motpart: Tidningsbärarna KB

title: Ifrågasatt missbruk av dominerande ställning - tidningsdistribution

text: Ifrågasatt missbruk av dominerande ställning – tidningsdistribution

text: Distribution inklusive utbärning av dagstidningar i Skåne omhänderhas av Tidningsbärarna KB (TB). TB ägs av fem skånska tidningsföretag. TB distribuerar de skånska morgontidningarna samt icke-skånska tidningar som valt att morgondistribueras i Skåne, s.k. överspridda tidningar, för närvarande Svenska Dagbladet (SvD), Dagens Nyheter (DN) och Dagens Industri (DI).

text: Konkurrensverket har av SvD uppmärksammats på att TB tillämpar väsentligt högre priser mot SvD och övriga överspridda tidningar än mot ägartidningarna för den tillhandahållna distributionstjänsten.

text: De förhållanden som påtalats har föranlett Konkurrensverket att närmare utreda om TB:s prissättning står i strid med bestämmelserna om missbruk av dominerande ställning enligt

text: 19 § konkurrenslagen

text: (KL).

text: Ett missbruk av dominerande ställning kan bestå i att tillämpa olika villkor för likvärdiga transaktioner, varigenom vissa handelspartner får en konkurrensnackdel. Olika villkor för likvärdiga transaktioner kan utgöra ett förbjudet missbruk när väsentliga olikheter inte bygger på en objektivt rättfärdig grund.

text: Packning

text: Den distributionstjänst som TB tillhandahåller lokaltidningarna och de överspridda tidningarna kan delas upp i tre delar vilka kan betecknas packning/sampackning, regionala transporter samt lokala transporter inklusive detaljdistribution.

text: TB har redovisat efter vilka principer kostnaderna för packning fördelas. TB har gjort gällande att den tjänst som TB tillhandahåller de överspridda tidningarna inte är jämförbar med den som tillhandahålls de lokala morgontidningarna. Hanteringen av de överspridda tidningarna omfattar ett stort inslag av manuell hantering till skillnad mot packning av lokaltidningarna, som sker genom en mer automatiserad on-line hantering. Följaktligen måste enligt TB också kostnaderna skilja sig åt och därmed priset. TB tillhandahåller inte heller tjänsten till självkostnadspris utan tar ut en viss marginal. TB har under år 2003 genomfört en omstrukturering av sampackningen, vilken medfört att priset sänkts för SvD, DN och DI.

text: Konkurrensverket finner inte skäl att ifrågasätta TB:s beskrivning av packningsförfarandet. Sampackningen av de överspridda tidningarna får därför i jämförelse med packningen av lokaltidningarna anses vara en tjänst med delvis annat innehåll med dess krav på en mer manuell hantering. Ett högre pris för de överspridda tidningarna kan därför vara motiverat.

text: Det åligger inte Konkurrensverket, om ens möjligt, att exakt fastställa vilken prisskillnad som korresponderar med skillnaderna i TB:s kostnader att tillhandahålla tjänsten till respektive kundgrupp. Konkurrensverket kan under rådande förhållanden inte göra gällande att skillnaden inte i rimlig omfattning skulle korrespondera med TB:s kostnader. Något krav att TB skall tillhandahålla tjänsten till självkostnadspris kan inte heller ställas.

text: Regionaltransporter

text: Kostnaderna för regionaltransporter fördelas per transportlinje med 50 procent efter vikt, 25 procent efter antalet titlar som ingår i transporten och 25 procent likaledes efter antalet titlar, men de sampackade tidningarna tillsammans behandlas som en titel. I de fall vikten för en viss tidning understiger två procent av total transport tas dock ut ett fast pris. Den andel av priset som relateras till antalet titlar skulle annars enligt TB kunna skapa en orimligt hög kostnad.

text: En av TB redovisad beräkning visar att TB:s modell för kostnadsfördelning leder till att de överspridda tidningarna i normalfallet betalar ett pris som är högre än vad som motsvaras av deras vikt. Detta förhållande motiveras av TB med att hanteringen av varje enskild titel ger upphov till administrativa kostnader som inte har något samband med tidningarnas vikt.

text: Det kan inte ställas krav på TB, även om företaget skulle vara dominerande, att behandla alla sina affärsparter exakt lika. Olika villkor för likvärdiga transaktioner utgör förbjudet missbruk när väsentliga olikheter inte bygger på en objektivt rättfärdig grund.

text: Det är enligt Konkurrensverket naturligt att en stor andel av transportkostnaderna fördelas på respektive tidnings totala vikt med beaktande av tjänstens art. Det är också rimligt att det uppkommer administrativa kostnader som kan hänföras till hanteringen av varje titel i sig.

text: De överspridda tidningarna betraktas tillsammans som en lokaltidning vid fördelning av kostnaderna på titel. Det leder till att en relativt sett lägre andel av kostnaderna fördelas på respektive överspridd tidning. I samma riktning verkar tillämpningen av ett fast pris i de fall vikten understiger en viss procentsats. Verket får sammanfattningsvis konstatera att TB i sin modell beaktat de överspridda tidningarnas situation i sådan utsträckning att det inte kan göras gällande annat än att grunderna för prisskillnaden i rimlig utsträckning kan anses rättfärdigade.

text: Lokal- och detaljdistribution

text: För prissättning av lokal- och detaljdistributionen tillämpar TB presstödsförordningens regler. Enligt förordningen skall distributionsföretagets prissättning vara sådan att storleken av den enskilda tidningens abonnerade upplaga inom distributionsområdet inte inverkar på distributionsavgiften per distribuerat exemplar. Om det blir väsentliga kostnadsskillnader på grund av att tidningarna väger olika mycket per exemplar, att någon av tidningarna föranleder mer administrativt arbete än de andra eller att någon av tidningarna föranleder särskilda transportkostnader får dock prissättningen anpassas till dessa skillnader. En sådan prissättning får däremot inte innebära att priset för distribution av ett exemplar av den mest kostnadskrävande tidningen blir mer än tio procent högre än priset för distribution av ett exemplar av den minst kostnadskrävande tidningen.

text: TB utnyttjar den möjlighet som förordningen ger och debiterar de överspridda tidningarna ett tio procent högre pris än lokaltidningarna. Prisskillnaden utgörs enligt TB av ett administrativt pålägg som avser TB:s kostnader för att administrera de tjänster som TB tillhandahåller.

text: Det kan från konkurrenssynpunkt inte i sig invändas mot att TB i sin prissättning tillämpar förordningens regler. Detta förhållande hindrar dock inte Konkurrensverket från att ingripa med KL om tillämpningen skulle leda till effekter som står i strid med lagens bestämmelser.

text: Konkurrensverket kan konstatera att prissättningen av distributionstjänsten i viss utsträckning är styrd om de tidningar som deltar i samdistributionen skall komma i åtnjutande av stödet. Det anges inte närmare i förordningen hur prisskillnader till följd av administrativt eller annat merarbete skall beaktas. Det ankommer såvitt Konkurrensverket förstår på Presstödsnämnden att vid behov bedöma denna sak. Enligt förordningen skall nämnden pröva ansökningar om stöd och besluta i övriga frågor enligt förordningen.

text: TB har gjort gällande att en exakt beräkning med beaktande av bl.a. tidningarnas vikt och administration skulle ge vid handen att det tioprocentiga tillägget definitivt är kostnadsmotiverat. TB har inte heller uteslutit att TB genom att tillämpa förordningens regler låter lokaltidningarna, som är volymmässigt mindre omfattande och upplagemässigt stora, subventionerar de överspridda tidningarna, underförstått att en än större prisskillnad kunde vara motiverad.

text: Konkurrensverkets medierapport

text: Konkurrensverket har på regeringens uppdrag kartlagt och analyserat mediemarknaden från konkurrenssynpunkt. Rapporten, med titeln Konkurrens och samarbete inom medierna, överlämnades till regeringen i november 2003 (Konkurrensverkets rapportserie 2003:2). I rapporten behandlas bl.a. distributionen av morgontidningar. Konkurrensverket konstaterar bl.a. att distributionsstödet och reglerna för detta lett till att den svenska marknaden delats upp mellan ett fåtal distributionsföretag som uppnått monopolställning inom sina regioner. De nackdelar från konkurrenssynpunkt som följer med en sådan ordning belyses.

