avgjordAv: Hans Ragnemalm

nyckelord: Anmälan Part

title: Anmälan mot dåvarande Luftfartsstyrelsen m.fl. angående handläggningen av ett ärende om flygverksamhet på en grannfastighet

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan till JO klagomål mot dåvarande Luftfartsstyrelsen m.fl. Klagomålen avsåg handläggningen av ett ärende om flygverksamhet på en grannfastighet som störde honom.

text: Av anmälan framgick bl.a. följande.

text: AA hade till Luftfartsstyrelsen anmält att hans granne anlagt två flygplatser intill hans tomt, varav en 9 m från hans sovrumsfönster. Luftfartsstyrelsen besiktigade platsen men kallade enbart markägaren, inte honom, till förrättningen. Styrelsen förde vid tillfället inte heller något protokoll och mätte inte heller avstånden till hans tomt och sovrumsfönster. Man förbisåg även förekomsten av luftfartsrelaterade installationer i form av landningsikoner och vindstrut. Luftfartsstyrelsen har i sitt beslut den 6 februari 2008 och i sitt svar den 17 april 2008 dolt fakta.

text: Verksamheten polisanmäldes också men polisen gjorde ingen egen utredning och vidtog inte några åtgärder för att den skulle upphöra.

text: Till anmälan var handlingar i ärendet fogade liksom vissa filmsekvenser.

text: Utredning

text: Handlingarna i Luftfartsstyrelsens ärenden LS 2007-2189 och 2008-1219 hämtades in.

text: Klagomålen remitterades därefter till Transportstyrelsen, som efter avvecklingen av Luftfartsstyrelsen den 1 januari 2009 övertagit ansvaret för bl.a. tillsynen på transportområdet. Styrelsen anmodades att göra en utredning och yttra sig över AA:s anmälan och handläggningen av Luftfartsstyrelsens ärende dnr LS 2007- 2189. Yttrandet skulle främst avse hur ärendet handlagts i förhållande till AA.

text: Transportstyrelsen, genom generaldirektören BB, gav som svar in ett yttrande från styrelsens luftfartsavdelning av vilket framgick följande.

text: Luftfartsavdelningens yttrande

text: Redogörelse för ärende LS 2007-2189 Den 3 april 2007 inkom AA med en skrivelse angående klagomål rörande flygverksamhet på grannfastigheten. I skrivelsen anges bland annat att grannen CC har anlagt landningsbanor som medför olägenheter för AA och i skrivelsen önskas ett flygförbud för grannen alternativt ett flygförbud ovanför och kring AA:s tomt. I skrivelsen framförs också skadeståndsanspråk. Den 4 maj 2007 skickar Luftfartsstyrelsen en skrivelse till AA där han informeras att hans skrivelse har mottagits och att handläggningen av ärendet har påbörjats. Dessutom ombeds AA precisera sina skadeståndsanspråk. Enligt en tjänsteanteckning den 14 maj 2007 meddelar AA att skadeståndsanspråken inte är riktade mot staten utan mot grannen CC varvid Luftfartsstyrelsens handläggare informerar att han kan vända sig till närmaste tingsrätt angående skadeståndsfrågan. Vad gäller övriga delar av AA:s skrivelse uppfattade Luftfartsstyrelsen den som ett klagomål mot den flygverksamhet som pågått på grannfastigheten. Luftfartsstyrelsen startade därför en utredning huruvida de utpekade landningsplatserna behövde inrättas som enskild flygplats i enlighet med

text: 60 § luftfartsförordningen (1986:171)

text: samt huruvida flygverksamheten som ägt rum ovanför och på aktuella fastigheter i övrigt krävde några åtgärder från myndighetens sida. Under ärendet har Luftfartsstyrelsen vidtagit en rad åtgärder för att få in nödvändigt och tillräckligt material i utredningen. Exempelvis har yttrande begärts in från CC som utpekats som ansvarig för flygningarna och flygverksamheten. De uppgifter som CC har lämnat genom yttrande, fotografier m.m. skiljer sig från de uppgifter som AA lämnat. I syfte att verifiera hur det aktuella markområdet har varit utformat och huruvida området behöver inrättas som enskild flygplats har Luftfartsstyrelsen besökt platsen vid två tillfällen. Det första besöket skedde den 12 juni 2007 då ett kort besök av platsen genomfördes av en flygplatsinspektör i anslutning till ett annat uppdrag. Innan beslut i ärendet fattades genomfördes också en inspektion av området den 15 november 2007 av ansvarig handläggare och två flygplatsinspektörer. Vid inspektionen noterades inga luftfartsrelaterade installationer eller anläggningar förutom tre klippta grässtråk. Något särskilt inspektionsprotokoll fördes dock inte vid tillfället eftersom den enhet vid Luftfartsstyrelsen som handlade ärendet på den tiden inte förde besiktningsprotokoll vid enklare inspektioner. Numera är det praxis hos Luftfartsavdelningen att alla inspektioner och liknande förrättningar dokumenteras. Luftfartsstyrelsen genomförde också bedömningar av bland annat den filmsekvens som AA skickat in. För att myndigheten generellt sett ska kunna utreda vidare eller vidta åtgärder mot befälhavare som flyger vårdslöst eller farligt, krävs att luftfartygen och/eller piloten kan identifieras alternativt ertappas på bar gärning. CC, som av AA utpekas som ansvarig för flygningarna, har ansett att filmen varit manipulerad och förnekat att han genomfört flygningarna. Luftfartsstyrelsens initiala bedömning av de inspelade flygningarna var att flygsäkerheten var eftersatt i samband med start och landning dock med reservation för eventuella manipulationer i filmen med hänsyn till zoomning, vinklar etcetera. Luftfartsstyrelsen har dock under ärendets gång inte kunnat bedöma om befälhavarna på filmsekvenserna har brutit mot regelverket och vem som i så fall gjort sig skyldig till detta eftersom luftfartygens registrering inte framgår av filmen. Luftfartsstyrelsen kontaktade också polisman DD som hade avlagt ett besök på den aktuella platsen. Enligt en tjänsteanteckning från samtalet med DD den 22 november 2007 fanns det enligt DD inte något som styrker brott mot luftfartens bestämmelser. Luftfartsstyrelsen har därför i denna del stannat vid att påminna markägaren, det vill säga CC, om vilka skyldigheter som en befälhavare har vid start- och landning och vilka regler som är tillämpliga. Enligt CC:s yttrande har han efter flygningarna på filmsekvensen förbjudit och informerat flygklubbar och andra att använda hans start- och landningsbanor. Förutom ovanstående har uppgifter och information inhämtats och inkommit från Bygg- och miljönämnden i Svedala kommun samt Länsstyrelsen. Dessutom har ytterligare uppgifter inkommit från både AA och CC.

