avgjordAv: Stf justitieombudsmannen Lilian Wiklund

nyckelord: Information Samtycke Sekretess Sjukvård Vårdnad

title: Fråga om en barn- och ungdomspsykiatrisk mottagning borde ha informerat en vårdnadshavare om och inhämtat hans samtycke till samtalsbehandling med vårdnadshavarens 14-åriga dotter

sammanfattning: Ett barn i nedre tonåren bodde tillsammans med sin mamma. Föräldrarna hade gemensam vårdnad om barnet. Skolhälsovården remitterade barnet till en barn- och ungdomspsykiatrisk mottagning där barnet under en tid genomgick samtalsbehandling. Behandlingen inleddes i nära anslutning till att barnet hade fyllt 14 år. Vårdgivaren informerade inte fadern om behandlingen och inhämtade inte hans samtycke till den. De centrala frågorna i ärendet är om vårdgivaren borde ha informerat fadern om behandlingen av barnet och inhämtat hans samtycke till den. Enligt JO måste som regel vård och behandling inom barn- och ungdomspsykiatrin anses vara en vårdinsats av mer ingripande betydelse för ett barn. När det gäller yngre barn krävs därför att barnets vårdnadshavare är överens om en sådan behandling. Beträffande äldre barn måste vårdgivaren noggrant överväga om barnet själv kan bestämma. Enligt JO kan ett barn som är 14 år endast i undantagsfall anses ha uppnått den mognad som krävs för att överblicka konsekvenserna av att delta i en behandling inom barn- och ungdomspsykiatrin. För ett barn i den åldern är utgångspunkten därför att behandlingen bara får ske med båda vårdnadshavarnas informerade samtycke. I detta fall har JO inte underlag för att ifrågasätta mottagningens bedömning att barnet var tillräckligt moget att själv ta ställning till behandlingen och förfoga över sekretessen. JO har därför inte någon synpunkt på att faderns samtycke inte hämtades in eller att han inte fick information om samtalsbehandlingen.

text: Bakgrund

text: Barnet AA föddes i september 2001. Föräldrarna har gemensam vårdnad om AA. Under 2014 flyttade AA och modern till Avesta kommun. I augusti 2014 skrevs AA in som elev vid Åvestadalskolan. Under skoltiden hade AA kontakt med en skolkurator, och i september 2015 remitterade skolhälsovården AA till barn- och ungdomspsykiatrin (BUP). Hon behandlades vid BUP-mottagningen i Avesta inom Landstinget Dalarna fr.o.m. september 2015.

text: I anmälningar till JO den 19 maj 2016 klagade fadern BB på Åvestadalskolan i Avesta kommun och på BUP-mottagningen i Avesta inom Landstinget Dalarna.

text: Anmälan mot skolan handläggs i JO:s ärende med dnr 3154-2016. Klagomålen mot BUP behandlas i detta ärende.

text: Anmälan

text: I anmälan mot BUP anförde BB bl.a. följande:

text: I samband med att socialtjänsten kontaktade honom blev han informerad om att BUP sedan en tid tillbaka hade genomfört samtal med hans dotter AA, utan att ha informerat honom om detta.

text: Utredning

text: JO begärde att Landstingsstyrelsen i Landstinget Dalarna skulle yttra sig över BB:s klagomål. I sitt remissvar i slutet av augusti 2016 anförde landstingsstyrelsens arbetsutskott bl.a. följande:

text: Redogörelse för handläggningen

text: Synpunkter har begärts in från Barn- och ungdomspsykiatriska mottagningen i Avesta. Avdelningschef […] har därvid sammanfattningsvis uppgivit följande:

text: AA är en femtonårig flicka vars föräldrar separerade 2010. Tillsammans med sin mamma flyttade hon till Avesta 2014. Sedan fem år tillbaka har AA på egen begäran inte haft umgänge med sin pappa. Pappan har under hennes uppväxt utsatt henne och mamman för fysisk och psykisk misshandel och han har i perioder haft besöksförbud. BUP Avesta har sedan remiss inkommit från skolan i september 2015 haft samtal med AA utifrån hennes önskemål om att få prata om de händelser hon har varit med om. AA har gått i samtal hos psykoterapeut […] och kurator […] och har under samtalen bearbetat upplevda händelser. Hon mår idag mycket bättre och hennes självskadebeteende har upphört. Mamman har deltagit i delar av samtalen. AA har inte kontakt med BUP under sommaren. Avstämning kommer att göras i höst för att se om det finns fortsatt behov av behandling. Om det inte finns, kommer kontakten att avslutas. Enligt uppgift från kurator […] ska det finnas ett beslut om att pappa inte behöver/ska informeras eller kallas till flickans samtal. Något beslut eller intyg som styrker att pappan inte ska informeras kan dock inte återfinnas i journalen. Psykoterapeut […] har semester vid tidpunkten för handläggningen, varför hennes synpunkter till detta yttrande inte har kunnat inhämtas. AA har själv uppgivit i samtal att hon är rädd för sin pappa och att mamma och hon har flyttat för att få lugn och ro. […] har vid senaste planeringsdagen i maj 2016 påtalat att om det är två vårdnadshavare, så finns i princip en skyldighet att kalla båda, även om barnet/andra vårdnadshavaren inte vill detta.

text: Arbetsutskottets bedömning

text: Till det svåraste som finns, när det gäller utlämnande av patientuppgifter, hör uppgifter som rör ungdomar. Beroende av mognad har barn i ett åldersintervall som inte är fastställt, men som rör sig från ca tio års ålder och fram till att barnet blir vuxet (18 år), en ökande rätt att själv förfoga över den sekretess som ska tillgodose den unges integritet. JO har i ett mycket belysande beslut rörande denna problematik i ett liknande ärende (dnr 571-1997) sammanfattat detta på följande sätt. Av

text: 6 kap. 11 §

text: FB följer att vårdnadshavaren har rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör barnets angelägenheter. För att kunna fullgöra sitt ansvar enligt denna bestämmelse måste föräldrarna få tillgång till information

text: om sitt barn. Bestämmelsen torde dock inte innebära att hälso- och sjukvårdspersonal skall vara skyldiga att på eget initiativ informera vårdnadshavare i allt som rör en underårig patient (se JO:s ämbetsberättelse 1992/93 s. 439 f.). Huruvida sådan information bör lämnas till föräldrarna måste vara beroende av vad saken gäller samt den unges ålder och personliga mognad. Ofta kan det vara motiverat att en läkare medverkar vid ställningstagandet. Om och i vilken utsträckning information skall ske är ytterst en bedömningsfråga. I det här aktuella ärendet är det fråga om en femtonårig flicka som sedan fjorton års ålder enligt eget önskemål har haft kontakt med BUP. Frågan är då om hälsooch sjukvårdspersonal borde ha informerat pappan, i egenskap av vårdnadshavare, om detta. Vid denna bedömning behöver man ta hänsyn till följande. Enligt JO-anmälan har vårdnadshavarnas separation varit infekterad och ”kantad av kontroverser och konflikter”. Flickan har på egen begäran valt att inte ha något umgänge med sin pappa sedan hon var tio år. Mamman har deltagit vid en del av de samtal som flickan har haft på BUP. Då kontakten med BUP inleddes genom en remiss från skolan, utgår arbetsutskottet från att mammans deltagande skett med flickans godkännande. Av den information som finns i ärendet framstår det för utskottet som att AA har den mognad som medför att hon själv har rätt att disponera över den sekretess som råder gällande uppgifterna om hennes kontakter med BUP. Någon informationsskyldighet för hälso- och sjukvårdspersonal bedöms därför inte ha funnits i detta fall. Det är endast bristen på information från BUP som pappan har klagat på. Av anmälan framgår inte att han på eget initiativ har begärt att få ut journalhandlingar gällande dottern. En sedvanlig menprövning skulle i sådant fall behövt göras enligt

text: 25 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen

text: (OSL). Arbetsutskottet gör sammanfattningsvis den bedömningen att det saknas grund för pappans klagomål, eftersom någon skyldighet för BUP att informera honom inte har förelegat.