text: Förhållandet att de största tidningarna inom en region äger distributionsföretagen och de konkurrensproblem som det då kan skapa påtalas. Verket ifrågasätter om distributionsstödet är adekvat utformat för att skapa en rationell distribution som motsvarar dagens förhållande på dagspressmarknaden. Verket har i rapporten förordat att regeringen låter se över distributionsstödet med inriktning mot en genomgripande ändring eller avveckling av stödet.

text: Slutsats

text: Av den utredning som gjorts i ärendet framkommer att de överspridda tidningarna debiteras ett högre pris än TB:s ägartidningar för distributionen. Det gäller oavsett om distributionstjänsten ses som en sammanhållen helhet som omfattar packningen av tidningarna, regionaltransporter och lokal- och detaljdistribution eller om distributionstjänsten skall anses bestå av tre separata delar.

text: De överspridda tidningarna har inte sin huvudsakliga spridning i TB:s distributionsområde och den distribuerade upplagan är därför begränsad i förhållande till de lokala tidningarna. Deras närvaro på dagstidningsmarknaden i Skåne är dock betydelsefull genom det faktiska konkurrenstryck de utövar. Det är därför viktigt att de överspridda tidningarna får möjlighet att agera på marknaden utan att mötas av diskriminerande behandling.

text: De överspridda tidningarna möter ingen diskriminerande behandling för att fysiskt nå ut till konsumenterna. Den diskriminering som aktualiserats i ärendet har i stället rört priset för distributionen. De överspridda tidningarna betalar sammantaget ett högre pris än TB:s ägartidningar för denna tjänst. Konkurrensverket konstaterar att packningstjänsten har olika kostnadsbild för de överspridda tidningarna och lokaltidningarna och att priset för sampackning, som avser de överspridda tidningarna, sänkts betydligt efter omstrukturering av denna verksamhet. Prisskillnaden vid lokal- och detaljdistributionen möjliggörs genom statlig förordning. De grunder för prisdifferentieringen för regionaltransporter som TB anfört får i förevarande fall anses godtagbara.

text: Den prisskillnad mellan lokaltidningarna och de överspridda tidningarna som rent faktiskt kvarstår är av den art att Konkurrensverket sannolikt inte kan göra gällande att det föreligger ett missbruk från TB:s sida. Detta förhållande jämte övriga nämnda omständigheter leder sammantaget till slutsatsen att det inte finns tillräckliga skäl att ytterligare utreda huruvida de påtalade förhållandena strider mot KL. Det finns därför inte heller anledning att avgränsa den relevanta marknaden och TB:s ställning på denna. Några ytterligare åtgärder i ärendet kommer inte att vidtas.

text: Om Konkurrensverket i ett visst fall beslutar att inte meddela ett åläggande enligt

text: 23 § första stycket

text: KL, får Marknadsdomstolen enligt andra stycket samma paragraf göra det på talan av ett företag som berörs av överträdelsen.

text: Detta beslut har fattats av avdelningschefen Gunnel Schön . Föredragande har varit konkurrenssakkunnige Göran Lindeborg .

text: Gunnel Schön Göran Lindeborg

text: Kopia: Svenska Dagbladet, Stockholm


arendetyp: 180 Konkurrensbegr. offentlig säljverks.(3 kap. 27,28§)

motpart: Telenor

publisher: Konkurrensverket

title: Påstått konkurrensproblem - telekommarknaden

org: kkv

text: Påstådd konkurrensbegränsning i bredbandsverksamhet

type: rubrik

text: Konkurrensverkets beslut

text: Konkurrensverket kommer att inom ramen för ett initiativärende vidare utreda frågan om Lunet AB tillämpar ett förfarande som innebär diskriminerande prissättning och frågan om det kan anses utgöra en konkurrenssnedvridning att Lulebo AB:s hyresgäster erbjuds fri nätanslutning på det sätt som påstås vara fallet i Luleå kommun. Konkurrensverket kommer inte att utreda övriga frågor.

type: stycke

text: Ärendet

text: I ett klagomål som kom in till Konkurrensverket den 22 februari 2010 har Telenor Sverige AB (Telenor) hävdat att viss bredbandsverksamhet i Luleå kommun och vissa förfaranden i den offentliga säljverksamheten omfattas av bestämmelserna i

text: konkurrenslagen (2008:579)

text: , KL, om konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet i

text: 3 kap.

text: 28 §§

text: KL. Telenor har hemställt att Konkurrensverket i enlighet med

text: 3 kap. 32 §

text: KL ska väcka talan mot det kommunala bolaget Lunet AB (Lunet) och/eller mot det kommunala bostadsföretaget Lulebo AB (Lulebo). Lunet ansvarar för driften av nätinfrastruktur i Luleå kommun (det s.k. stadsnätet) och erbjuder tillträde till nätet på olika sätt (bl.a. genom s.k. svartfibertjänster och kapacitetstjänster).

text: Telenor har bl.a. gjort gällande att verksamheten i Lunet inte drivs på affärsmässiga villkor och att den snedvrider förutsättningarna för och hämmar förekomsten och utvecklingen av en effektiv konkurrens på vissa angivna grossistoch slutkundsmarknader som avser tillhandahållande av bredbandstjänster. Telenor har vidare pekat på olika förfaranden som enligt bolaget medför konkurrenssnedvridningar. Det gäller i huvudsak att Lunet tillämpar en diskriminerande prissättning av svartfibertjänster genom att vissa operatörer gynnas framför andra nätoperatörer vid prissättningen av dessa tjänster, att Lulebos hyresgäster erbjuds fri nätanslutning och att Lulebo inkluderar en internettjänst i den hyra som Lulebos hyresgäster betalar oavsett om tjänsten nyttjas eller inte.

text: Under ärendets handläggning har uppgifter inhämtats från Luleå kommun, Lunet och Lulebo.

text: Skäl för beslutet

text: Konkurrensverket bedömer i varje enskilt fall om den fråga som anmäls ska granskas närmare. Detta sker med utgångspunkt i myndighetens prioriteringspolicy. Vid prioriteringen väger Konkurrensverket in hur allvarligt problemet eller företeelsen är, hur viktigt det är att få ett vägledande avgörande samt om någon annan myndighet eller aktör är bättre lämpad att agera i frågan. I bedömningen vägs även in Konkurrensverkets förutsättningar att utreda och bevisa en överträdelse.

text: Konkurrensverket finner anledning att ytterligare utreda vissa av de förhållanden som Telenor har framfört till verket. Verket kommer därför att ytterligare utreda frågan om Lunet tillämpar ett förfarande som innebär diskriminerande prissättning, om det utgör en konkurrenssnedvridning att Lulebos hyresgäster erbjuds fri nätanslutning på det sätt som är fallet i Luleå kommun och att Lulebo inkluderar en internettjänst i den hyra som Lulebos hyresgäster betalar oavsett om tjänsten nyttjas eller inte.

text: En anledning till att övriga frågor i ärendet inte utreds vidare är att Konkurrensverket i det aktuella ärendet prioriterar de ovan nämnda frågorna. En annan anledning är att Konkurrensverket bedömer att det i förevarande fall saknas förutsättningar för att utreda och bevisa övriga förhållanden.

text: Konkurrensverkets fortsatta utredning av huruvida

text: konkurrenslagen

text: kan tillämpas på ovan beskrivna förfaranden kommer att ske inom ramen för verkets initiativärende med dnr 376/2010. Detta innebär att Konkurrensverkets ärende med dnr 159/2010 kommer att avslutas utan ytterligare utredning.

text: Konkurrensverkets beslut att inte utreda övriga verksamheter eller förfaranden vidare innebär inte något ställningstagande till om

text: konkurrenslagen

text: är tillämplig på dessa.