text: Den 5 februari 2008 fattade Luftfartsstyrelsen beslut i ärendet. Luftfartsstyrelsen beslutade att landningsbanorna som fanns på CC:s fastighet inte behövde inrättas i enlighet med

text: 60 § luftfartsförordningen

text: . I beslutet till CC påminner myndigheten också om vilket ansvar en befälhavare har vid start och landning samt att vid eventuella ändringar i flygverksamheten eller av landningsbanorna kan krävas en ny prövning av myndigheten. Samtidigt bedömde Luftfartsstyrelsen att det för tillfället inte behövde vidtas ytterligare åtgärder i ärendet. Den 6 februari 2008 informerades AA om Luftfartsstyrelsens beslut och vilka åtgärder som Luftfartsstyrelsen vidtagit i ärendet. Ärende LS 2007-2189 avslutades därefter.

text: Fortsatta kontakter med AA med anledning av ärendet Eftersom AA ansåg att en del av de synpunkter och frågor som framfördes i ärende LS 2007-2189 förblev obesvarade, inkom han med en ny skrivelse den 28 februari 2008 (LS 2008-1219) där han, så som Luftfartsstyrelsen uppfattade skrivelsen, önskar förtydliganden och en förklaring av Luftfartsstyrelsens beslut i ärende LS 2007-2189 genom att få svar på 18 frågor. Luftfartsstyrelsen besvarade frågorna den 17 april 2008. Den 19 juni 2008 inkommer AA med en ny skrivelse (LS 2008-3447) där han önskar att Luftfartsstyrelsens generaldirektör ska underteckna ett förtydligande och ta ansvar för medarbetarnas beslut. Luftfartsstyrelsen besvarar skrivelsen den 2 juli 2008.

text: Luftfartsavdelningens inställning Luftfartsavdelningens uppfattning är att Luftfartsstyrelsen har utrett ärendet tillräckligt och så fullständigt som erfordras. Som angivits ovan begärdes uppgifter in från CC, uppgifter inhämtades från andra myndigheter, de inlämnade filmerna har granskats och bedömts. Luftfartsstyrelsen besökte dessutom platsen vid två tillfällen för att säkerställa de faktiska omständigheterna (exempelvis huruvida det fanns luftfartsrelaterade installationer) innan beslut fattades. Någon kontrollmätning av avstånd mellan sovrumsfönster till landningsbanorna bedömdes inte vara nödvändig för ärendet. AA:s påståenden att Luftfartsstyrelsen skulle ha misskött ärendet stämmer således inte. Vad gäller termerna privat och enskild flygplats så är det enligt Luftfartsavdelningen oklart vad Luftfartsverket i sin rapport 2004 kan ha avsett med ”privat flygplats”. Luftfartsstyrelsen har i vart fall bedömt, mot bakgrund av det underlag som inkommit och den inspektion som vidtogs på platsen, att landningsbanorna i fråga inte är att betrakta som enskild flygplats. Luftfartsstyrelsen har i ärendet också utrett de flygningar som framgår av AA:s filminspelningar. Myndigheten kunde dock inte med säkerhet fastställa befälhavarnas eller luftfartygen identitet eller vem som eventuellt brutit mot regelverket. Luftfartsavdelningens inställning och bedömning är att myndigheten utrett klagomålsärendet så fullständigt som krävs och att utredningsskyldigheten i ärendet har uppfyllts. Vad gäller de kontakter som har skett mellan Luftfartsstyrelsen och Länsstyrelsen i Skåne respektive Polisen vill Luftfartsavdelningen förtydliga att Luftfartsstyrelsen aldrig har påstått att något beslut har fåtts av Länsstyrelsen eller Polisen. Däremot har Luftfartsstyrelsen enligt tjänsteanteckningar från den 22 november 2007 fått information från EE på Länsstyrelsen i Skåne att han tolkar det som att det inte finns grund att ändra i bygg- och miljönämndens beslut eftersom det låga antalet rörelser inte kan anses vara så störande att flygverksamheten ska förbjudas. Luftfartsstyrelsen var också i kontakt med polisman DD som hade besökt den aktuella platsen. Enligt en tjänsteanteckning från samtalet med DD den 22 november 2007 finns det enligt DD inte något som styrker brott mot luftfartens bestämmelser. Vad gäller myndighetens serviceskyldighet så har Luftfartsstyrelsen informerat AA om ärendets utveckling och därefter informerat om myndighetens beslut. AA har också fått ta del av de handlingar i ärendet han begärt, visserligen med viss fördröjning (se nedan). Luftfartsstyrelsen svarade också på AA:s frågor när han efter att ärendet avslutats önskade förtydliganden och förklaringar. Möjligtvis har vissa skeenden av handläggningen av ärendet och frågorna dragit ut på tiden. Ärendet startades i april 2007 och avslutades i februari 2008. En förklaring till den relativt långa handläggningstiden är att frågan om eventuellt inrättande av enskild flygplats inte uppkommit på liknande sätt tidigare. Luftfartsstyrelsen hade

