till kommunen eller Skolverket för att få tillgång till informationen. Närmare föreskrifter om vilken information som skall ges in bör, med stöd av

text: 8 kap. 7 § 6 regeringsformen

text: , meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. På samma sätt som vad gäller förslaget om insyn i kommunala entreprenader bör en avvägning göras mellan å ena sidan den fristående skolans intressen och å andra sidan allmänhetens intresse av hur verksamheten utförs.

text: I författningskommentaren (a.a. s. 145) anfördes att informationen exempelvis kunde gälla skolans lokaler, timplaner, verksamhetsberättelser och scheman. Förslaget i den del det avsåg utökad skyldighet för fristående skolor att inge information föranledde emellertid inte någon ändring.

text: Frågan har därefter åter aktualiserats (se

text: SOU 2002:121

text: Skollag för kvalitet och likvärdighet samt Utbildnings- och kulturdepartementets utkast till lagrådsremiss med förslag till ny skollag m.m., U2005/5584/S). I utkastet till lagrådsremiss behandlas bl.a. frågor om handlingsoffentlighet och arkivvård i enskild verksamhet. Enligt förslaget skall regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer få meddela föreskrifter om skyldighet för huvudman för enskilt bedriven verksamhet enligt

text: skollagen

text: att lämna ekonomisk redovisning över verksamheten samt sådan information som gör det möjligt för allmänheten att få insyn i denna. I utkastet (s. 391) hänvisas till tidigare uttalanden i propositionen Demokrati för det nya seklet (

text: prop. 2001/02:80

text: ) om att det inte är en framkomlig väg att lagstifta om handlingsoffentlighet även för privatägda företag. Vidare anförs att regeringens uppfattning är densamma nu som då, nämligen att det är möjligt att ett privat företag i sådana fall skulle avstå från att upprätta vissa handlingar om dessa skulle komma att bli offentliga.

text: Det anförda innebär sammanfattningsvis följande. Den av nämnden åberopade bestämmelsen i

text: 3 kap. 19 a §

text: KL är över huvud taget inte tillämplig i det aktuella fallet.

text: Skollagen

text: ger nämnden viss rätt till insyn och ålägger enskilda huvudmän att i vissa avseenden lämna information till nämnden. Innebörden därav torde vara att kommunen har rätt att ta del av handlingar rörande verksamheten som sådan, dvs. i den utsträckning det erfordras för att möjliggöra en uppföljning och utvärdering av

text: verksamheten, och en ekonomisk redovisning. Regleringen synes däremot inte vara avsedd att möjliggöra för allmänheten att få tillgång till samtliga handlingar som kan finnas i den enskilt bedrivna verksamheten, som t.ex. handlingar i elevvårdande ärenden och betygsdokument. Frågor om uppgiftsskyldighet, handlingsoffentlighet och arkivvård i enskild verksamhet är under beredning i Regeringskansliet. Mot denna bakgrund finns det inte tillräckliga skäl för mig att vidare uppehålla mig vid dessa frågor.

text: Avslutningsvis kan erinras om vad som ovan uttalats om att jag inte har funnit anledning att närmare gå in på sådana frågeställningar som har kunnat eller kan komma att avgöras i domstol samt att avsikten endast har varit att mer principiellt beröra vissa frågor som har aktualiserats. Jag vill emellertid ändå framföra den synpunkten att nämndens mycket snäva tolkning av länsrättens domar måste sättas i fråga. Länsrätten har, vilket har framgått av dess domar och min redovisning ovan, av rent formella skäl inte haft möjlighet att pröva frågor som t.ex. huruvida nämnden har överskridit sin kompetens och innebörden av att nämnden i avtalsvillkoren har hänvisat till arkivreglementet. Länsrätten har inte heller kunnat pröva om besluten har stått i strid med bestämmelsen i

text: 2 a kap. 18 § skollagen

text: . Det är enligt min mening ändå uppenbart att samtliga avtal i vilka de ifrågasatta villkoren har tagits in behöver ses över och jag utgår från att så kommer att ske. Vidare har avtalsvillkorens formuleringar ett sådant samband med arkivreglementets stadganden med kommentarer att det föreligger skäl att tillställa kommunfullmäktige en kopia av detta beslut. Med dessa uttalanden avslutas ärendet.