text: Konkurrensverkets beslut att inte utreda vissa frågor vidare kan inte överklagas.

text: Hur ni kan gå vidare

text: De företag som berörs av detta beslut kan vända sig till domstol för att få saken prövad.

text: En talan rörande konkurrensbegränsande samarbete mellan företag enligt

text: 2 kap. 1 § konkurrenslagen (2008:579)

text: eller rörande missbruk av dominerade ställning enligt

text: 2 kap. 7 § konkurrenslagen

text: väcks vid Marknadsdomstolen.

text: Kopia till: Luleå kommun, Lunet AB och Lulebo AB

type: avgorande


arendetyp: 331 Bedriva tillsyn gällande reglerna för offentlig upphandling

motpart: Konkurrensverket

title: Täby kommun – offentligfinansierade persontransporter

text: Konkurrensverkets beslut

text: Konkurrensverket skriver av ärendet.

text: Ärendet

text: Vi noterade genom vår omvärldsbevakning att ni ska ha slutit ett avtal om persontransporter utan att ni annonserat inköpen enligt lag (

text: ) om offentlig upphandling (LOU). Vi valde att öppna ett ärende för att utreda om uppgifterna stämde och i så fall om det funnits brister i ert agerande i samband med inköpet som inneburit en överträdelse av upphandlingslagstiftningen.

text: Skäl för beslutet

text: Det finns inte längre någon grund i vår prioriteringspolicy att fortsätta vår utredning om era köp avseende offentligfinansierade persontransporter. Därför skriver vi av ärendet.

text: Vi utreder ett urval av de tips och misstänkta fel som anmäls till oss eller som vi upptäcker genom vår omvärldsbevakning. Vilka fall som ska utredas avgörs utifrån en prioriteringspolicy där olika omständigheter viktas mot varandra. Det som kommit fram under utredningen gör att vi inte längre prioriterar att utreda ärendet.

text: Vår bedömning grundar sig i att de eventuella bristerna i ert agerande och den effekt som vår tillsyn bedöms kunna få, inte väger upp den insats som behövs för att slutligt fastställa om agerandet är en överträdelse.

text: Beslutet innebär inte att vi har tagit ställning till om ert agerande är tillåtet enligt upphandlingslagstiftningen.

text: Detta beslut har fattats av biträdande enhetschef Mattias Berger. Föredragande har varit Malin Rönnblom.

text: Konkurrensverkets prioriteringar

text: I prioriteringen av upphandlingstillsynsärenden väger vi in följande faktorer: • Hänsyn till det allmänpreventiva syftet och/eller behovet av vägledning. • Bristerna i den upphandlande myndighetens eller enhetens agerande. • Hur stort allmänintresset är. • Om Konkurrensverket är bäst lämpat att agera. • Hur omfattande utredningsinsatsen är i förhållande till förutsättningarna att nå önskat resultat.

text: Läs mer i vår prioriteringspolicy för tillsynsverksamheten. Den hittar du på vår webbplats www.kkv.se.


arendetyp: Missbruk av dominerande ställning

beslutstyp: Gryningsräd Stämningsansökning Konkurrensskadeavgift Dom

motpart: Nitro Nobel AB

nyckelord:
Missbruk av dominerande ställning
Industri

title: Nitro Nobel

sammanfattning: Utredning om missbruk av dominerande ställning, dnr 303/1997 – Nitro Nobel AB

text: Konkurrensverkets beslut

text: 1997-03-12 (Dnr 303/1997)

text: Yrkande om konkurrensskadeavgift på 5 mkr för att ha beviljat en återförsäljare särskilt förmånliga villkor i syfte att slå ut importkonkurrens samt för exklusiva inköpsavtal.

text: Tingsrätten

text: 1998-06-22 (T 8-292-97)

text: Biföll KKV:s talan endast avseende exklusiva inköpsvtal och bestämde konkurrens-skadeavgiften till 200 000 kr.

text: Marknadsdomstolen

text: 1999-09-14 (

text: MD 1997:17

text: Ändrade STR:s beslut endast avseende konkurrensskadeavgiften som bestämdes till 400 000 kr.


arendetyp: 10 Konkurrensbegränsande samarbete

motpart: Får inte visas i e-diariet

title: Rabattsamarbete hälsokostprodukter

text: Er skrivelse angående hälsokostfackhandeln

text: Ni har i skrivelse som kom in till Konkurrensverket den 11 januari 1999 anfört klagomål över att Ni utsatts för förtal i syfte att få bort Er som leverantör.

text: Konkurrenslagen (1993:20)

text: , KL, innehåller förbud mot konkurrensbegränsande avtal (

text: 6 §

text: ) och mot missbruk av dominerande ställning (

text: 19 §

text: ). Enligt

text: 6 §

text: är avtal mellan företag förbjudna om de har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på den svenska marknaden på ett märkbart sätt eller om de ger ett sådant resultat.

text: I bifogad informationsbroschyr finns allmänna upplysningar om Konkurrensverkets handläggning av klagomålsärenden.

text: De omständigheter Ni redogjort för i Er skrivelse är inte sådana att de ger belägg för att en överträdelse av bestämmelserna KL föreligger.

text: Mot denna bakgrund finner Konkurrensverket i detta fall inte skäl att med utgångspunkt i KL eller eljest från konkurrenssynpunkt vidare granska de förhållanden som påtalats av Er. Några ytterligare åtgärder kommer därför inte att vidtas i detta fall.

text: Detta beslut har fattats av avdelningschefen Göranson. Föredragande har varit Bertel Kinch.

text: Lennart Göranson

text: Bertel Kinch

text: Detta beslut lagras elektroniskt hos Konkurrensverket


arendetyp: 11 Missbruk dominerande ställning

title: Monopolprissättning - tandimplantat

text: Du har klagat på att tandimplantat av titan monopolprissätts.

text: Konkurrensverket s beslut

text: Enligt Konkurrensverket s b edömning finns inte tillräckliga skäl att med stöd av

text: konkurrenslagen

text: eller i övrigt från konkurrenssynpunkt granska de förhållanden du tar upp. Verket kommer därför inte att göra något mer i detta fall men din information sparas för eventuella framtida undersökningar.

text: Motiv för beslutet

text: För att Konkurrensverket ska utreda klagomål krävs normalt att det rör sig om något som i hög grad hindrar en effektiv konkurrens. Dessutom är det viktigt att det finns möjligheter att utreda och styrka en överträdelse av

text: konkurrenslagen

text: Detta b eslut har fattats av konkurrensrådet Bar b ro Fors b erg . Föredragande har varit Björn Lidén .

text: Bar b ro Fors b erg Björn Lidén

text: Detta beslut publiceras på Konkurrensverket s webbplats.


arendetyp: 3.0.1 Bedriva tillsyn enligt LOH

title: Utreda otillbörliga handelsmetoder – sen annullering

text: Polismyndigheten Box 345 581 03 Linköping

text: Eventuell överträdelse av lagen om förbud mot otillbörliga handelsmetoder vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter – sen annullering

text: Saken

text: Eventuell överträdelse av

text: 5 § första stycket 2 lagen (2021:579)

text: om förbud mot otillbörliga handelsmetoder vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter (LOH).

text: Konkurrensverkets beslut

text: Konkurrensverket kommer inte att utreda saken ytterligare. Ärendet avslutas.

text: Ärendet

text: Bakgrund

text: 1. Konkurrensverket kontaktades under december 2021 av Wärdshuset i Gamla Linköping AB (Wärdshuset). Wärdshuset uppgav bland annat att Polismyndigheten Östergötlands Län (Polismyndigheten) avbokat sin beställning av julbord med kortare varsel än 30 dagar.

text: 2. Wärdshuset bedriver hotell- och restaurangverksamhet och i det aktuella fallet skulle Wärdshuset servera livsmedelsprodukter inom ramen för ett julbord till Polismyndigheten.