text: därför ingen tidigare tillämpning eller bedömning att stödja sig på. Dessutom inkom det relativt mycket motstridigt material från de inblandade under ärendets gång vilket har komplicerat ärendet och medfört en lång handläggningstid. I efterhand kan dock konstateras två åtgärder under handläggningen av ärendet som enligt Luftfartsavdelningen inte skett tillfredsställande. Det rör sig om bristande dokumentation vid den inspektion som genomfördes 15 november 2007. Något särskilt inspektionsprotokoll fördes inte vid tillfället eftersom den enhet vid Luftfartsstyrelsen som handlade ärendet på den tiden inte förde besiktningsprotokoll vid enklare inspektioner. Inte heller någon annan dokumentation av inspektionen har skett. Rutinerna har sedermera förbättrats och numera dokumenteras alla inspektioner och liknande förrättningar genom en inspektionsrapport eller annan dokumentation. AA har således rätt i sin anmälan att dokumentation saknas för inspektionen som genomfördes den 15 november 2007. Den andra bristen som Luftfartsavdelningen har upptäckt vid utredningen är att utlämnandet av handlingar vid ett tillfälle inte skedde skyndsamt. AA inkom den 20 augusti 2007 med följande begäran: ”Om inkomna handlingar från CC inte automatiskt skickas till mig, önskar jag ta del av dessa med möjlighet att yttra mig innan ni fattar ert beslut”. Luftfartsstyrelsen uppfattade hans skrivelse som att tidsaspekten inte var det väsentliga utan fick uppfattningen att det centrala var att han fick ta del av handlingarna innan beslut i ärendet fattades. Luftfartsstyrelsen kontaktade dock inte AA för att få ett förtydligande. Istället påminde AA om sin begäran den 10 september 2007. Luftfartsstyrelsen lämnade ut handlingarna den 17 september 2007. Handlingarna har, enligt Luftfartsavdelningens uppfattning, inte lämnats ut skyndsamt. Visserligen rådde det stor arbetsbelastning vid tidpunkten men utlämnandet har ändå tagit för lång tid. Luftfartsstyrelsen genomförde under 2007- 2008 en utbildning i offentlighet och sekretess för alla anställda bland annat i syfte att öka kunskaperna om utlämnande av allmän handling. De brister i ärendet som har redovisats har emellertid, enligt myndighetens uppfattning, inte påverkat ärendets utgång. Avsaknaden av dokumentation vid inspektionstillfället har inte påverkat det faktum att myndigheten de facto gjort ett besök på platsen för att utreda landningsbanorna och omgivningen. Dröjsmålet med att utlämna de allmänna handlingarna har inte heller inverkat i utredningen eller bedömningen av ärendet.

text: Sammanfattning Sammanfattningsvis kan luftfartsavdelningen konstatera att den inspektion som genomfördes 15 november 2007 har dokumenterats bristfälligt samt att utlämnandet av allmänna handlingar vid ett tillfälle inte har skett skyndsamt. Enligt Luftfartsavdelningens uppfattning har dessa felaktigheter inte påverkat utredningen eller bedömningen i ärende LS 2007-2189. Luftfartsavdelningens inställning är att Luftfartsstyrelsen i övrigt har uppfyllt sin utredningsskyldighet och serviceskyldighet gentemot Jörgen . Transportstyrelsen vill också betona att myndigheten har ett kontinuerligt ansvar för att utöva tillsyn över den civila luftfarten. Detta innebär att myndigheten kan vidta ytterligare tillsynsåtgärder mot exempelvis certifikatinnehavare eller andra när behov uppstår eller om nya uppgifter inkommer.

text: AA kommenterade remissvaret och framförde även ytterligare klagomål. Till kompletteringen hade han fogat bl.a. en dom den 20 maj 2009 från Växjö tingsrätt, miljödomstolen (mål nr M 2550-08). Av domen framgick att tingsrätten med stöd av

text: miljöbalken

text: förelagt grannen att vidta vissa skyddsåtgärder och begränsningar av flygverksamheten.

text: Bedömning

text: JO:s granskning är av rättslig art och avser främst en kontroll av att myndigheterna har följt de regler som gäller för förfarandet. JO kan dock inte ändra eller upphäva

text: myndigheters beslut. Mot den bakgrunden har granskningen i ärendet inte avsett vare sig flygverksamheten som sådan eller de val av tillsynsåtgärder som myndigheterna träffat. I sak har verksamheten dessutom blivit föremål för prövning enligt

text: miljöbalkens

text: olägenhetsregler, vilket framstår som mest adekvat i sammanhanget.

text: I sin dom har miljödomstolem vitsordat, att AA haft fog för sina klagomål. AA har också intygat, att han genom domen fått sina klagomål tillgodosedda. Mot denna bakgrund saknas tillräckliga skäl att gå vidare med ärendet hos JO på sätt AA begärt. Jag begränsar mig därför till att med utgångspunkt i de framförda klagomålen anföra några synpunkter på dåvarande Luftfartsstyrelsens handläggning av det ärende som avsåg inrättande av flygplats.