text: BB kommenterade remissvaret. I samband med det lämnade han in bl.a. en orosanmälan och brottmålsdomar. Av domarna framgick att AA:s mor dömts för brott riktade mot BB.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Beslutanderätt i frågor som rör barnet Bestämmelser om vårdnadshavares rättigheter och skyldigheter finns i

text: 6 kap.

text: föräldrabalken

text: (FB). Där framgår bl.a. att det är vårdnadshavaren som har ansvar för barnets personliga förhållanden och som ska se till att barnets behov av omvårdnad, trygghet och god fostran blir tillgodosedda (

text: 6 kap. 2 §

text: FB).

text: En vårdnadshavare har både en rätt och en skyldighet att bestämma i frågor som rör barnets personliga angelägenheter. Vårdnadshavaren ska i takt med barnets stigande ålder och utveckling ta allt större hänsyn till barnets synpunkter och önskemål. Om barnet har två vårdnadshavare ska de bestämma tillsammans (6 kap. 11 och 13 §§ FB).

text: När det gäller föräldrar som inte bor tillsammans måste den förälder som har barnet hos sig fatta de flesta beslut som rör den dagliga omsorgen om barnet. Beslut av mer ingripande betydelse för barnets framtid hör dock inte till den

text: dagliga omsorgen och får bara fattas av den ena vårdnadshavaren ensam om barnets bästa uppenbarligen kräver det (

text: prop. 1975/76:170 s. 178

text: Om ett barn har två vårdnadshavare och bara den ena vårdnadshavaren samtycker till en åtgärd för barnet, får socialnämnden enligt

text: 6 kap. 13 a §

text: FB i vissa fall besluta att åtgärden får vidtas utan den andra vårdnadshavarens samtycke om det krävs med hänsyn till barnets bästa och åtgärden gäller bl.a. psykiatrisk eller psykologisk utredning eller behandling som omfattas av hälso- och

text: sjukvårdslagen (2017:30)

text: , HSL. Ett sådant beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol.

text: Barnets självbestämmande ökar med stigande ålder och mognad. Det innebär samtidigt att vårdnadshavarnas rätt att besluta om barnets personliga förhållanden tunnas ut ju äldre och mognare barnet blir. Det går inte att ange någon bestämd ålder för när ett barn själv kan bestämma i frågor som rör hans eller hennes personliga angelägenheter. Bedömningen måste göras i varje enskilt fall (jfr

text: prop. 1994/95:224 s. 35

text: och

text: samt JO 2006/07 s. 212, dnr

text: och

text: Information och samtycke inom hälso- och sjukvården Hälso- och sjukvården ska bygga på respekt för patientens självbestämmande och integritet. Under den tidsperiod som anmälan avser framgick detta av

text: 2 a § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)

text: . Numera framgår det av

text: 5 kap. 1 §

text: HSL. Vården ska så långt som möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten, som ska visas omtanke och respekt (6 kap. 1 § patientsäkerhetslagen [2010:659], PSL). Hälso- och sjukvård får som huvudregel inte ges utan patientens samtycke (4 kap. 2 § patientlagen [2014:821], PL). När patienten är ett barn ska barnets inställning till den aktuella vården eller behandlingen så långt som möjligt klarläggas. Barnets inställning ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad (

text: 4 kap. 3 §

text: PL). Bestämmelsen har sin grund i

text: 6 kap. 11 §

text: FB. Vem eller vilka som ska lämna sitt samtycke till vård eller behandling av ett barn bedöms därför utifrån samma principer som i

text: föräldrabalken

text: Innan samtycke till vård eller behandling inhämtas ska patienten få information om bl.a. sitt hälsotillstånd och vården (3 kap. 1 och 2 §§ PL). När patienten är ett barn ska även barnets vårdnadshavare få sådan information (

text: 3 kap. 3 §

text: PL). Information får dock inte lämnas till patienten eller någon närstående om bestämmelser om sekretess eller tystnadsplikt hindrar det (

text: 3 kap. 5 §

text: PL). Det är den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en patient som ska se till att patienten och dennes närstående ges information enligt

text: 3 kap.

text: PL (6 kap. 6 § PSL).

text: Har ett barn två vårdnadshavare krävs alltså som utgångspunkt samtycke från båda vårdnadshavarna. Som jag har redogjort för under avsnittet Beslutanderätt i frågor som rör barnet kan den förälder som har barnet hos sig fatta de flesta

text: beslut som rör den dagliga omsorgen. När det gäller åtgärder inom hälso- och sjukvården är det därför i många fall tillräckligt att samråd sker med den ena vårdnadshavaren. Rör det sig om ingripande åtgärder ska dock som regel samråd ske även med den andra vårdnadshavaren. Detsamma gäller om det finns någon särskild anledning att anta att vårdnadshavarna inte är överens. Hälsooch sjukvårdspersonalen bör i dessa fall ta reda på respektive vårdnadshavares inställning. Om samtycke behövs från barnets båda vårdnadshavare bör det normalt inte få vidtas ens medicinskt angelägna åtgärder mot den enes vilja, såvida det inte är fråga om en nödsituation (se

text: JO 2003/04 s. 311

text: , dnr 3743- 2001 och Rynning, Samtycke till medicinsk vård och behandling – En rättsvetenskaplig studie, 1994, s. 291 f.).

text: Om barnet är tillräckligt moget för att själv samtycka till vård, utredning eller behandling, behövs inte vårdnadshavarnas samtycke. Vid bedömningen måste man ta ställning till barnets förmåga att tillgodogöra sig relevant information och överblicka konsekvenserna av sitt beslut (jfr

text: prop. 2013/14:106 s. 64

text: och s. 120).

text: Frågan om barns beslutskompetens inom hälso- och sjukvården diskuterades även i förarbetena till

text: 6 kap. 13 a §

text: FB. Där uttalades att det inte går att ange någon exakt åldersgräns för när ett barn självt kan samtycka till eller motsätta sig vård och behandling, utan det får avgöras för varje enskilt barn. Ibland kan en åtgärd kräva samtycke från såväl vårdnadshavare som barn. Ofta krävs dock vårdnadshavarens samtycke, särskilt när det gäller mer ingripande behandlingar, som t.ex. psykiatrisk behandling (

text: prop. 2011/12:53 s. 9

text: och

text: Sekretess för uppgifter inom hälso- och sjukvården Sekretess gäller inom hälso- och sjukvården för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men (

text: 25 kap. 1 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen

text: [2009:400], OSL).

text: Sekretess till skydd för en enskild gäller, om den enskilde är underårig, även i förhållande till dennes vårdnadshavare. Sekretessen gäller dock inte i förhållande till vårdnadshavaren i den utsträckning denne enligt

text: 6 kap. 11 §

text: FB har rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör den underåriges personliga angelägenheter, om det inte kan antas att den underårige lider betydande men om uppgiften röjs för vårdnadshavaren. Om sekretess inte gäller i förhållande till vårdnadshavaren förfogar denne ensam eller, beroende på den underåriges ålder och mognad, tillsammans med den underårige över sekretessen till skydd för den underårige (

text: 12 kap. 3 §

text: OSL).

text: Bedömning

text: BB har klagat på att BUP inte informerade honom om att hans dotter AA genomgick samtalsbehandling där. Av utredningen framgår att AA påbörjade behandlingen vid BUP i nära anslutning till att hon hade fyllt 14 år. De centrala

text: frågorna i ärendet är om BUP borde ha informerat BB om behandlingen av AA och inhämtat hans samtycke till den.

text: Enligt min mening måste som regel vård och behandling inom BUP anses vara en vårdinsats av mer ingripande betydelse för ett barn. När det gäller behandling inom BUP av yngre barn krävs det alltså att barnets vårdnadshavare är överens. Beträffande äldre barn måste vårdgivaren noggrant överväga om barnet själv kan bestämma. Det är inte en enkel uppgift. Ett barn som är 14 år kan endast i undantagsfall anses ha uppnått den mognad som krävs för att överblicka konsekvenserna av att delta i en sådan behandling. Utgångspunkten är därför även för ett barn i den åldern att behandlingen bara får ske med båda vårdnadshavarnas informerade samtycke.