text: Konkurrensverkets utredning

text: 3. Mot bakgrund av uppgifterna från Wärdshuset inledde Konkurrensverket denna utredning. Syftet med utredningen har varit att undersöka om Polismyndigheten överträtt förbudet mot sena annulleringar i 5 § första stycket 2 LOH.

text: 4. Konkurrensverket har under utredningen hämtat in uppgifter och handlingar från Polismyndigheten och Wärdshuset.

text: Vad som framkommit i utredningen

text: 5. Under Konkurrensverkets utredning har bland annat följande framkommit.

text: 6. Den 12 november 2021 bokade Polismyndigheten ett julbord som skulle äga rum i Wärdhusets lokaler. Julbordet skulle ha ägt rum den 13 december 2021. Den 7 december 2021 avbokade Polismyndigheten sin beställning och motiverade avbokningen med hänvisning till då rådande Covid-19restriktioner. Av utredningen framgår att antalet deltagare på julbordet skulle uppgå till ca 80 personer. Ersättningen för julbordet baserades på en kuvertavgift per deltagare. Julbordet utgjordes av en buffé där deltagarna får tillgång till alla julbordets rätter. Utöver tillagningen av maträtterna som deltagarna får konsumera tillhandahåller även restaurangen ett antal tillhörande tjänster så som service genom personal och lokal med plats för sittande gäster etc.

text: Skälen för beslutet Rättslig reglering

text: 7. LOH trädde i kraft den 1 november 2021. LOH gäller vid köp av jordbruksoch livsmedelsprodukter om köparen eller leverantören är etablerad i Sverige och köparen – såvitt avser offentliga aktörer – är en myndighet som är

text: etablerad i Europeiska unionen. Lagen gäller inte om köparen är en konsument.

text: 8. Köpare definieras som en fysisk eller juridisk person, en grupp av fysiska eller juridiska personer, eller en myndighet som köper jordbruks- och livsmedelsprodukter. Leverantörer definieras som en fysisk eller juridisk person som säljer jordbruks- och livsmedelsprodukter.

text: 9. I LOH definieras vad som är en jordbruks- eller livsmedelsprodukt. Vad som är köp av jordbruks- eller livsmedelsprodukter definieras emellertid inte i LOH eller förarbetena. I UTP-direktivet används uttrycket ”leveransavtal” genomgående för att beskriva relationen mellan köpare och leverantör. Det finns dock inte någon definition av vad som avses med ”leveransavtal”, utan begreppet får enligt skälen till direktivet i stället fastställas i medlemsstaternas nationella rätt. I svensk lagstiftning används uttrycket leveransavtal endast på energiområdet och lagstiftaren har valt att använda uttrycket ”avtal” i LOH.

text: 10. Att LOH omfattar köp av produkter framgår av ordalydelsen i 3 § LOH. Av LOH följer även att vissa till produkterna anknutna tjänsteavtal, exempelvis de som anges i 12 § LOH (lagring, marknadsföring etc.), omfattas av LOH. Emellertid framgår inte vad som gäller för tjänsteavtal med inslag av livsmedel, det vill säga avtal där själva tjänsteinslaget är en förutsättning för att avtalet ska ingås.

text: 11. Enligt 5 § första stycket 2 LOH är det förbjudet för en köpare av livsmedelsprodukter att annullera en order med kortare varsel än 30 dagar. I lagens förarbeten förtydligas det att med uttrycket annullering avses det som enligt svensk rätt brukar benämnas avbeställning.

text: Konkurrensverkets bedömning

text: Inledning 12. Konkurrensverket konstaterar inledningsvis att såväl Wärdshuset som Polismyndigheten är etablerade i Sverige och att inom ramen för den

text: situation som är föremål för bedömning är Polismyndigheten en köpare och Wärdshuset en leverantör.

text: 13. Den julmat som serveras på det julbord som Polismyndigheten beställt är i och för sig sådana livsmedelsprodukter som faller inom LOH:s tillämpningsområde.

text: 14. I LOH finns ingen bestämmelse som tar sikte på om LOH ska tillämpas när köp av livsmedelsprodukter hänger samman med andra tjänster, t.ex. servering och lokal. Utgångspunkten när det är fråga om så kallade blandade avtal måste enligt Konkurrensverkets bedömning vara att i ett första steg pröva om köpets olika delar är så sammanbundna att de inte kan separeras eller om LOH kan vara tillämplig på delar av köpet. Om köpet ses om ett sammanhängande, odelbart köp, behöver ställning tas till om det är fråga om köp av livsmedel i LOH:s mening eller snarare köp av en tjänst där LOH inte är tillämplig, trots att det ingår vissa moment av köp av livsmedelsprodukter. I den här bedömningen kan en jämförelse göras med andra rättsområden där blandade avtal regleras.

text: 15. För det fall LOH är tillämplig på det aktuella köpet (på hela eller delar av det), blir det aktuellt att bedöma om förfarandet utgör en otillåten handelsmetod enligt LOH.

text: Frågan om köpet är delbart eller ska bedömas som en helhet

text: 17. I lagen (

text: ) om offentlig upphandling, LOU, finns bestämmelser om delbara och odelbara kontrakt när upphandlande myndighet ingår blandade kontrakt som regleras såväl av LOU som av andra bestämmelser. Ett delbart blandat kontrakt är ett kontrakt där det ingår delar som kan särskiljas

text: objektivt. Ett odelbart blandat kontrakt är ett kontrakt där det ingår delar som inte kan särskiljas objektivt. Det är inte den upphandlande myndighetens uttryckliga eller underförstådda avsikt som är avgörande för om ett kontrakt är odelbart, utan bedömningen grundar sig på sakliga skäl, t.ex. tekniska eller ekonomiska, som innebär att det är motiverat och nödvändigt att tilldela ett enda kontrakt. Frågan om delbarhet är således inte nödvändigtvis kopplad till frågan om huruvida kontraktet avser varor eller tjänster.

text: Ska LOH tillämpas på köpet av julbord eller inte?

text: Köplagen

text: gäller vid köp av lös egendom men lagen saknar en definition av vad som är att betrakta som ett köp. Den generella definitionen av ett köp är dock enligt en vedertagen uppfattning att det är en överlåtelse av äganderätten till egendomen mot ett vederlag. Föremålet för överlåtelsen är inte central utan det är alltså överlåtelsen av äganderätten till egendomen som är det som karaktäriserar ett köp.

text: 21. Generellt sett avser ett tjänsteavtal ett åtagande från uppdragstagaren att utföra arbete åt beställaren i utbyte mot ersättning. Till skillnad från köp av

text: lös egendom innebär alltså avtalet inte att ägandet av en vara övergår till beställaren.

text: 22. I

text: 2 § andra stycket köplagen

text: regleras vad som gäller för

text: köplagens

text: tillämplighet på blandade avtal som innehåller både köp av varor och tjänst. Om tjänsten är det huvudsakliga köpet gäller inte

text: köplagen

text: 23. I fråga om blandade avtal avgörs frågan om det rör sig om ett köp av vara eller tjänst genom att identifiera den övervägande delen av avtalet . Det finns ingen entydig definition av vad som utgör den övervägande delen i ett blandat avtal, utan bedömningen ska göras utifrån de omständigheter som är relevanta för det specifika avtalet. Vid bedömningen av vad som ska anses utgöra den övervägande delen av partens förpliktelse är värdet en faktor av betydelse. Men även andra omständigheter måste beaktas, exempelvis om arbetet kräver särskild skicklighet eller utrustning. Härutöver måste hänsyn tas till vad som är avtalets huvudsyfte. Efter att ha bedömt vilken del som utgör den övervägande delen av avtalet ska antingen

text: köplagen

text: eller principerna för köp av tjänster tillämpas på avtalet.

text: 24. Det finns skäl att notera att det även inom det upphandlingsrättsliga området finns principer som syftar till att möjliggöra en kategorisering av avtal eller kontrakt som innehåller flera beståndsdelar. Huvudregeln enligt

text: 2 kap. 12 §

text: LOU är att odelbara blandade kontrakt kategoriseras med tillämpning av huvudsaksprincipen. Avgörande för bedömningen av vad som utgör huvudföremålet för ett kontrakt görs, utom i fråga om byggentreprenader, med tillämpning av överviktsprincipen. Denna innebär att den del av ett kontrakt som utgör majoriteten av värdet blir utslagsgivande för vilken reglering som gäller.