text: Vad gäller AA:s kritik mot att han inte kallats till inspektionsförrättning, som hållits på den aktuella fastigheten, vill jag påpeka att en anmälare som regel inte anses ha ställning som part och därmed inte heller behöver kallas till en sådan förrättning. I detta fall har AA visserligen varit berörd av verksamheten, men ärendet hos Luftfartsstyrelsen avsåg primärt inte frågan om eventuella olägenheter för närboende utan huruvida verksamheten var tillståndspliktig. I det avseendet kan AA inte anses berörd på ett sådant sätt att han kunnat hävda rätt att närvara.

text: Transportstyrelsen har vid sin utredning av klagomålen konstaterat att den inspektion som genomfördes på plats borde ha dokumenterats. Underlåtenheten förklaras av de då tillämpade rutinerna hos myndigheten. Med hänsyn till att rutinerna uppges vara ändrade så att alla inspektioner och liknande förrättningar numera dokumenteras, finns inte anledning till någon ytterligare åtgärd med anledning av klagomålen i den delen.

text: Med detta är ärendet avslutat.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Thomas Norling

nyckelord:
Allmänna handlingar
Rättidsprövning
Överklagande

publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Hässelby-Vällingby stadsdelsnämnd i Stockholms kommun bl.a. för hanteringen av ett överklagande

org: jo

sammanfattning: Hässelby-Vällingby stadsdelsnämnd avvisade en kvinnas överklagande av ett biståndsbeslut som för sent inkommet. JO uttalar att ett beslut om att avvisa ett överklagande av ett biståndsbeslut på grund av att överklagandet har kommit in för sent förutsätter att myndigheten har kännedom om när den enskilde fick del av beslutet. I det aktuella fallet hade nämnden inte använt sig av delgivning när den underrättade kvinnan om avslagsbeslutet, och utredningen gav inte stöd för att nämnden på annat sätt fått kännedom om när kvinnan tagit del av beslutet. Enligt JO saknade nämnden därmed nödvändigt underlag för ställningstagandet att överklagandet hade kommit in för sent. Nämnden får kritik för hanteringen. En part ska underrättas om hur han eller hon kan överklaga ett biståndsbeslut. Det finns inget krav på att en överklagandehänvisning ska framgå av själva beslutet. JO har dock uttalat att en sådan alltid bör fogas till beslutet. Enligt JO är det också lämpligt att myndigheten i ett avslagsbeslut anger att en överklagandehänvisning har fogats till beslutet. Detta i syfte att tydliggöra överklagandemöjligheten för den enskilde. I beslutet gör JO även vissa uttalanden om en myndighets skyldighet att bevaka en enskild tjänstemans e-postbrevlåda under hans eller hennes frånvaro.

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan till JO klagade AA på socialtjänsten inom Hässelby-Vällingby stadsdelsförvaltning i Stockholms kommun. Han uppgav bl.a. att socialtjänsten hade avvisat hans mor BB:s överklagande av ett biståndsbeslut trots att överklagandet hade kommit in i rätt tid. Han anförde också att socialtjänsten inte hade hanterat ett mejl där han ställde frågor och även begärde att få ta del av vissa handlingar i BB:s ärende.

type: stycke

text: Utredning

text: JO lånade in vissa handlingar från socialtjänsten. Därefter begärde JO att Hässelby-Vällingby stadsdelsnämnd i Stockholms kommun skulle yttra sig över vad AA hade uppgett i sin anmälan om handläggningen av BB:s överklagande och om hanteringen av de mejl som han hade skickat till myndigheten.

text: Stadsdelsnämnden anförde i ett remissvar bl.a. följande:

text: Ärendet

text: BB […] ansökte den 28 februari 2017 hos Hässelby-Vällingby stadsdelsförvaltning om ekonomiskt bistånd till elskuld, total belopp 11 326 kr. Förvaltningen beslutade den 13 mars att avslå ansökan. Avslagsbeslut och skriftlig besvärshänvisning skickades samma dag till BB:s folkbokföringsadress enligt förvaltningens rutin. Den 6 april 2017 inkom till förvaltningen en överklagan gällande avslagsbeslut daterat 13 mars 2017. Den 11 april bedömde förvaltningen att avvisa överklagan eftersom den hade inkommit tre veckor efter att beslut fattats, vilket är tiden för överklagan. Ett beslut om att avvisa överklagan togs den 11 april 2017. BB har inte överklagat avvisningsbeslutet. Förvaltningens rutin är att alltid bifoga besvärshänvisning till avslagsbeslut och avvisningsbeslut. BB:s son, AA, har den 24 april 2017 till avdelningschef […] i mejl begärt att få ta del av handlingar som lämnats till förvaltningen (dvs. ansökan om el skuld och överklagan gällande beslut dat 13 mars 2017). AA och BB har efter påminnelse i maj inte fått svar på sin begäran. Avdelningschef […] avslutade sin tjänst den 25 april 2017. Eventuella mejl från anmälaren har inte registrerats i anmälarens mors ärende.

text: Förvaltningens synpunkter och förslag

text: Förvaltningen har granskat handläggningen och står fast att det inte föreligger brister i hantering av delgivning beträffande avvisningsbeslut. Förvaltningens rutin är att alltid bifoga en besvärshänvisning till alla avslagsbeslut, inkl. avvisningsbeslut. Beträffande hantering och registrering av mejl som skickades till [avdelningschefen] efter avslutad anställning, konstaterar förvaltningen att det föreligger brist i det enskilda fallet. Eventuella mejl från anmälaren kom inte till överordnad ansvarig kännedom och har inte registrerats i anmälarens mors ärende. Förvaltningen beklagar detta.