text: Frågan om behovet av samtycke från BB till samtalsbehandlingen har inte berörts i landstingsstyrelsens yttrande. Jag uppfattar emellertid remissvaret så, att vårdgivaren bedömde att AA var tillräckligt mogen att själv ta ställning till behandlingen och förfoga över sekretessen. Jag har inte underlag för att ifrågasätta den bedömningen. Mot den bakgrunden har jag inte någon synpunkt på att BB:s samtycke inte hämtades in eller att han inte fick information om samtalsbehandlingen. BB:s klagomål mot BUP föranleder därför inte någon kritik från min sida.

text: Jag har denna dag även fattat ett beslut med anledning av BB:s klagomål mot Åvestadalskolan i Avesta kommun (JO:s ärende med dnr 3154-2016).

text: Ärendet avslutas.


publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Bildningsstyrelsen i Avesta kommun för bl.a. bristfällig information till en vårdnadshavare. Även fråga om en elev kunde remitteras till en barn- och ungdomspsykiatrisk mottagning utan vårdnadshavarens samtycke

org: jo

sammanfattning: Ett barn i nedre tonåren bodde tillsammans med sin mamma. Föräldrarna hade gemensam vårdnad om barnet. Barnet skrevs in som elev vid en skola utan att kommunen tog reda på faderns inställning till skolplaceringen. Han erbjöds inte heller att delta i utvecklingssamtal. Under skoltiden hade eleven kontakt med en skolkurator, och skolhälsovården remitterade eleven till en barn- och ungdomspsykiatrisk mottagning. Fadern fick inte information om det. I beslutet behandlar JO bl.a. reglerna om beslutanderätten och rätten till information i frågor som rör ett barn. Vidare uttalar sig JO om kommunens skyldighet att ta reda på respektive vårdnadshavares inställning till inskrivning i en viss skola, skolans ansvar att informera vårdnadshavarna om elevens skolsituation och skyldigheten att erbjuda vårdnadshavarna utvecklingssamtal. Myndigheten får kritik för att den inte tog reda på faderns inställning till att eleven skrevs in i skolan och för att fadern inte erbjöds att delta i utvecklingssamtal. I övrigt föranleder det som har kommit fram i ärendet ingen kritik från JO:s sida.

text: Bakgrund

type: rubrik

text: Barnet AA föddes i september 2001. Föräldrarna har gemensam vårdnad om AA. Under 2014 flyttade AA och modern till Avesta kommun. I augusti 2014 skrevs AA in som elev vid Åvestadalskolan. Under skoltiden hade AA kontakt med en skolkurator, och i september 2015 remitterade skolhälsovården AA till barn- och ungdomspsykiatrin (BUP). Hon behandlades vid BUP-mottagningen i Avesta inom Landstinget Dalarna fr.o.m. september 2015.

type: stycke

text: I anmälningar till JO den 19 maj 2016 klagade fadern BB på Åvestadalskolan i Avesta kommun och på BUP-mottagningen i Avesta inom Landstinget Dalarna. Anmälan mot BUP handläggs i JO:s ärende med dnr 3153-2016. Klagomålen mot Åvestadalskolan behandlas i detta ärende.

text: Anmälan

text: I anmälan mot Åvestadalskolan anförde BB bl.a. följande:

text: Han fick ingen information om att skolan hade tagit emot AA som elev. Skolan informerade honom inte om AA:s skolresultat eller om hennes mående och kallade honom aldrig till föräldramöten eller samtal. Med anledning av att AA var aktuell hos socialtjänsten fick han senare veta att hon hade haft samtal med en kurator i skolan och att skolan hade remitterat henne till BUP.

text: Utredning

text: JO begärde att Bildningsstyrelsen i Avesta kommun skulle yttra sig över BB:s klagomål. I sitt remissvar i slutet av augusti 2016 anförde bildningsstyrelsen bl.a. följande (bilagorna har utelämnats):

text: Redovisning av handläggning

text: 2014-08-14 fattades beslut om inskrivning av särskilda skäl för eleven på Åvestadalskolan, se bilaga 1. Detta beslut skickades till båda vårdnadshavarnas folkbokföringsadresser. Att anmälaren fått detta beslut bekräftas av att han senare tog kontakt via telefon med skolans expedition hösten 2014. Under detta samtal fick han telefonnummer till klassens två klassföreståndare för ytterligare information. Någon kontakt med klassföreståndarna togs aldrig från anmälarens sida. Bildningsstyrelsen bedömer att anmälaren mottagit beslut om inskrivning av eleven och varit i kontakt med skolans expedition. Att anmälaren skriver att hen överhuvudtaget inte vetat vilken skola eleven gått på ställer sig därför Bildningsstyrelsen undrande till. Rutinen på skolan har varit att, till skilda föräldrar, skicka information gällande elevens skolgång till boendeföräldern (till den hos vilken eleven bor hos). Skolan har förutsatt att om detta inte fungerar, genom att boendeföräldern lämnar vidare informationen, att den förfördelade föräldern då kontaktar skolan. Skolan använder sig av Extens som är kommunens källsystem för personregister och administration gällande förskola, skola och gymnasium. Varje vecka uppdateras folkbokföringsuppgifter så att aktuella adresser till vårdnadshavare alltid erhålls. Av Extens fås också automatiskt uppgifter om vilka vårdnadshavarna är. Beslut, till skillnad från information, skickas alltid till samtliga vårdnadshavare för eleven. Skolan kan även konstatera att anmälaren fått information om eleven tillsänt sig till folkbokföringsadressen om elevens PRAO-placering under årskurs 8 och även information om klassbyten vårterminen 2016. Bildningsstyrelsen bedömer därför att anmälaren erhållit information av betydelse för elevens skolgång. Skolan har aldrig fattat ett beslut i åtgärdsprogram om kuratorskontakt. Eleven har själv sökt stöd från skolans kurator. Det har därför inte funnits anledning från skolans sida att vidarebefordra detta till anmälaren. Som anmälaren själv tar upp har eleven även uttryckt rädsla för anmälaren.

text: Föräldrabalken

text: ger vårdnadshavarna både rätt och skyldighet att bestämma om den minderåriges personliga angelägenheter. Men vårdnadshavarna ska ta allt större hänsyn till barnets synpunkter och önskemål i takt med barnets stigande ålder och mognad. Detta får betydelse även för sekretessen. Utgångspunkten är att sådan sekretess som ska skydda en underårig även gäller i förhållande till vårdnadshavaren. Även i fall när vårdnadshavaren enligt

text: föräldrabalken

text: har rätt till insyn i frågor om barnet kan det i mycket speciella fall finnas anledning att inte lämna ut uppgifterna. I situationer där barn är utsatta för hot, trakasserier eller det finns risk för våld och övergrepp från en förälders sida kan det vara så att den föräldern fortfarande är vårdnadshavare och kan försöka utnyttja detta till skada för barnet eller den andra föräldern. Om ett barn kan antas lida betydande men om en viss uppgift blir känd för

text: vårdnadshavaren omfattas den av sekretess och ska därför inte lämnas ut till vårdnadshavaren. Skolhälsovården har remitterat eleven till BUP. Eleven motsatte sig at t anmälaren skulle informeras om remissen till BUP. Skolsköterskan tog hänsyn till detta i sitt beslut och anmälaren informerades därför inte om beslutet om remittering till BUP. Sammanfattningsvis bedömer Bildningsstyrelsen att anmälaren erhållit erforderliga beslut och adekvat information gällande elevens skolgång. Bildningsstyrelsen bedömer att skolan tagit hänsyn till elevens rädsla och känsla av utsatthet i förhållande till vårdnadshavarens rätt till insyn i frågor och beslut gällande eleven. BB kommenterade remissvaret. Han tillbakavisade uppgifterna om att han hade mottagit några av de handlingar som enligt bildningsstyrelsen hade skickats till hans folkbokföringsadress. BB lämnade även in brottmålsdomar där det framgick att AA:s mor hade dömts för brott riktade mot BB.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Beslutanderätt i frågor som rör barnet Bestämmelser om vårdnadshavares rättigheter och skyldigheter finns i

text: 6 kap.