text: 25. En annan jämförelse i det här fallet kan göras med systemet för mervärdesskatt där man har behövt skilja restaurangverksamhet och restaurangtjänster från matleveranser, för att avgöra vilket regelverk rörande mervärdesskatt som ska tillämpas.

text: 26. Restaurangtjänster finns inte definierat i vare sig UTP-direktivet eller LOH men finns inom skatterätten definierat genom artikel 6.1 i rådets genomförandeförordning

text: (EU) nr 282/2011

text: av den 15 mars 2011 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för direktiv

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt (hädanefter tillämpningsförordningen).

text: 27. Av artikeln följer att restaurang- och cateringtjänster avser tjänster som består i att för mänsklig konsumtion leverera beredd eller oberedd mat eller dryck eller båda, åtföljda av tillräckligt med stödtjänster som möjliggör omedelbar konsumtion av det levererade. Leveransen av mat eller dryck eller båda är endast en del i helheten, i vilken tjänsteaspekten ska dominera. Restaurangtjänster är tillhandahållandet av sådana tjänster i tillhandahållarens lokaler och cateringtjänster är tillhandahållandet av sådana tjänster på andra ställen än i tillhandahållarens lokaler.

text: 28. Vidare framgår av artikel 6.2 i tillämpningsförordningen att en leverans av beredd eller oberedd mat eller dryck eller båda, med eller utan transport, som inte åtföljs av några andra stödtjänster, inte ska anses som restaurangoch cateringtjänster.

text: 29. EU-domstolen har behandlat frågan om vad som definierar en restaurangverksamhet enligt detta regelverk. Domstolen framhöll att bedömningen ska göras utifrån en helhetsbedömning av de omständigheter som kännetecknar dessa transaktioner. Domstolen uttalade att en restaurangverksamhet utgörs av en rad olika tjänster, bland annat tillagning och servering av mat, men också annat som en organisatorisk helhet för gäster i form av t.ex. matsal och andra utrymmen och service i form av dukning av bord och rådgivning m.m. Sammanfattningsvis konstaterade domstolen att restaurangverksamhet kännetecknas av en kombination av olika element och handlingar, där matleveransen endast utgör en del, och där tjänsterna utgör den övervägande delen.

text: 30. Vidare har Skatteverket i ett tidigare ställningstagande tydliggjort att i det fall det finns tillräckligt med stödtjänster som möjliggör omedelbar konsumtion är det en fråga om en tjänst. Verket menade att det avgörande var förekomsten av andra tjänstemoment än själva tillagningen i tillhandahållandet. Så är fallet om det utöver tillagningen t.ex. finns en lokal som är särskilt iordningställd för förtäring och i denna lokal finns personal som städar och plockar undan om så behövs.

text: utgå från

text: köplagens

text: principer, snarare än upphandlingsrättens i den mån regelverken skiljer sig åt.

text: 32. Som angetts ovan har Konkurrensverket bedömt att det inte är fråga om ett delbart avtal och för att avgöra om LOH är tillämplig behöver man beakta huvudsyftet med avtalet och huruvida det är tjänsten eller varan som utgör den övervägande delen av förpliktelsen. Värdet på olika de olika momenten är inte kända i det här fallet och inte heller avgörande för bedömningen.

text: 33. Vid bedömningen av det huvudsakliga syftet med en restaurangbokning måste försäljningen av livsmedel vägas mot de tjänster som restaurangen utför. Det framstår inte som att syftet med avtalet är en övergång av äganderätten till livsmedelsprodukter, utan snarare att köparen genom restaurangbesöket får mat tillagad i en lokal med de tjänster och den upplevelse som ett restaurangbesök vanligen innefattar. Det huvudsakliga syftet med avtalet bedöms således inte vara att reglera villkoren för förvärvet av livsmedelsprodukter utan att restaurangen ska tillhandahålla en matserveringstjänst.

text: 34. Vid bedömningen av om den övervägande delen av förpliktelsen avser leverans av livsmedelsprodukter eller tjänster måste utöver serveringen av julmaten även övriga åtaganden i form av de tjänster som restaurangen tillhandhåller beaktas. Dessa tjänster avser bland annat tillagning, service genom personal och lokal med plats för gäster. Dessa tjänster förutsätts kräva viss specialisering, fackkunskap och utrustning.

text: 35. Omständigheterna i ärendet är i allt väsentligt således desamma som i det ovan nämnda målet i EU-domstolen rörande vilken sats för mervärdesskatt som skulle tillämpas, där restaurangverksamheten bedömdes utgöra en tjänst. Bedömningen i målet, avseende om restaurangverksamhet var en tjänst eller vara, torde vara giltig även i det aktuella ärendet.

text: 36. Konkurrensverket finner vid en samlad bedömning att Polismyndighetens beställning av julbord för personalen inte är ett sådant köp där inslaget av jordbruks- och livsmedelsprodukter är den övervägande delen av förpliktelsen som avtalet reglerar. Avtalets karaktär i form av en julbordsbeställning bedöms inte heller av annan anledning aktualisera en tillämpning av LOH. Ärendet ska därför avslutas.

text: Detta beslut har fattats av generaldirektören. Föredragande har varit föredragande juristen Victor Aronsson.

text: Beslutet att inte utreda saken ytterligare kan inte överklagas

text: Detta beslut kan inte överklagas, se

text: och

text: 8 §§

text: förordningen (

text: ) om förbud mot otillbörliga handelsmetoder vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter. Detta beslut publiceras på Konkurrensverkets webbplats.


motpart: Agrokraft AB

title: Ifrågasatt missbruk av dominerande ställning - villkor vid elförsörjning

text: Agrokraft AB Att: Kent-Olof Söderqvist Box 114 532 22 SKARA

text: Ifrågasatt utnyttjande av leveranskoncession vid försäljning av el

text: Agrokraft AB har i skrivelse som inkom till Konkurrensverket den 9 februari 1998 framfört klagomål över att en leveranskoncessionär, Billinge Energi AB, erbjudit en abonnent specialpris på el utan krav på timmätning. I skrivelsen hävdas att eftersom leveranskoncessionären erbjuder individuella priser är det uppenbart att leveranskoncessionären befinner sig utanför leveranskoncessionens ram och därmed skall installation av timvis mätning ske.

text: Med anledning av Agrokrafts skrivelse vill Konkurrensverket upplysningsvis anföra följande. När elmarknaden omreglerades den 1 januari 1996 konkurrensutsattes handel med och produktion av el. Elöverföringen på näten, själva nätverksamheten, utgör däremot ett s.k. naturligt monopol och har inte konkurrensutsatts. Elhandelsföretag som innehar en s.k. leveranskoncession har tillstånd och ensamrätt att inom ett avgränsat område sälja el till kunder som inte köper el på den fria marknaden. Nätavdelningen inom Statens energimyndighet har tillsynsansvaret enligt

text: ellagen

text: för nätverksamheten på den reformerade elmarknaden. Nätavdelningen har dessutom en prisregleringsuppgift enligt lagen om handel med el, m.m. vad gäller priset för sådan el som elhandelsföretag säljer med stöd av leveranskoncession.

text: De förfaranden som Agrokraft påtalat prövas för närvarande av Energimyndighetens nätavdelning i ärende med diarienummer 1998-375.

text: Mot denna bakgrund finner Konkurrensverkets i detta fall inte skäl för att med utgångspunkt i

text: konkurrenslagen (1993:20)

text: närmare granska de förhållanden som påtalats i Agrokrafts skrivelse. Några ytterligare åtgärder kommer därför inte att vidtas i detta ärende.

text: Detta beslut har fattats av avdelningschefen Barbro Forsberg. Föredragande har varit Magnus Bruno.

text: Barbro Forsberg

text: Magnus Bruno

text: Kopia till:

text: Detta beslut lagras elektroniskt hos Konkurrensverket.