text: Föredraganden hos JO kontaktade avdelningschef CC för att hämta in ytterligare upplysningar. Han uppgav följande:

text: Avslagsbeslutet delgavs samma dag i enlighet med rutin. Tidsfristen började gälla samma dag. Överklagan inkom 6 april 2017. Förvaltningen bedömde den 11 april att överklagan hade inkommit för sent. Därför avvisades överklagan den 11 april 2017. Beslut om avvisning delgavs samma dag, i enlighet med förvaltningens rutin (rutin från Försörjningsstödstödsenheten).

text: Föredraganden frågade därefter om rutinen för delgivning och hur BB hade delgetts beslutet i det aktuella fallet. Enhetschef DD lämnade skriftliga upplysningar och anförde bl.a. följande:

text: Rutinen för delgivning är att beslut sänds per post samma dag som det fattats, det finns ingen särskild skriftlig rutin som beskriver detta. I det aktuella fallet har beslut delgivits per post som postats samma dag som beslutet fattades 13 mars 2017. Med normal postgång antas personen fått ta del av beslutet 1-2 dagar därefter.

text: AA kommenterade remissvaret och de lämnade upplysningarna. Han uppgav bl.a. att han fortfarande inte hade fått ta del av några handlingar i BB:s ärende.

text: Bedömning

text: Prövningen av om överklagandet kommit in i rätt tid En ny förvaltningslag (

text: ) trädde i kraft den 1 juli 2018. Vid tidpunkten för nämndens handläggning gällde den tidigare

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: , FL. Jag kommer därför i det följande att hänvisa till bestämmelserna i FL.

text: En part ska underrättas om innehållet i ett beslut (

text: 21 §

text: FL). Om beslutet går parten emot och kan överklagas, ska parten underrättas om hur han eller hon kan överklaga det. Myndigheten bestämmer om underrättelsen ska ske muntligt, genom vanligt brev, genom delgivning eller på något annat sätt. Underrättelsen ska dock alltid ske skriftligt om parten begär det.

text: Ett beslut om bistånd får överklagas till förvaltningsrätten (

text: 16 kap. 3 § socialtjänstlagen

text: [2001:453], SoL). Ett överklagande ska ha kommit in till den myndighet som har meddelat beslutet inom tre veckor från den dag då klaganden fick del av beslutet, och myndigheten prövar om överklagandet har kommit in i rätt tid (23 och 24 §§ FL). Har skrivelsen kommit in för sent, ska myndigheten avvisa den.

text: Socialnämnden kan alltså använda delgivning för att underrätta den enskilde om ett beslut. I

text: delgivningslagen (2010:1932)

text: finns bestämmelser om de olika delgivningssätt som en myndighet kan använda sig av, t.ex. vanlig delgivning (

text: 18 §§

text: ) och förenklad delgivning (

text: 26 §§

text: ). Vid vanlig delgivning skickas beslutet till den enskilde som skriftligen bekräftar mottagandet. Delgivning har skett när han eller hon har tagit emot handlingen. Vid förenklad delgivning får den enskilde först information om att delgivningssättet kan komma att användas i ärendet. Handlingen som ska delges skickas till mottagaren, och närmast följande arbetsdag skickas ett kontrollmeddelande om att handlingen har skickats. Delgivning har skett när två veckor har gått sedan den första handlingen skickades.

text: Ett beslut om att avvisa ett överklagande av ett biståndsbeslut på grund av att överklagandet har kommit in för sent förutsätter att myndigheten har kännedom om när den enskilde fick del av beslutet. Om ett beslut har delgetts går tidpunkten för delfåendet att fastställa, och överklagandefristen räknas då från detta datum. Det finns dock inget krav på att ett biståndsbeslut ska delges. Om delgivning inte har skett och det är oklart när klaganden fick del av beslutet, får överklagandet oftast antas ha kommit in i rätt tid. En närmare undersökning kan dock behövas göras, ifall omständigheterna gör det sannolikt att tiden är överskriden (se JO 2006/07 s. 319, dnr

text: Den 13 mars 2017 avslog nämnden BB:s ansökan om ekonomiskt bistånd. Samma dag skickades avslagsbeslutet till henne i ett vanligt brev. BB överklagade beslutet den 6 april. Nämnden avvisade hennes överklagande den 11 april och angav som skäl för detta att överklagandet hade kommit in för sent.

text: Jag kan konstatera att nämnden inte använde sig av delgivning när den underrättade BB om avslagsbeslutet utan skickade beslutet till henne i ett vanligt brev. Genom detta tillvägagångssätt försäkrade sig nämnden inte om att få uppgift om när BB fick del av beslutet. I utredningen har det inte kommit fram att nämnden på något annat sätt fått kännedom om när BB tog del av beslutet. Nämnden saknade därmed nödvändigt underlag för ställningstagandet att överklagandet hade kommit in för sent. BB:s överklagande borde under dessa förhållanden inte ha avvisats. Nämnden förtjänar kritik för hanteringen.

text: Mot bakgrund av vad som kommit fram i ärendet får jag uppfattningen att nämnden och förvaltningen saknar kännedom om grundläggande bestämmelser om hur tiden för överklagande beräknas. Jag förutsätter att nämnden vidtar nödvändiga åtgärder för att förhindra att överklaganden hanteras felaktigt.