text: föräldrabalken

text: (FB). Där framgår bl.a. att det är vårdnadshavaren som har ansvar för barnets personliga förhållanden och som ska se till att barnets behov av omvårdnad, trygghet och god fostran blir tillgodosedda (

text: 6 kap. 2 §

text: FB).

text: En vårdnadshavare har både en rätt och en skyldighet att bestämma i frågor som rör barnets personliga angelägenheter. Vårdnadshavaren ska i takt med barnets stigande ålder och utveckling ta allt större hänsyn till barnets synpunkter och önskemål. Om barnet har två vårdnadshavare ska de bestämma tillsammans (6 kap. 11 och 13 §§ FB).

text: När det gäller föräldrar som inte bor tillsammans måste den förälder som har barnet hos sig fatta de flesta beslut som rör den dagliga omsorgen om barnet. Beslut av mer ingripande betydelse för barnets framtid, t.ex. frågor som rör barnets skolgång och var barnet ska bo, hör dock inte till den dagliga omsorgen och får bara fattas av den ena vårdnadshavaren ensam om barnets bästa uppenbarligen kräver det (

text: prop. 1975/76:170 s. 178

text: Om ett barn har två vårdnadshavare och bara den ena vårdnadshavaren samtycker till en åtgärd för barnet, får socialnämnden enligt

text: 6 kap. 13 a §

text: FB i vissa fall besluta att åtgärden får vidtas utan den andra vårdnadshavarens samtycke om det krävs med hänsyn till barnets bästa och åtgärden gäller bl.a. psykiatrisk eller psykologisk utredning eller behandling som omfattas av hälsooch

text: sjukvårdslagen (2017:30)

text: , HSL. Ett sådant beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol.

text: Barnets självbestämmande ökar med stigande ålder och mognad. Det innebär samtidigt att vårdnadshavarnas rätt att besluta om barnets personliga förhållanden tunnas ut ju äldre och mognare barnet blir. Det går inte att ange någon bestämd ålder för när ett barn själv kan bestämma i frågor som rör hans

text: eller hennes personliga angelägenheter. Bedömningen av barnets mognad måste göras i varje enskilt fall (jfr

text: prop. 1994/95:224 s. 35

text: och

text: samt JO 2006/07 s. 212, dnr

text: och

text: ). Skolans information till vårdnadshavare Eleven och elevens vårdnadshavare ska fortlöpande informeras om elevens utveckling. Läraren, eleven och elevens vårdnadshavare ska ha ett utvecklingssamtal minst en gång per termin (

text: 3 kap. 4 §

text: och

text: 10 kap. 12 §

text: skollagen

text: Skolan och elevens vårdnadshavare har ett gemensamt ansvar för elevens skolgång. Läraren ska samverka med och fortlöpande informera föräldrarna om elevens skolsituation, trivsel och kunskapsutveckling. Läraren ska också hålla sig informerad om elevens personliga situation och iaktta respekt för elevens integritet (avsnitt 2.4, Läroplan för grundskolan, förskoleklassen och fritidshemmet, 2011).

text: Om föräldrarna har gemensam vårdnad har båda vårdnadshavarna rätt till samma information. Det är dock som utgångspunkt tillräckligt att skolan lämnar information till den förälder som barnet bor hos. Man får utgå från att boendeföräldern lämnar nödvändig information vidare till den andre föräldern. Om det finns någon särskild anledning att misstänka att boendeföräldern inte lämnar information vidare till den andre vårdnadshavaren eller om det är fråga om åtgärder som inte endast rör den dagliga omsorgen om barnet bör dock båda vårdnadshavarna informeras (jfr JO 2003/04 s. 311, dnr

text: ). Rätten att delta i utvecklingssamtal gäller även en vårdnadshavare som barnet inte bor hos (JO:s beslut den 20 februari 2004 i ärende med dnr 3032-2003).

text: Det sagda innebär inte att skolan är skyldig att informera barnets vårdnadshavare om allt som rör eleven. En prövning måste göras i varje enskilt fall utifrån bl.a. vad saken gäller, elevens ålder och personliga mognad samt bestämmelserna om sekretess. Information och samtycke inom hälso- och sjukvården När en skolsköterska remitterar en elev till hälso- och sjukvården, t.ex. BUP, faller det normalt under den del av elevhälsan som utgör hälso- och sjukvård. Det innebär att hälso- och sjukvårdslagstiftningen är tillämplig på verksamheten.

text: Hälso- och sjukvården ska bygga på respekt för patientens självbestämmande och integritet. Under den tidsperiod som anmälan avser framgick detta av

text: 2 a § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)

text: . Numera framgår det av

text: 5 kap. 1 §

text: HSL. Vården ska så långt som möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten, som ska visas omtanke och respekt (6 kap. 1 § patientsäkerhetslagen [2010:659], PSL). Hälso- och sjukvård får som huvudregel inte ges utan patientens samtycke (4 kap. 2 § patientlagen [2014:821], PL). När patienten är ett barn ska barnets inställning till den aktuella vården eller

text: behandlingen så långt som möjligt klarläggas. Barnets inställning ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad (

text: 4 kap. 3 §

text: PL). Bestämmelsen har sin grund i

text: 6 kap. 11 §

text: FB. Vem eller vilka som ska lämna sitt samtycke till vård eller behandling av ett barn bedöms därför utifrån samma principer som i

text: föräldrabalken

text: Innan samtycke till vård eller behandling inhämtas ska patienten få information om bl.a. sitt hälsotillstånd och vården (3 kap. 1 och 2 §§ PL). När patienten är ett barn ska även barnets vårdnadshavare få sådan information (

text: 3 kap. 3 §

text: PL). Information får dock inte lämnas till patienten eller någon närstående om bestämmelser om sekretess eller tystnadsplikt hindrar det (

text: 3 kap. 5 §

text: 3 kap.

text: PL (6 kap. 6 § PSL).

text: Har ett barn två vårdnadshavare krävs alltså som utgångspunkt samtycke från båda vårdnadshavarna. Som jag har redogjort för under avsnittet Beslutanderätt i frågor som rör barnet kan den förälder som har barnet hos sig fatta de flesta beslut som rör den dagliga omsorgen. När det gäller åtgärder inom hälso- och sjukvården är det därför i många fall tillräckligt att samråd sker med den ena vårdnadshavaren. Rör det sig om ingripande åtgärder ska dock som regel samråd ske även med den andra vårdnadshavaren. Detsamma gäller om det finns någon särskild anledning att anta att vårdnadshavarna inte är överens. Hälso- och sjukvårdspersonalen bör i dessa fall ta reda på respektive vårdnadshavares inställning. Om samtycke behövs från barnets båda vårdnadshavare bör det normalt inte få vidtas ens medicinskt angelägna åtgärder mot den enes vilja, såvida det inte är fråga om en nödsituation (JO 2003/04 s. 311, dnr

text: och Rynning, Samtycke till medicinsk vård och behandling – En rättsvetenskaplig studie, 1994, s. 291 och 292).

text: prop. 2013/14:106 s. 64

text: och

text: 6 kap. 13 a §

text: prop. 2011/12:53 s. 9

text: och

text: Sekretess till skydd för uppgifter inom skolverksamheten och hälso- och sjukvården I grundskolan gäller sekretess för uppgift om en enskilds personliga förhållanden i sådan elevhälsa som avser en psykologisk, psykosocial eller specialpedagogisk insats, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men (

text: 23 kap. 2 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen

text: [2009:400], OSL).