nyckelord: 331 Bedriva tillsyn gällande reglerna för offentlig upphandling

title: Västtrafik AB – avtal avseende resecentrum i Göteborg

text: Konkurrensverkets beslut

text: Konkurrensverket skriver av ärendet.

text: Ärendet

text: Ärendet inleddes efter att Konkurrensverket noterat att Västtrafik AB (Västtrafik) ingått avtal med Gamlestadens resecentrumsutveckling AB (GRAB), gällande hyra av ett nytt resecentrum. Enligt de uppgifter Konkurrensverket tog del av framstod det som att Västtrafik varit involverad på ett sådant sätt i planering och uppförande av byggnadsverket att det efterföljande hyresavtalet kunde vara ett byggentreprenadkontrakt som borde upphandlats.

text: Sammanfattningsvis har följande framkommit i Konkurrensverkets utredning. Västtrafik åberopar sammanfattningsvis undantaget i

text: 1 kap. 19 § 1 lag (2007:1092)

text: om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster som stöd för att ingåendet av hyresavtalet inte varit upphandlingspliktigt.

text: Västtrafik erhöll 2012 en markanvisning från Göteborgs stad om att uppföra kontor och resecentrum i stadsdelen Gamlestaden i Göteborg. Med anledning av markanvisningen ombesörjde och bekostade Västtrafik framtagande av detaljplanehandlingar och systemhandlingar avseende Gamlestadens resecentrum. Handlingarna har därefter sålts till GRAB när Göteborgs stad tog tillbaka markanvisningen från Västtrafik och istället gav den till Serneke AB. Västtrafik menar att framtagande av detaljplanehandlingar och systemhandlingar inte innebär att det planerade uppförandet av byggnadsverket i sin helhet eller de aktuella lokalerna som avses förhyras kommer att ske efter krav eller specifikationer framställda av Västtrafik.

text: Skäl för beslutet

text: Konkurrensverket anser att ytterligare utredning inte är motiverad och att ärendet därför ska skrivas av. Bedömningen sker mot bakgrund av den befintliga

text: utredningen och bedömningsgrunderna i Konkurrensverkets prioriteringspolicy, särskilt förutsättningen att effektivt kunna utreda och ingripa mot problematiken.

text: Att ärendet skrivs av innebär inte att Konkurrensverket har tagit ställning till om Västtrafik AB:s agerande har varit förenligt med upphandlingslagstiftningen.

text: Detta beslut har fattats av enhetschef Malin de Jounge. Föredragande har varit Björn Larsson.

text: Våra bedömningsgrunder

text: Vi bedömer i varje enskilt fall om ett ärende ska utredas vidare. Detta sker med utgångspunkt i vår prioriteringspolicy. Vid prioriteringen väger vi in hur allvarligt problemet eller företeelsen är, hur viktigt det är att få ett vägledande avgörande samt om någon annan myndighet eller aktör är bättre lämpad att agera i frågan. I bedömningen väger vi även in våra förutsättningar att utreda en överträdelse.

text: Läs mer i vår prioriteringspolicy för tillsynsverksamheten. Den hittar du på vår webbplats www.kkv.se.


title: Uppföljning av Stockholms läns landstings upphandlingsplan

text: Konkurrensverkets beslut

text: Konkurrensverket skriver av ärendet.

text: Ärendet

text: Representanter från Stockholms läns landsting och Konkurrensverkets avdelning för upphandlingstillsyn genomförde i oktober 2006 ett möte med syfte att informera varandra om vårt tillsynsuppdrag och er verksamhet och plan för framtida upphandlingsarbete. Upprinnelsen till mötet var det relativt stora antal utredningar och ansökningar om upphandlingsskadeavgift som riktats mot er. Efter mötet skedde ytterligare kontakt mellan oss och ni lämnade i mars 2017 in ett beslut från Hälso- och sjukvårdsnämnden som innebar vissa förändringar av tidigare presenterad plan för ert upphandlingsarbete. Förändringarna innebar att den tidigare presenterade tidplanen inte kunde hållas i alla delar.

text: Med anledning av förändringarna beslutade vi att följa ert arbete enligt den reviderade planen. Syftet med uppföljningen var att se om ytterligare förskjutningar av tidplanen skulle ske, samt skaffa oss underlag till senare överväganden om ytterligare tillsynsärenden mot er.

text: Skäl för beslutet

text: Det finns inte längre någon grund i vår prioriteringspolicy för att fortsätta vår uppföljning av era planerade upphandlingar enligt den reviderade planen ni presenterat för oss. Därför skriver vi av ärendet.

text: Sedan ärendet inleddes har vi regelbundet följt upp ert arbete mot bakgrund av den reviderade planen. Det som kommit fram under denna uppföljning gör att vi inte längre finner skäl att fortsätta att särskilt följa ert upphandlingsarbete utöver vad som ryms i vår ordinarie tillsynsverksamhet.

text: Beslutet innebär inte att vi har tagit ställning till om ert agerande är tillåtet enligt upphandlingslagstiftningen. -19 -057 10 2, .1 v2 , 4 40 08-24 55 43 KKV1

text: Detta beslut har fattats av biträdande enhetschef Mattias Berger.

text: Konkurrensverkets prioriteringar

text: I prioriteringen av upphandlingstillsynsärenden väger vi in följande faktorer: • Hänsyn till det allmänpreventiva syftet och/eller behovet av vägledning. • Bristerna i den upphandlande myndighetens eller enhetens agerande. • Hur stort allmänintresset är. • Om Konkurrensverket är bäst lämpat att agera. • Hur omfattande utredningsinsatsen är i förhållande till förutsättningarna att nå önskat resultat.


text: Agrokraft AB Att: Kent-Olof Söderqvist Box 114 532 22 SKARA

text: Ifrågasatt utnyttjande av leveranskoncession vid försäljning av el

text: Agrokraft AB har i skrivelse som inkom till Konkurrensverket den 9 februari 1998 framfört klagomål gentemot en leveranskoncessionär, Sydkraft Elförsäljning AB. Leveranskoncessionären erbjuder sina abonnenter att teckna nya avtal om elleverans till ett lägre pris per kWh än tidigare. Vidare erhåller de kunder som tecknar sig för det nya priset omgående det nya avtalade priset i stället för det gamla priset.

text: Skulle abonnenten däremot vilja byta elleverantör (till t.ex. Agrokraft), måste abonnenten fortsätta att betala det gamla högre priset under en sex månader lång uppsägningstid. Leveranskoncessionären kräver inte heller installation av timvis mätning. Agrokraft anser inte att detta är konkurrens på lika villkor.

text: Med anledning av Agrokrafts skrivelse vill Konkurrensverket upplysningsvis anföra följande. När elmarknaden omreglerades den 1 januari 1996 konkurrensutsattes handel med och produktion av el. Elöverföringen på näten, själva nätverksamheten, utgör däremot ett s.k. naturligt monopol och har inte konkurrensutsatts. Elhandelsföretag som innehar en s.k. leveranskoncession har tillstånd och ensamrätt att inom ett avgränsat område sälja el till kunder som inte köper el på den fria marknaden. Nätavdelningen inom Statens energimyndighet har tillsynsansvaret enligt

text: ellagen

text: för nätverksamheten på den reformerade elmarknaden. Nätavdelningen har dessutom en prisregleringsuppgift enligt lagen om handel med el, m.m. vad gäller priset för sådan el som elhandelsföretag säljer med stöd av leveranskoncession.

text: De förfaranden som Agrokraft påtalat prövas för närvarande av Energimyndighetens nätavdelning i ärende med diarienummer 1998-376.

text: Mot denna bakgrund finner Konkurrensverkets i detta fall inte skäl för att med utgångspunkt i

text: konkurrenslagen (1993:20)

text: närmare granska de förhållanden som påtalats i Agrokrafts skrivelse. Några ytterligare åtgärder kommer därför inte att vidtas i detta ärende.