text: Överklagandehänvisning Ett avslagsbeslut ska vara skriftligt. Som jag har redogjort för ovan ska en part underrättas om hur han eller hon kan överklaga ett sådant beslut (

text: 21 §

text: FL). Det finns inget krav på att en överklagandehänvisning ska framgå av själva beslutet. En överklagandehänvisning bör dock alltid fogas till beslutet (se t.ex. JO 2013/14 s. 424, dnr

text: ). Nämnden har uppgett att den alltid fogar en överklagandehänvisning till avslagsbeslut. Jag har inga synpunkter på nämndens hantering. Enligt min mening är det dock lämpligt att myndigheten i ett avslagsbeslut anger att en överklagandehänvisning har fogats till beslutet. Detta i syfte att tydliggöra överklagandemöjligheten för den enskilde. Begäran om att få ta del av handlingar m.m. En myndighet är skyldig att besvara frågor från enskilda så snart som möjligt, och det ska vara möjligt att kontakta myndigheten med hjälp av e-post (4 och 5 §§ FL).

text: Grundläggande regler om allmänna handlingars offentlighet finns i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF). Enligt dessa bestämmelser har var och en rätt att ta del av en handling som förvaras hos en myndighet om den är inkommen till myndigheten eller upprättad där, förutsatt att den inte omfattas av sekretess (2 kap. 1–3 §§ TF). En allmän handling som får lämnas ut ska tillhandahållas genast eller så snart det är möjligt. Det ska ske på stället och utan avgift. Den som begär det har också rätt att mot en fastställd avgift få en kopia av handlingen. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt (se 2 kap. 12 och 13 §§ TF).

text: Besked i en utlämnandefråga bör normalt lämnas samma dag som framställningen har gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om det är nödvändigt för att ta ställning till om ett utlämnande får ske. Om framställningen avser eller kräver genomgång av ett omfattande material kan det vara ofrånkomligt med ytterligare dröjsmål. Om en begäran om att få ta del av en handling helt eller delvis inte kan tillmötesgås, ska den som har gjort framställningen underrättas om detta. Han eller hon ska också informeras om

text: möjligheten att begära myndighetens prövning och att det krävs ett skriftligt beslut av myndigheten för att beslutet ska kunna överklagas (

text: 6 kap. 3 §

text: OSL).

text: Det har av utredningen kommit fram att AA:s mejl den 24 april 2017 med frågor om BB:s ärende och med en begäran om att få ta del av handlingar i ärendet inte togs om hand av förvaltningen på grund av att avdelningschefen, som han skickade mejlet till, avslutade sin anställning hos myndigheten den 25 april 2017.

text: JO har i tidigare beslut uttalat att en myndighet måste ha rutiner som säkerställer att innehållet i en tjänstemans e-postbrevlåda är tillgängligt för myndigheten även under hans eller hennes frånvaro, t.ex. vid semester (se JO 2002/03 s. 497, dnr

text: ). Samma behov av tillgång till en tjänstemans e-postbrevlåda uppstår naturligtvis i ett fall som detta när en tjänsteman avslutar sin anställning hos myndigheten. Myndigheten måste bevaka e-postbrevlådan till dess att e-postkontot har avslutats. Genom att nämnden inte bevakade avdelningschefens e-postlåda fick AA inte något svar på sina frågor, och hans begäran om att få ta del av handlingar handlades inte. Nämnden förtjänar kritik för detta.

text: AA har i sin kommentar över bl.a. remissvaret uppgett att han fortfarande inte har fått ta del av begärda handlingar. Jag förutsätter att nämnden nu har hanterat framställningen.

text: Det som AA i övrigt har anfört leder inte till något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.

type: avgorande


title: Social- och arbetsmarknadsnämnden i Sundbybergs kommun får allvarlig kritik för att ha brustit i handläggningen av två utredningar enligt 11 kap. 1 § SoL bl.a. genom att ha överskridit den tidsfrist som anges i 11 kap. 2 § SoL

sammanfattning: Social- och arbetsmarknadsnämnden i Sundbybergs kommun inledde en s.k. barnutredning enligt 11 kap. 1 § SoL. Efter att utredningen hade pågått i sex månader avslutade nämnden den utan åtgärd. Utredningen var mycket bristfällig enligt nämndens remissvar till JO. Den var inledd på oklara grunder och klargjorde inte om flickans omsorgsbehov var tillgodosedda. Utredningen dokumenterades inte och saknas därmed i skriftlig form. Samma dag som utredningen avslutades inledde nämnden en ny utredning utifrån en kvarstående oro för barnet. Den nya utredningen avslutades nästan sex månader efter att den inletts med ett beslut om att bevilja flickan bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL i viss utsträckning. Enligt 11 kap. 2 § SoL ska en barnutredning bedrivas skyndsamt och vara slutförd senast inom fyra månader. Om det finns särskilda skäl får nämnden förlänga utredningen för en viss tid. Nämnden har ett ansvar för att driva en utredning framåt, och aktiva utredningsåtgärder måste vidtas löpande. Sedan en utredning har genomförts är avsikten att socialtjänsten ska ha bildat sig en uppfattning av förhållandena i det enskilda fallet och av om det finns behov av insatser från myndighetens sida. I beslutet konstaterar JO att det naturligtvis är mycket allvarligt att den första utredningen innehöll ett flertal brister och att den därtill överskridit den lagstadgade tidsfristen. Om utredningen hade handlagts med tillräcklig omsorg borde nämnden ha kunnat bedöma behovet av bistånd redan genom den första utredningen. Nu har nämnden bedrivit två utredningar direkt efter varandra där utredningstiden i båda utredningarna överskridit den lagstadgade tidsfristen. Den sammanlagda utredningstiden, som i detta fall uppgick till ett år, är helt oacceptabel. Nämndens agerande innebar att den inte bara kringgått utan också helt bortsett från bestämmelsen i 11 kap. 2 § SoL. JO riktar i beslutet allvarlig kritik mot nämnden för de brister som angetts ovan.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO klagade AA på socialtjänsten i Sundbybergs kommun med anledning av hur den har handlagt två barnutredningar. Hon anförde bl.a. att socialtjänsten kringgått tidsfristen för en barnutredning genom att inleda en ny utredning samma dag som den tidigare utredningen avslutades.