text: Sekretess gäller även för det område som anges i första stycket i en särskild elevstödjande verksamhet i övrigt, dock endast om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs (

text: 23 kap. 2 § andra stycket

text: OSL). Vidare gäller sekretess inom grundskolan i andra fall än som avses i första och andra styckena för uppgifter om en enskilds identitet, adress och andra liknande uppgifter om en enskilds personliga förhållanden, om det av en särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs (

text: 23 kap. 2 § tredje stycket

text: OSL).

text: Den medicinska delen av elevhälsan regleras i

text: 25 kap. 1 §

text: OSL. Enligt den bestämmelsen gäller sekretess för en uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men.

text: 6 kap. 11 §

text: 12 kap. 3 §

text: OSL).

text: Bedömning

text: Handläggningen av skolplaceringen Om ett barn har två vårdnadshavare krävs det, som jag redogjort för under avsnittet Rättsliga utgångspunkter, som regel att båda vårdnadshavarna är överens om var barnet ska gå i skolan. Inför ett beslut om skolplacering måste en kommun därför kontrollera vem eller vilka som är vårdnadshavare för barnet och ta reda på respektive vårdnadshavares inställning till inskrivning i en viss skola (jfr bl.a. JO 2001/02 s. 397, dnr

text: Ett barn har under vissa förutsättningar rätt att gå i en grundskola i en annan kommun än sin hemkommun (

text: 10 kap.

text: och

text: 25 §§

text: skollagen

text: ). Kommunen ska dock även i ett sådant fall informera sig om vem eller vilka som är vårdnadshavare, och ta reda på respektive vårdnadshavares inställning till

text: inskrivning i skolan (se bl.a. JO:s beslut den 13 oktober 2010 i ett ärende med dnr 1411-2009).

text: I detta fall fattades beslutet om att ta emot AA i Åvestadalskolan utan att bildningsstyrelsen ens hade försökt att ta reda på BB:s inställning till skolplaceringen. Det borde man ha gjort, och bildningsstyrelsen ska kritiseras för den underlåtenheten.

text: Beslutet om skolplacering för AA fattades utifrån uppgifter om att AA hade flyttat till kommunen och att Skatteverket övervägde att folkbokföra henne där. Bildningsstyrelsen har i sitt remissvar anfört att det fanns särskilda skäl för kommunen att ta emot AA. Eftersom min granskning är inriktad på den formella handläggningen av ärendet har jag inte några synpunkter på det ställningstagandet.

text: Skolans information till den vårdnadshavare som eleven inte bor tillsammans med Såvitt framkommit har BB inte erbjudits att delta i utvecklingssamtal som skolan hade med AA. Det skulle ha gjorts, och bildningsstyrelsen kan inte undgå kritik för den bristen. I övrigt har BB och bildningsstyrelsen lämnat olika uppgifter om vilken information som skolan har lämnat till honom om dotterns skolsituation. Jag bedömer att ytterligare utredningsåtgärder inte skulle ge klarhet i saken och går därför inte vidare i den delen. Samtalen med en skolkurator När en elev har uppnått den ålder och mognad som krävs för att själv kunna bestämma om han eller hon vill tala med en kurator eller någon annan ur personalen på en skola, är elevens medgivande både en nödvändig och tillräcklig förutsättning för att hålla samtalet. Vårdnadshavarens samtycke behöver då inte hämtas in (jfr JO 2006/07 s. 212, dnr

text: och

text: samt

text: prop. 2009/10:192 s. 16

text: och

text: Frågan om elevens vårdnadshavare ska informeras är givetvis beroende av vad som kommer fram i samtalen. Bedömningen måste göras utifrån vad saken gäller, elevens ålder och personliga mognad samt bestämmelserna om sekretess.

text: AA var i 13–14-årsåldern när hon hade samtal med en skolkurator. Samtalen skedde på AA:s initiativ. Ett barn i den åldern har i många fall uppnått en sådan mognad att barnet själv kan bestämma om han eller hon vill tala med en kurator eller någon annan ur personalen på skolan, utan att barnets vårdnadshavare behöver samtycka till det. Jag har därför ingen invändning mot att kuratorn hade ett inledande samtal med AA, utan att BB:s samtycke till det hämtades in. Jag har ingen närmare kännedom om innehållet i samtalen mellan kuratorn och AA. Redan av det skälet saknar jag underlag för att ta ställning till om fortsatta samtal krävde BB:s samtycke eller om skolhälsovården borde ha informerat honom om det som kom fram i samtalen. Det är dessutom fråga om sådana

text: bedömningsfrågor som JO brukar vara återhållsam med att ha synpunkter på. Jag lämnar därför den saken med de uttalanden som jag har gjort.

text: Skolhälsovårdens remiss till BUP BB har klagat på att skolhälsovården remitterade AA till BUP utan att han fick information om det. Bildningsstyrelsen har anfört att det berodde på att AA motsatte sig att BB skulle informeras. Frågan är emellertid inte bara om BB som vårdnadshavare skulle ha fått information om remissen utan också om skolhälsovården skulle ha inhämtat hans samtycke till den.

text: Enligt min mening måste som regel vård och behandling inom BUP anses vara en vårdinsats av mer ingripande betydelse för ett barn. När det gäller behandling inom BUP av yngre barn krävs det alltså att barnets vårdnadshavare är överens. Beträffande äldre barn måste vårdgivaren noggrant överväga om barnet själv kan bestämma. Det är inte en enkel uppgift. Ett barn som är 14 år kan endast i undantagsfall anses ha uppnått den mognad som krävs för att överblicka konsekvenserna av att delta i en sådan behandling. Utgångspunkten är därför även för ett barn i den åldern att behandlingen bara får ske med båda vårdnadshavarnas informerade samtycke. Motsvarande gäller inför en remiss till den typen av vård och behandling.

text: Frågan om skolhälsovårdens remiss till BUP krävde samtycke från BB har inte berörts i bildningsstyrelsens yttrande. I ärendet som behandlar BB:s klagomål mot BUP (JO:s dnr 3153-2016) uppfattar jag dock att vårdgivaren bedömde att AA var tillräckligt mogen att själv ta ställning till vården och förfoga över sekretessen. Jag har inte underlag att ifrågasätta den bedömningen. Mot den bakgrunden har jag inte heller någon synpunkt på att BB:s samtycke inte hämtades in inför skolhälsovårdens remiss till BUP eller att han inte fick information om den.

text: Bildningsstyrelsen ska sammanfattningsvis kritiseras för att inte ha tagit reda på BB:s inställning till att AA skrevs in i Åvestadalskolan och för att BB inte erbjudits att delta i utvecklingssamtal. I övrigt föranleder BB:s klagomål inte någon kritik.

text: Jag har denna dag även fattat ett beslut med anledning av BB:s klagomål mot BUP (JO:s ärende med dnr 3153-2016).

text: Ärendet avslutas.

type: avgorande


avgjordAv: Hans-Gunnar Axberger

nyckelord:
Beslutsmotivering, utformning av beslut
Överklagande

title: Anmälan mot Miljö- och byggnämnden i Ale kommun angående handläggningen av ett bygglovsärende; fråga om bl.a. underrättelse om beslut

text: Anmälan m.m.

text: I en anmälan som kom in till JO den 13 juli 2007 klagade AA på Miljö- och byggnämnden i Ale kommun med anledning av handläggningen av ett ärende om bygglov. Av anmälan och bifogade handlingar framgick i huvudsak följande.