text: Detta beslut har fattats av avdelningschefen Barbro Forsberg. Föredragande har varit Magnus Bruno.

text: Barbro Forsberg

text: Magnus Bruno

text: Kopia till

text: Detta beslut lagras elektroniskt hos Konkurrensverket.


motpart: Sveriges Hamn- och Stuveriförbund

title: Ifrågasatt konkurrensbegränsande beslut av företagssammanslutning - stuveribranschen

sammanfattning: I de svenska hamnarna råder en ordning som innebär att det i varje hamn – med vissa undantag – endast finns ett företag som bedriver stuveriverksamhet (det s.k. stuverimonopolet). Kollektivavtal mellan Hamn- och Stuveriförbundet (Stuveriförbundet) och Svenska Transportarbetareförbundet inleds med en uppräkning av vilka företag som omfattas av kollektivavtalet. Konkurrensverket prövade om Stuveriförbundets beslut att ingå kollektivavtal med aktuell uppräkning stred mot konkurrenslagen. Det kunde inte anses att en uppräkning av de företag som omfattas av kollektivavtalet naturligen och uppenbarligen innebar att konkurrensen begränsades. Det kunde heller inte uteslutas att ordningen på marknaden kunde bero på andra omständigheter än uppräkningen varför beslutet inte kunde anses få till effekt att konkurrensen på marknaden begränsades. Konkurrensverket vidtog därför inga åtgärder i ärendet.

text: Sveriges Hamn- och Stuveriförbund, org.nr 802003-9718, Box 1608, 111 86 STOCKHOLM

text: SAKEN

text: Ifrågasatt konkurrensbegränsande beslut av företagssammanslutning; stuveriverksamhet

text: BESLUT

text: Konkurrensverket vidtar inga åtgärder i ärendet med stöd av

text: konkurrenslagen (1993:20)

text: ifrågasatt konkurrensbegränsning

text: Efter att ha mottagit klagomål från bl.a. Sveriges Redareförening (Redareföreningen) rörande det s.k. stuverimonopolet har Konkurrensverket beslutat att på eget initiativ granska om Sveriges Hamn- och Stuveriförbunds förfarande i samband med tecknandet av kollektivavtal med Svenska Transportarbetareförbundet innebär en överträdelse av bestämmelserna i

text: konkurrenslagen (1993:20)

text: , KL.

text: bakgrund

text: Förfarandet

text: I de svenska hamnarna råder en ordning som innebär att det i varje hamn - med vissa undantag - endast finns ett företag som bedriver stuveriverksamhet.

text: Mellan arbetsgivarorganisationen Sveriges Hamn- och Stuveriförbund (Stuveriförbundet) och arbetstagarorganisationen Svenska Transportarbetareförbundet (Transportarbetareförbundet) har det sedan länge funnits kollektivavtal för arbetstagare anställda vid till Stuveriförbundet anslutna och i kollektivavtalet upptagna stuveriföretag. Medlemsföretagen i Stuveriförbundet är normalt samma företag som i kollektivavtalet anges omfattas av avtalets bestämmelser.

text: I 1 § kollektivavtalet anges följande:

text: "Kollektivavtalet omfattar alla arbeten, som utförs i stuveriföretagets regi. Exempel på sådana arbeten är lastning och lossning av fartyg, terminalarbeten, godsräkning, av- och påluckningsarbeten, surrnings- och förtöjningsarbeten. Så länge detta avtal gäller skall vid arbetsgivarens arbetsplatser tillämpas här nedan upptagna allmänna bestämmelser, löner och ordningsregler samt i förhandlingsprotokoll och protokollsanteckningar angivna beslut rörande detta avtals tolkning och tillämpning."

text: I en ingress till kollektivavtalet anges vilka stuveriföretag som omfattas av avtalet.

text: Transportarbetareförbundet har härutöver tecknat s.k. hängavtal med ett tiotal stuveriföretag och företag som bedriver verksamhet med anknytning till stuveriverksamhet. Två av dessa avtal avser företagen Nyköpings Stuveri AB och Strömstad Stuveri AB, som båda bedriver stuveriverksamhet. Övriga företag som tecknat hängavtal bedriver normalt inte stuveriverksamhet utan verksamheten utgörs bl.a. byggnation av pontoner, reparationer av containrar samt klarerings- och speditionsverksamhet. Vid behov av stuveritjänster anlitar dessa företag lokala stuveriföretag.

text: Inhämtade uppgifter

text: Stuveriförbundet

text: Stuveriförbundets medlemsföretag utgörs av samma företag som finns angivna i ingressen till kollektivavtalet. Nya medlemsföretag i förbundet omfattas inte automatiskt av kollektivavtalet, utan detta sker efter särskilt överenskommelse med Transportarbetareförbundet. Det förekommer kollektivavtal inom andra branscher med en till det yttre liknande avtalskonstruktion, som med en förteckning anger vilka företag som omfattas av avtalet i fråga. Härvid gäller emellertid att nytillkommande företag med automatik "inkopplas" i kollektivavtalet. Under år 1998 har fem företag beviljats medlemskap i Stuveriförbundet. Endast ett av dessa företag omfattas av kollektivavtalet med Transportarbetareförbundet. Ett annat företag arbetar enligt avtalet utan att ännu formellt omfattas av detsamma. Det har för övriga företag av skilda skäl inte varit nödvändigt att tillämpa kollektivavtalet.

text: De i ingressen till kollektivavtalet angivna stuveriföretagen har upptagits i ingressen på begäran av och efter förhandling med Transportarbetareförbundet. Stuveriförbundet uppfattar att syftet med att i ingressen ange vilka företag som skall omfattas av kollektivavtalet är att försvåra för nya stuveriföretag att etablera sig i hamnar där det redan finns stuveriföretag verksamma. Det finns inga avtal mellan förbundets medlemsföretag om att upprätthålla monopolet och förbundet tar avstånd från rådande ordning. Förbundet har bl.a. i ett den 2 februari 1989 dagtecknat styrelseprotokoll uttalat att förbundet "...inte kunde medverka till att upprätthålla ett stuverimonopol. Det förhållandet att Transportarbetareförbundet skulle betrakta det som en ovänlig handling om ett konkurrerande stuveribolag beviljades medlemskap i SFF hade mindre betydelse. ...förbundets policy måste vara att ta avstånd från det s.k. stuverimonopolet." Den rådande ordningen är därför att betrakta som ett rent fackligt monopol som upprätthålls av Transportarbetareförbundet. Förbundet har även vid ett flertal tillfällen uppmärksammat regeringen på situationen men vid varje tillfälle fått till svar att frågan är en facklig angelägenhet.

text: Om den i ingressen till kollektivavtalet gjorda uppräkningen av företag skulle tas bort skulle antagligen förutsättningarna för nya medlemsföretag att teckna kollektivavtal öka genom att medlemskap i förbundet då troligtvis skulle anses tillräckligt för att företaget skulle omfattas av avtalet. Om kollektivavtalet ändrades och Transportarbetareförbundet inte skulle motsätta sig att nya företag omfattas av avtalet skulle en följd kunna bli att det bildades stuverikårer inom företag i andra branscher. Marknaden för traditionella stuveriföretag är dock redan överetablerad, så någon stor tillströmning av sådana nya företag verkar osannolik. Däremot skulle det med viss säkerhet bildas några högt specialiserade företag. Det är också en felaktig ordning att rederierna hindras att utnyttja egen personal för lastning och lossning. Om man ser till hela den svenska marknaden så måste det anses råda en mycket hård konkurrens mellan hamnarna. Den tekniska utvecklingen har fortgått under många år. Det är numera snarast förekomsten av äldre fartyg som lägger hinder i vägen för utveckling av mer rationella hanteringsmetoder.

text: Redareföreningen

text: Den svenska stuverinäringen kännetecknas bl.a. av att det endast finns ett stuveriföretag i varje hamn. Bakgrunden till detta s.k. stuverimonopol är att Transportarbetareförbundet vägrar att ingå kollektivavtal med mer än ett stuveriföretag per hamn. Stuverimonopolet utgör ett hinder för t.ex. rederier och lastägare att i egen regi anordna lastning och lossning av fartyg. Nyetablering av stuveriföretag i hamnar där ett sådant företag redan finns förekommer inte. Stuverimonopolet utgör härigenom ett hinder mot fri konkurrens.