text: Utredning

text: Inledningsvis lånade JO in och granskade vissa handlingar från socialtjänsten i Sundbybergs kommun.

text: Därefter begärde JO att Social- och arbetsmarknadsnämnden i Sundbybergs kommun skulle yttra sig över det som framfördes i AA:s anmälan till JO om att nämnden hade bedrivit två utredningar om hennes barn i en följd.

text: Social- och arbetsmarknadsnämnden beslutade att som sitt remissvar godkänna ett yttrande som BB, förste vice ordförande i social- och arbetsmarknadsnämndens utskott, hade upprättat. I yttrandet anfördes följande.

text: Redogörelse för handläggningen

text: Socialtjänsten i Sundbyberg har en pågående kontakt med den aktuella familjen. En ny anmälan gällande dottern i familjen registrerades den 2 oktober 2017 efter en uppföljning av den pågående insatsen i form av kontaktfamilj. Beslut fattades fyra dagar senare om att inleda utredning enligt 11 kap. l §

text: Socialtjänstlagen

text: (SoL). Vilken information som framkommit vid uppföljningen och som föranledde beslutet om att inleda en ny utredning framgår inte av dokumentationen. Den 16 april 2018 fattades beslut om att avsluta utredningen utan åtgärd. Anledningen till att utredningen avslutades utan åtgärd var att det inte gick att fatta något beslut utifrån underlaget i utredningen. Beslutet om att avsluta utredningen kommunicerades muntligt till föräldrarna. Samma datum (16 april 2018) fattades ett beslut om att inleda en ny utredning. Utredningen inleddes utifrån en kvarstående oro för om flickans behov var tillgodosedda av föräldrarna. Socialtjänsten gjorde bedömningen att barnets behov och föräldrarnas förmåga att tillgodose dessa behövde utredas vidare. Skyddsbedömningen som gjordes i samband med aktualiseringen visade att det inte förelåg något behov av omedelbart skydd för flickan. Beslut fattades den 18 juni 2018 om att bevilja flickan vård/boende på HVB-hem enligt

text: 4 kap.

text: l § SoL under perioden 18 juni till den 27 augusti 2018. Flickan placerades på utredningshemmet, Vårljus familjecentrum, tillsammans med föräldrarna för utredning av hennes behov och föräldrarnas förmåga att tillgodose behoven. Socialtjänsten såg även ett behov av att utreda föräldrarnas förmåga att samarbeta. Föräldrarna informerades om anledningen till placeringen och vad den syftade till. Placeringen förlängdes utifrån Vårljus önskan fram till den 31 augusti för de skulle hinna fullfölja utredningsuppdraget på ett tillfredsställande sätt. Vårljus redogörelse för den utredning som genomförts på utredningshemmet inkom till socialtjänsten i Sundbyberg den 18 september 2018. Socialtjänstens utredning färdigställdes i oktober 2018. Utredningen byggde till stor del på informationen som framkommit av den utredning som på socialtjänstens begäran genomfördes av Vårljus familjecentrum. Information inhämtades under utredningen även från vårdnadshavare, nätverk och professionella. Beslutsunderlaget kommunicerades skriftligt till föräldrarna den 2 oktober 2018 och beslut fattades den 12 oktober om att avsluta utredningen med åtgärd. Flickan beviljades bistånd enligt

text: 4 kap.

text: l § SoL i form av

text: familjebehandling, umgängesstöd och hemterapeut till en sammanlagd omfattning av 35 timmar per vecka för perioden 18 oktober 2018 till den 31 mars 2019. Ett uppstartsmöte hölls med familjebehandlare den 18 oktober för att planera beviljade insatser och en första uppföljning av insatserna genomfördes den 20 november samma år.

text: Bedömning

text: Den utredning som inleddes under oktober 2017 bedöms av social- och arbetsmarknadsförvaltningen som mycket bristfällig. Utredningen har inte dokumenterats och saknas därmed i skriftlig form vilket förvaltningen ser mycket allvarligt på. Förvaltningen kan konstatera att dokumentationen är mycket bristfällig vilket gör det svårt att följa ärendet. Dokumentationen i ärendet bedöms inte uppfylla de krav som ställs i Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (

text: SOSFS 2014:5

text: ) om dokumentation i verksamhet som bedrivs med stöd av SoL, LVU, LVM och LSS. Den andra utredningen, som inleddes i april 2018, bedöms däremot hålla en god kvalitet, liksom dokumentationen i ärendet, med de undantag som beskrivs nedan. De insatser som beviljades utifrån utredningen är verkställda. Vid en genomgång av ärendet har social- och arbetsmarknadsförvaltningen uppmärksammat att aktualiseringarna, som föranlett de båda utredningarna, har registrerats på ett felaktigt sätt. Aktualiseringarna har registrerats som inkommande anmälningar, vilket är fel, då båda aktualiseringarna har gjorts utifrån socialtjänstens egen oro för barnet. De felaktiga registreringarna har skapat missförstånd då modern bett att få ta del av anmälningarna men fått besked om att dessa inte finns att tillgå. Förvaltningen kan även konstatera att utredningstiden i de båda utredningarna har överstigit fyra månader och att det saknas beslut om förlängd utredningstid vilket innebär att ordinarie handläggningsrutin inte har följts. Att enheten har bedrivit två utredningar i en följd bedöms som en konsekvens av den bristfälliga utredningen som inleddes under 2017. Enheten valde att avsluta den första utredningen med att inleda en ny med syfte att försöka klargöra hur flickans omsorgsbehov var tillgodosedda. Den tidigare utredningen hade inte på ett tillfredsställande sätt kunnat besvara dessa frågor. Anledningen till att enheten valde att inleda en ny utredning var att den första utredningen var inledd på oklara grunder samt att den pågått i över fyra månader och en förlängning av utredningstiden ansågs inte räcka till för att färdigställa utredningen. Social- och arbetsmarknadsförvaltningen ser allvarligt på hanteringen av ärendet. Ett arbete har gjorts inom enheten för att skapa förutsättningar för en rättssäker handläggning och på så sätt förebygga att liknande brister uppstår framöver. Enheten har arbetat aktivt med att säkra personalförsörjningen och har idag en stabilare personalgrupp med ordinarie handläggare på plats. Även gruppledare och seniora handläggare har rekryterats till enheten för att möjliggöra en nära arbetsledning och fungera som stöd till handläggarna i det dagliga arbetet. Enheten har även satsat på kompetensutveckling för handläggarna. Handläggarna har bland annat utbildats i handläggning och dokumentation. Dessa utbildningar erbjuds kontinuerligt och ingår i förvaltningens introduktionsprogram för nyanställda.

text: S.P. har yttrat sig över remissvaret.

text: Bedömning

text: Inledning Jag har i det här ärendet valt att rikta in min granskning på att social- och arbetsmarknadsnämnden bedrivit två s.k. barnutredningar i en följd.

text: Rättslig reglering m.m. En utredning av om socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd eller stöd ska inledas utan dröjsmål. Utredningen ska bedrivas skyndsamt och vara slutförd senast inom fyra månader. Om det finns särskilda skäl får socialnämnden förlänga utredningen för en viss tid (

text: 11 kap.

text: och

text: 2 §§

text: socialtjänstlagen

text: [2001:453], SoL).

text: Den tidsfrist som anges i

text: 11 kap. 2 §

text: SoL är en maximitid inom vilken en utredning ska slutföras. Bestämmelsen har kommit till bl.a. för att undvika att påbörjade utredningar står öppna under lång tid utan att bli ordentligt avslutade (

text: prop. 1996/97:124 s. 109

text: ). I undantagsfall kan socialnämnden fatta beslut om att förlänga utredningstiden. Om det t.ex. i slutet av en barnutredning kommer fram nya uppgifter som kan påverka bedömningen finns det givetvis skäl att överväga om utredningstiden behöver förlängas. Det är dock inte meningen att socialnämnden ska avsluta en utredning och sedan direkt inleda en ny utredning för att förlänga utredningstiden. Fyramånadersfristen blir i sådant fall verkningslös.

text: Nämnden har ett ansvar för att driva en utredning framåt, och aktiva utredningsåtgärder måste vidtas löpande. Sedan en utredning har genomförts är avsikten att socialtjänsten ska ha bildat sig en uppfattning av förhållandena i det enskilda fallet och av om det finns behov av insatser från myndighetens sida. Hanteringen i detta fall Den 6 oktober 2017 inledde nämnden en utredning enligt

text: 11 kap. 1 §

text: SoL. Eftersom något beslut om förlängning av utredningstiden inte fattades skulle utredningen ha avslutats senast den 6 februari 2018. Nämnden avslutade dock utredningen utan åtgärd först den 16 april 2018. Av nämndens remissvar framgår att utredningen var mycket bristfällig. Den inleddes på oklara grunder och klargjorde inte om flickans omsorgsbehov var tillgodosedda. Utredningen dokumenterades inte och saknas därmed i skriftlig form. Det är naturligtvis mycket allvarligt att en utredning innehåller denna typ av brister och att den därtill överskridit den lagstadgade tidsfristen.

text: Samma dag som utredningen avslutades, dvs. den 16 april 2018, fattade nämnden ett beslut om att inleda en ny utredning utifrån en kvarstående oro för om flickans behov var tillgodosedda av föräldrarna. Utredningen avslutades den 12 oktober 2018, dvs. nästan sex månader efter att den inletts, med ett beslut om att bevilja flickan bistånd enligt

text: 4 kap. 1 §

text: SoL i viss utsträckning. Inte heller under denna utredning fattade nämnden något beslut om att förlänga utredningstiden.

text: När nämnden kunde konstatera att den första utredningen hade sådana brister att den inte kunde ligga till grund för någon bedömning av om flickans omsorgsbehov var tillgodosedda, borde nämnden enligt min mening ha fattat ett beslut om att förlänga utredningstiden med någon eller möjligtvis några månader och då prioriterat arbetet med utredningen. Om utredningen hade

text: handlagts med tillräcklig omsorg borde nämnden ha kunnat bedöma behovet av bistånd redan genom den första utredningen. Nu har nämnden i stället bedrivit två utredningar direkt efter varandra där utredningstiden i båda utredningarna överskridit den lagstadgade tidsfristen. Den sammanlagda utredningstiden, som i detta fall uppgick till ett år, är helt oacceptabel. Nämndens agerande innebär att den inte bara har kringgått utan också helt bortsett från bestämmelsen i

text: 11 kap. 2 §

text: SoL.

text: Sammanfattningsvis förtjänar nämnden allvarlig kritik för de brister som angetts ovan. I sitt remissvar har nämnden angett att den har vidtagit åtgärder för att se till att bristerna inte upprepas. Jag ser positivt på detta.

text: Det som S.P. har anfört i övrigt i sin anmälan till JO ger inte anledning till något uttalande från min sida.

text: Ärendet avslutas.