text: I april 2002 fick hans son BB bygglov för hus och garage på fastigheten K 1:88. Huset uppfördes samma år. Då lantmätaren år 2003 skulle sätta ut gränsen mot grannfastigheten konstaterades bl.a. att huset på K 1:88 hade placerats fel och att det fanns kraftledningar nära tomtgränsen. Det blev tvunget att flytta huset 2-3 m åt söder. Den 28 januari 2007 ansökte BB om förlängning av bygglovet avseende garaget, vilket upphörde att gälla den 12 april 2007. Enligt handläggaren var det inte något problem under förutsättning att man började med grundarbetena. Handläggaren ändrade sedan på förutsättningarna och behandlade ärendet som en ny ansökan om bygglov. Handläggaren kontaktade de närmaste grannarna. En granne hade en invändning. Ett förlängt bygglov godkändes den 8 maj 2007 och överklagades inte på tre veckor. Den 3 juli 2007 kom ett meddelande från byggoch miljöförvaltningen om att överklagandetiden hade förlängts till den 24 juli 2007. Enligt handläggaren skulle BB informera grannarna om att han hade fått bygglov.

text: Utredning m.m.

text: Handlingarna i ärenden om bygglov på fastigheten K 1:88 (dnr 216/02 och 176/07) rekvirerades den 24 juli 2007 från nämnden.

text: Den 31 juli 2007 gav AA in en skrivelse i vilken han återkallade sin anmälan.

text: Av de rekvirerade handlingarna framgick bl.a. följande. I ett delegationsbeslut den 12 april 2002 beviljades bygglov för nybyggnad på fastigheten K 1:88 med stöd av

text: 8 kap. 11 § plan- och bygglagen (1987:10)

text: , PBL. Den 10 januari 2007 meddelades slutbevis för enbostadshuset på fastigheten. Den 28 januari 2007 begärde BB ”förlängning av tiden för färdigställande/bygglov till senast 2012-01-28” med

text: hänvisning till att byggnationen av garaget ännu inte var färdigställd. I ett epostbrev till ägarna av fastigheten den 6 mars 2007 skrev byggnadsingenjören bl.a. ”Erat bygglov går ej ut förrän 070412. Efter detta datum behövs ett nytt bygglov för garaget. Om arbetena på garaget är påbörjade innan detta datum behövs enbart en förlängning av färdigställandet av det befintliga bygglovet”. I ett delegationsbeslut den 8 maj 2007, dnr 216/02, D § 176/07, beviljades bygglov för garage enligt

text: 8 kap. 11 §

text: PBL. Som ärende angavs ”Förlängning av bygglov”. I en skrivelse till BB den 3 juli 2007 angående bygglov för garage skrev byggnadsinspektören: ”På grund av att berörda grannar har framfört att de ej har blivit informerade om att ett positivt bygglov på garaget har beviljats på fastigheten K 1:88 har Miljö- och byggförvaltningen förlängt överklagandetiden till 2007-07-24”. Bygglovet överklagades och överklagandet överlämnades efter rättidsprövning den 12 juli 2007 till länsstyrelsen. I de rekvirerade handlingarna fanns inga uppgifter angående underrättelser om bygglovsbeslutet.

text: JO beslöt den 23 augusti 2007 att begära utredning och yttrande från nämnden i fråga om dels underrättelse om beslutet den 8 maj 2007 om bygglov mot bakgrund av bl.a.

text: 8 kap. 27 §

text: PBL, dels nämndens meddelande den 3 juli 2007 mot bakgrund av bl.a. 13 kap. 2-3 §§ PBL. Den 4 oktober 2007 beslutade nämnden följande yttrande. Nämnden anser att ärendet har handlagts på ett korrekt sätt. Då det ej gick att säkerställa att delgivningen av beslutet, om förlängt bygglov för garaget, den 8 maj 2007, skett med samtliga berörda sakägare, gjordes en ny delgivning. Överklagandetiden förlängdes då till och med 24 juli 2007. Sökanden BB informerades genom brev om förfarandet. Nämnden anser att det är viktigt att säkerställa att samtliga sakägare informeras om fattade beslut så att ingen sakägare undandras rätten att klaga på ett beslut. AA kommenterade remissyttrandet. Han framförde också synpunkter på bl.a. handläggningen av ytterligare bygglovsärenden i det aktuella området.

text: Bedömning

text: BB beviljades bygglov den 12 april 2002. I beslutet angavs med hänvisning till

text: 8 kap. 33 §

text: PBL att lovet upphörde gälla om byggnationen inte påbörjats inom två år och avslutats inom fem år från beslutsdagen. Bygglovet upphörde således efter den 12 april 2007. BB upplystes i ett e-postmeddelande från kommunen att ”om arbetena på garaget är påbörjade innan detta datum behövs enbart en förlängning av färdigställandet av det befintliga bygglovet”.

text: Det beslut som sedermera fattades rubricerades som ”delegationsbeslut bygglov”, varvid ärendet angetts som ”Förlängning av bygglov”. Lovet beviljades med stöd av bestämmelsen om (nytt) bygglov i

text: 8 kap. 11 §

text: PBL. PBL:s reglering innehåller inte någon möjlighet att ”förlänga” ett beviljat bygglov av det slag som var aktuellt; när tiden gått ut är sökanden hänvisad att ansöka om nytt bygglov. Ärendet har således handlagts i enlighet med de regler som gäller. Däremot var det besked som BB gavs i det omnämnda e-postmeddelandet missvisande.

text: I det nämnda beslutet om bygglov anges vidare att berörda grannar beretts tillfälle att yttra sig, varvid en granne inte accepterat att bygglov beviljades. Enligt 8 kap 27

text: § PBL ska den som yttrat sig i bygglovsärendet av byggnadsnämnden underrättas om beslutet. Den som vill överklaga ska göra det inom tre veckor från den dag då vederbörande fick del av det. Av nämndens yttrande till JO framgår att det blev problem med underrättelsen om beslutet. I ett brev till BB den 3 juli 2007 meddelade nämnden genom sin handläggare att miljö- och byggförvaltningen förlängt överklagandetiden. Detta meddelande var inte korrekt; klagotiden kan inte på det sättet ”förlängas”. I sak var beskedet dock riktigt. Eftersom nämnden inte kunde säkerställa att sakägarna underrättats om beslutet i anslutning till att det meddelades utan först i början av juli, kom klagotiden att börja löpa först vid denna senare tidpunkt.

text: Av det sagda framgår att nämnden i flera hänseenden uttryckt sig på ett oegentligt sätt, som ger intryck av att man inte tillräckligt bemödat sig om en formellt korrekt handläggning. Frånvaron av dokumentation över hur underrättelsen enligt

text: 8 kap. 27 §

text: PBL skett, liksom de oklarheter som uppenbarligen uppstod kring detta, talar likaledes för att handläggningen inte hållit måttet. Emellertid finns det inget i handlingarna som påvisar att BB lidit några rättsförluster i anledning av de fel som förekommit. Han har däremot givits missvisande besked som ingivit honom felaktiga föreställningar och för detta kan nämnden inte undgå kritik.


avgjordAv: Mats Melin

nyckelord:
Förundersökning
Långsam handläggning

title: Kritik mot Polismyndigheten i Stockholms län, Söderorts polismästardistrikt, för långsam handläggning av en förundersökning om vårdslöshet i trafik - allmänna uttalanden om arbetssituationen vid distriktets trafikgrupp

sammanfattning: I en förundersökning om vårdslöshet i trafik, som handläggs vid Polismyndigheten i Stockholms län, Söderorts polismästardistrikt, vidtogs inga utredningsåtgärder under cirka åtta månaders tid. En så utdragen handläggningstid är inte förenlig med rättegångsbalkens krav på skyndsamhet. I ärendet har vidare kommit fram att arbetssituationen vid den aktuella trafikgruppen överlag är mycket bekymmersam. Jag kan dock konstatera att polisen nyligen har vidtagit åtgärder för att förbättra verksamheten där. Oavsett detta förtjänar polisen kritik för det inträffade.

text: Kritik mot Polismyndigheten i Stockholms län, Söderorts polismästardistrikt, för långsam handläggning av en förundersökning om vårdslöshet i trafik – allmänna uttalanden om arbetssituationen vid distriktets trafikgrupp

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan klagomål mot Polismyndigheten i Stockholms län, Söderorts polismästardistrikt, för långsam handläggning av en förundersökning om vårdslöshet i trafik.

text: Utredning

text: Handlingar i polismyndighetens ärende T31409-09 begärdes in och granskades. Av handlingarna framkom bl.a. följande. Den 27 september 2009 gjorde AA en polisanmälan om vårdslöshet i trafik. Förhör med honom hölls samma dag och tre dagar senare hördes ett vittne. Därefter vidtogs inga förundersökningsåtgärder förrän i slutet av maj 2010, då fordonsägaren till den bil som varit inblandad i brottet tillskrevs. Ärendet handläggs vid Söderortspolisens trafikgrupp.

text: Muntliga upplysningar inhämtades från förundersökningsledaren, polisinspektören BB, och chefen för trafikgruppens utredningsverksamhet, kriminalinspektören CC. Det framkom därvid bl.a. att det kommer in cirka 2 500 ärenden i kvartalet till trafikgruppen. Eftersom gruppen endast består av BB och en civilanställd utredare är det omöjligt för dem att hinna med alla ärenden. Situationen, som är ohållbar och mycket bekymmersam, har påtalats för ledningen men de har inte fått någon ”stöttning från ledningen”.

text: Ärendet remitterades till polismyndigheten för upplysningar och yttrande om handläggningen av det nu aktuella ärendet samt om arbetssituationen vid Söderortspolisens trafikgrupp.

text: Polismyndigheten (tf. biträdande länspolismästaren DD) kom in med ett remissvar med synpunkter från polismästaren EE och berörda befattningshavare. Synpunkterna redovisas i bilaga 1-2.

text: Polismyndigheten redogjorde inledningsvis för ärendets handläggning enligt följande.

text: Den 27 september 2009 gjorde anmälaren muntligen en anmälan hos Söderorts polismästardistrikt angående en händelse som inträffat tidigare samma dag. Enligt primärrapporten (anmälan) har ett taxifordon legat mycket nära bakom anmälaren, som vid tillfället körde motorcykel i gällande hastighetsbegränsning i Södra länken (biltunnel) mot Gullmarsplan. Därefter har taxiföraren kört om anmälaren i hög hastighet på dennes högra sida trots att det inte funnits något särskilt körfält. Påföljande dag, den 28 september 2009, diariefördes ärendet hos trafikgruppen vid Söderorts polismästardistrikt och åsattes nummer T31409-09. Två dagar senare lades ärendet ut på en handläggare. Samma dag, den 30 september 2009, hördes ett vittne till händelsen per telefon. Ett brev skickades även till taxins fordonsägare (nedan fordonsägaren) för att få fram vem som varit förare av fordonet vid aktuellt tillfälle. Därefter blev ärendet liggande i balans eftersom handläggaren blev ianspråktagen för andra arbetsuppgifter. I slutet av maj 2010 gjordes en genomgång av alla ärenden som låg i balans hos trafikgruppen, däribland T31409-09. Eftersom fordonsägaren då ännu inte hade hört av sig skickades den 27 maj 2010 ytterligare ett brev till denne. Den 16 juni 2010 tog fordonsägaren kontakt med trafikgruppen och önskade få fler upplysningar om händelsen. Detta resulterade i att föraren av taxibilen den 21 juni 2010 kunde identifieras. Taxiföraren kallades sedan den 7 juli 2010 till förhör. Ärendet slutredovisades till åklagare den 9 juli 2010 som en s.k. förenklad utredning enligt

text: 23 kap. 22 § rättegångsbalken

text: . Den 4 augusti 2010 har åklagare lämnat ytterligare direktiv i ärendet och hemställt om att nytt förhör samt ny delgivning ska ske med den misstänkte. Detta avseende gärningen att ha kört om ett annat fordon på höger sida trots att detta inte varit tillåtet. Ärendet ska sedan slutredovisas enligt

text: 23 kap. 18 § rättegångsbalken

text: Efter att ha redogjort för den rättsliga regleringen gjorde polismyndigheten följande bedömning.

text: Polismyndigheten finner i likhet med Söderorts polismästardistrikt att det inte är godtagbart att några utredningsåtgärder inte vidtogs under cirka åtta månader. Polismyndigheten konstaterar vidare att ärendet borde ha kunnat slutföras under betydligt kortare tid. Polismyndigheten beklagar att

text: rättegångsbalkens

text: skyndsamhetskrav inte efterlevts i detta ärende och att ärendet dragit ut på tiden. Polismyndigheten gör bedömningen att det är oacceptabelt att ett ärende som det aktuella pågår under så lång tid utan att avslutas. Polismyndigheten har till JO i tidigare ärenden redovisat vilka åtgärder myndigheten vidtagit för att öka effektiviteten i brottsutredningsverksamheten i syfte att korta handläggningstider och öka andelen uppklarade brott. Oaktat dessa åtgärder har arbetssituationen vid trafikgruppen vid Söderorts polismästardistrikt som framkommit i aktuellt ärende uppvisat stora brister. Polismyndigheten har tagit del av vad Söderorts polismästardistrikt nu anfört dels beträffande vidtagna åtgärder under våren 2010, dels gällande personalförstärkningar, dels gällande balanskommission och dels övriga åtgärder som vidtas.

text: Polismyndigheten kan vidare konstatera att chefen för trafikgruppen ställer sig positiv till vidtagna åtgärder. Polismyndigheten gör bedömningen att de åtgärder Söderorts polismästardistrikt redovisat för att förbättra utredningsläget vid trafikgruppen tillsammans med det pågående arbetet i myndigheten med att öka effektiviteten i brottsutredningar torde vara tillräckliga för att en situation med långa handläggningstider vid trafikgruppen ska kunna förhindras. Avslutningsvis vill polismyndigheten beklaga att handläggningen av det aktuella ärendet dragit ut på tiden och framhåller att myndigheten ser allvarligt på att förundersökningar blir liggande under långa perioder utan att åtgärder vidtas i dem. AA yttrade sig över remissvaret och påpekade bl.a. att polismyndigheten borde ha en ”trafikdelare”, dvs. en person som tidigt avgör vilka ärenden som kräver stora utredningsresurser och vilka ärenden som kan utredas snabbt. På så sätt skulle man undvika att ärenden som kräver få utredningsåtgärder blir outredda för att de hamnar sist i kön bakom större ärenden.

text: Bedömning

text: En förundersökning ska enligt

text: 23 kap. 4 § andra stycket rättegångsbalken

text: bedrivas så skyndsamt som omständigheterna medger. Finns det inte längre skäl att fullfölja förundersökningen ska den läggas ned.

text: I det nu aktuella ärendet gjordes polisanmälan i september 2009. Efter vissa inledande åtgärder vidtogs inga ytterligare utredningsåtgärder förrän i slutet av maj 2010. Ärendet låg således obearbetat under cirka åtta månaders tid. En så utdragen handläggningstid är naturligtvis inte förenlig med

text: rättegångsbalkens

text: krav på skyndsamhet.

text: Som förklaring till den långa handläggningstiden har i huvudsak hänvisats till bristande resurser och till en mycket ansträngd arbetssituation vid den berörda trafikgruppen (se särskilt bilagorna 1-2). Jag är väl medveten om Stockholmspolisens bekymmersamma situation vad gäller utredningar av s.k. mängdbrott, men har också förstått att flera åtgärder redan har vidtagits i en strävan att förbättra denna. Det är därför något oroväckande att nu konstatera att även den berörda trafikgruppen brottas med stora problem och att Söderortspolisen först på senare tid – efter JO:s remiss i ärendet – synes ha tagit tag i situationen på allvar. Som framgått har ju polismästardistriktet nyligen beslutat att vidta ett antal åtgärder för att minska balanserna och förbättra utredningsläget vid trafikgruppen, t.ex. genom att inrätta en balanskommision under hösten 2010 och göra vissa mer permanenta personalförstärkningar. Detta är givetvis gott och väl även om åtgärderna naturligtvis borde ha genomförts tidigare. Som jag upprepade gånger framhållit är en väl fungerande utredningsverksamhet av grundläggande betydelse för allmänhetens förtroende för polisen. Jag utgår från att myndighetens ledning följer upp verksamheten vid trafikgruppen för att säkerställa att den framledes bedrivs på ett effektivt och rättssäkert sätt.

text: Polismyndigheten förtjänar kritik för det inträffade.

text: Vad som i övrigt förekommit i ärendet föranleder inte någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas. – – –

text: Bilaga 1

text: Söderortspolismästardistrikts (polismästaren EE) synpunkter Av utredningen framgår att ärendet efter de första inledande åtgärderna låg i balans i knappt åtta månader innan ytterligare utredningsåtgärd vidtogs. Den långa handläggningstiden beror på att trafikgruppen under en tid haft en väldigt ansträngd arbetsbelastning, vilket medfört att utredarna tvingats prioritera ärenden med personskada eller dödsfall som följd samt ärenden med kända gärningsmän, vilket ärende T31409-09 inte tillhörde. Ledningen har känt till situationen och med anledning av det togs under hösten 2009 beslut om att anställa ytterligare en utredare på trafiken. Det var dock ingen behörig som sökte tjänsten. Några ytterligare försök att rekrytera ny personal till trafikgruppen gjordes inte, då distriktet har varit tvungen att prioritera rekrytering av nya utredare till kriminalavdelningen pga. de stora balanser som har funnits där.

text: För att komma tillrätta med balanserna på trafikgruppen utsåg biträdande distriktschefen i mars 2010 en särskild projektledare med uppdrag att göra en snabb genomlysning av trafikutredningar, vilket resulterade i en skrivelse med förslag på åtgärder. I samband med detta gjordes, efter beslut av chefen för trafikgruppen, en större satsning med hjälp av yttre personal för att få ner ärendena som låg i balans, vilket medförde att ärendebalanserna minskade med drygt trehundra ärenden under den tiden. Då det kom till ledningens kännedom att det rådde oklarhet på trafikgruppen om vem som ansvarade för trafikutredningar, fattade biträdande distriktschef under våren 2010 beslut om att all trafikverksamhet ska tillhöra trafikgruppen, vilket innebär att utredningsverksamheten numera är en del av ordningsavdelningen.

text: Även med beaktande av den ansträngda arbetssituationen på trafikgruppens utredningsverksamhet anser polismästardistriktet att det inte är godtagbart att några utredningsåtgärder inte vidtagits i ärendet på cirka åtta månader. Ärendet kan inte anses ha handlagts med sådan effektivitet och skyndsamhet som föreskrivs i

text: 23 kap. 4 §

text: RB, vilket distriktet beklagar.

text: Chefen för ordningsenheten har i samråd med polismästaren och biträdande distriktschefen kommit fram till ett antal åtgärder som ska vidtas för att minska balanserna och förbättra utredningsläget på trafikgruppen. Dessa har sammanfattats i ett beslutsprotokoll daterat den 21 juni 2010, som bifogas detta yttrande. En ny förundersökningsledare tillsätts från och med den 1 augusti 2010, och det ska göras en intern rekrytering i Söderort av en trafikutredare. Rekrytering av ytterligare en förundersökningsledare ska övervägas av polismästaren. Under hösten kommer en balanskommission bestående av en förundersökningsledare och tre utredare utses för att under tre månader gå igenom ärenden som ligger i balans. Trafikärendena ska numera ingå i de s.k. masskallelser som kriminalavdelningen genomför. I ett långsiktigt perspektiv ska det tas fram rutiner som innebär att trafikpoliser i yttre

text: tjänst under viss tid, beroende på säsong, arbetar med utredningsverksamhet. Samtliga dessa åtgärder ska förhoppningsvis minska ärendebalanserna på trafikgruppen och förhindra en upprepning av det inträffade. – – –

text: Bilaga 2

text: Chefens för trafikgruppen, kriminalinspektören CC, upplysningar Under tiden mellan den 1 januari 2010 till den 22 juni 2010 har det kommit in 2662 ärenden. Av dessa är 596 inte redovisade varav 325 är från år 2010. Det visar att drygt 2100 ärenden har redovisats hittills under 2010.

text: Utredningssidans personal vid trafikgruppen består i dagsläget av en polisiär förundersökningsledare och en civilanställd utredare. Till sin hjälp har de under aktuell period haft hjälp av en nybliven polisassistent och en lite äldre polisman som gjort sin utredningstid hos oss inför kommande inspektörstjänst. Utöver dessa finns en polis och tre civilanställda personer som sköter diarieföring, registrering och hantering av ordningsbot.

text: Under februari månad gjordes en större satsning med hjälp av den yttre personalen för att utreda ärenden som låg i balans. Detta resulterade i att ärendebalanserna minskade med drygt trehundra under den tiden.

text: Situationen har under de senaste åren varit mycket bekymmersam och ansträngd för utredarna. Jag har framförallt 2009 försökt att få ett tillskott av både polisiära och civila utredare till gruppen. I november överlämnades en skrivelse till dåvarande chefen för ordningsenheten om hur arbetssituationen var, och hur den egentligen skulle behöva se ut.

text: Under våren 2010 gjordes en genomlysning av utredningsverksamheten vid trafikgruppen. Arbetet utfördes av polisinspektör FF vid distriktets kriminalenhet. Utredningen överlämnades till biträdande distriktschefen vilket resulterade i ett positivt besked: trafikgruppens utredningsverksamhet tillhör ordningsavdelningen.

text: Detta innebär att det fortsättningsvis inte finns några tvivel om varifrån personalförsörjningen skall hämtas ifrån. Förhoppningen är att den blivande numerären av utredningsverksamheten kommer att uppgå till det antal som finns nämnt i bifogad skrivelse.

text: Under hösten kommer en balanskommission bestående av en FU-ledare och 3-4 poliser tillsättas för att under tre månader gå igenom ärenden i balans. Beslutsprotokoll är upprättat av nuvarande chefen för ordningsenheten i samråd med polismästaren och biträdande polismästaren.

text: Ytterligare en förbättring för utredningsverksamheten vid trafikgruppen är att tjänsten som FU-ledare tillsätts from den 1 augusti då den nuvarande går i deltidspension.

text: För att få ytterligare genomslag när det gäller redovisning av ärende kommer utredningskvällar att genomföras med jämna mellanrum. Till hjälp för utredarna vid dessa tillfällen kommer även den yttre personalen att finnas tillgänglig.

text: Förundersökningsledarens, polisinspektören BB, upplysningar Det stora problemet är bristen på fasta utredare. Eftersom handläggningen av trafikärenden inte sker i DUR blir inkörningstiden för nya medarbetare längre. De polisassistenter som förstärkt utredningssidan har fått ägna halva tiden åt introduktion i handläggningen. När de sedan kunnat arbeta effektivt har de försvunnit till annan verksamhet och vi har fått nya medarbetare och fått börja om. Dessutom har flera personer tillfälligt placerats på gruppen på grund av sociala och rehabiliteringsskäl. Detta har inte bidragit till att utredningsverksamheten ökat i tempo. Eftersom det endast finns två ordinarie FU-ledare/utredare på gruppen har detta tagit deras tid i anspråk. Flera tillfälliga nödlösningar har resulterat i att halvfärdiga ärenden blivit liggande när utredarna lämnat gruppen.

text: Nuvarande organisation är mycket sårbar. Om det kommer in ärenden med hög prioritet tvingas man lägga allt annat åt sidan. Under våren har detta inträffat ett antal gånger. Under våren har det inträffat 12 dödsolyckor i Stockholms län. Fyra av dessa har inträffat i Söderort.

text: Vid flera tillfällen har personalproblematiken framförts. Jag har fått uppfattningen att ledningen tycker som vi att minimibemanning är en FU-ledare och två polisiära utredare varav en är godkänd att svara som FU-ledare. Därutöver två civila utredare samt två assistenter för arkivering, diarieföring, kopiering, handläggning av a-diarieärenden, registrering av ordningsbot samt i övrigt förekommande administrativa uppgifter.