text: Sveriges Industriförbund,

text: Enligt förbundets mening finns starka skäl som talar för att det s.k. stuverimonopolet strider mot

text: konkurrenslagen

text: . Förbundet hävdar bl.a. att den speciella klausulen i kollektivavtalet, där de företag som omfattas av kollektivavtalet listas, strider mot

text: 6 § konkurrenslagen

text: . Den utgör en konkurrensbegränsande samverkan mellan företag, då ett borttagande av klausulen skulle få till effekt att nya stuveriföretag med automatik skulle omfattas av kollektivavtalet, under förutsättning att de söker och beviljas inträde i Stuvareförbundet. Det finns inga skäl att förmoda att nya stuveriföretag skulle nekas inträde.

text: Otillåten samverkan bedrivs i vart fall av stuveriföretagen då de fattar beslut om att acceptera kollektivavtalet med den särskilda klausulen. Dessutom kan hävdas att Transportarbetareförbundet, i vart fall när man sluter avtal som har till syfte och får till effekt en monopolsituation i stuveribranschen, är att anse som företag.

text: Den nuvarande monopolsituationen leder till allvarliga skadliga effekter genom att befintlig teknik och befintliga möjligheter till rationell godshantering inte utnyttjas fullt ut. Monopolet motverkar utvecklingen mot mer rationella metoder för lastning och lossning. Som exempel på detta kan anges bl.a. följande:

text: I vissa hamnar är rederier med s.k. självlossare, vilken bl.a. kan frakta kalksten, kol och spannmål, förhindrade att fullt ut dra nytta av tekniken, då fackförbundet hävdar att stuveriföretaget måste utföra lastningen eller lossningen. Ordningen innebär i praktiken att personal från stuveriföretaget måste vara närvarande när fartyget via automatik, exempelvis med en spannmålssug, lastas eller lossas.

text: Det förekommer även att stuveriföretagets personal inte utför något arbete alls i samband med lastning eller lossning, men att kunden ändå tvingas att betala stuveriföretaget, vilket innebär att betalning måste erläggas för tjänster som inte är nödvändiga.

text: Lastning och lossning av fartyg styrs av stuveriföretagets arbetstider, vilket innebär att varken lastning eller lossning kan äga rum då stuveripersonalen har rast eller när arbetstiden är slut, oavsett om stuveripersonal behövs eller inte.

text: Rederier och speditionsföretag måste frakta containrar som anländer till eller som skall skickas från Göteborgs hamn till en plats utanför hamnområdet för att kunna utföra lastning och lossning i egen regi, vilket - förutom den merkostnad som själva transporten innebär - även medför samordningssvårigheter och tidsförluster.

text: Vid hanteringen av kassetter med papper vid hamnarna på Gruvön (Karlstad) och Husum ombesörjer industriföretagets personal lastningen av kassetter inne i fabrikslokalen. Personal från fabriken kör därefter lasten med truck till kajen. Vid kajen tar en truckförare från stuveriföretaget över och kör trucken ombord på fartyget och ställer av lasten. Truckföraren kör därefter tillbaka till kajen där truckföraren från fabriken tar över och kör tillbaka till fabriken för att där lasta på nästa last.

text: Enligt förbundets uppfattning skulle hanterings- och transportkostnaderna kunna minska om rederier och speditörer fick en möjlighet att själva ombesörja t.ex. lastning och lossning av containrar i hamnområdet. Motsvarande skulle också gälla om konkurrerande stuveriföretag gavs möjlighet att etablera sig i hamnarna, eftersom redan möjligheten till konkurrerande etablering skulle utgöra en effektivitetsstimulans gentemot befintliga stuveriföretag. Motsvarande skulle även gälla om lastägare och redare gavs möjlighet att själva ombesörja lastning och lossning av fartyg.

text: Transportarbetareförbundet,

text: Inom stuveribranschen har det historiskt sett funnits många företag som inte tagit sitt ansvar. De har bl.a. anställt personer under 18 år och haft undermålig säkerhet på arbetsplatserna. Förbundet ser det som sin uppgift att förbättra arbetsförhållandena på marknaden och driver därför linjen att det ska vara ordning och reda i hamnarna. Man arbetar för hög kvalité och säkerhet och har också åstadkommit många förbättringar av de tidigare dåliga förhållandena. Förbundet driver detta arbete genom att bl.a. förhandla in villkor i kollektivavtalen som ska säkerställa kvalité och säkerhet. Det är dock många stuveriföretag som inte velat ställa upp på detta eftersom det är dyrt att investera i bättre maskiner eller anställa äldre arbetskraft, m.m. Dessa företag har förbundet följaktligen inte velat teckna kollektivavtal med. Förbundet tar även hänsyn till om det finns arbetsuppgifter för fler företag i den hamn ett nytt företag vill starta verksamhet. Det förekommer att förbundet därför på angivna grunder nekar att teckna kollektivavtal med företag.

text: Förbundet anser inte heller att det finns några villkor eller andra skrivningar i kollektivavtalet som i sig omöjliggör för förbundet att teckna avtal med fler än ett företag per hamn. Förbundet ställer heller inte krav på att ett stuveriföretag skall vara medlem i Stuveriförbundet eller någon annan arbetsgivareförening. Förbundet har också tecknat ett tiotal s.k. hängavtal med företag som bedriver stuveriverksamhet eller verksamhet som knyter an till lastning och lossning av fartyg. Förbundet känner inte till att det skulle finnas något samarbete mellan stuveriföretag som syftar till att hålla nya stuveriföretag utanför marknaden. Sammantaget kan sägas att förbundet sluter kollektivavtal med seriösa företag som visar sig villiga att vara med och betala för de mycket stora investeringar som krävs för en säker och sund verksamhet.

text: Landsorganisationen i Sverige

text: rättslig bedömning

text: Konkurrensverkets prövning i ärendet avser frågan om det av Stuveriförbundet fattade beslutet att i kollektivavtal mellan förbundet och Transportarbetareförbundet ange de medlemsföretag som omfattas av avtalet kan anses strida mot förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete i

text: 6 §

text: KL.

text: Enligt

text: 6 §

text: KL är avtal mellan företag förbjudna om de har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på marknaden på ett märkbart sätt eller om de ger ett sådant resultat. Detta gäller särskilt sådana avtal som innebär bl.a. att investeringar, marknader, produktion eller teknisk utveckling begränsas eller kontrolleras (punkten 2) eller att marknader delas upp (punkten 3).

text: Enligt

text: 3 § tredje stycket

text: KL skall vad som i lagen sägs om avtal också tillämpas på beslut av en sammanslutning av företag (punkten 1) och samordnade förfaranden av företag (punkten 2).

text: De enskilda stuveriföretagen, som tillika är medlemsföretag i Stuveriförbundet, bedriver verksamhet av kommersiell och ekonomisk natur och utgörs således företag i KL:s mening.

text: Vad gäller de enskilda stuveriföretagen kan utredningen för närvarande inte anses ge tillräckligt stöd för slutsatsen att företagen ingått avtal med varandra eller eljest vidtagit något samordnat förfarande i syfte att åstadkomma en konkurrensbegränsning på marknaden för hamn- och stuveritjänster eller att en sådan effekt uppkommit på grund av något sådant avtal eller samordnat förfarande.

text: Stuveriförbundet är emellertid att anse som en sammanslutning av företag. Stuveriförbundets beslut att gå med på att i ingressen i kollektivavtalet med Transportarbetareförbundet inta en bestämmelse som anger Stuveriförbundets medlemsföretag utgör ett sådant beslut av en sammanslutning av företag som avses i

text: 3 § tredje stycket

text: KL.

text: I ärendet har uppkommit fråga om beslutet kan anses ha syftat till att åstadkomma en konkurrensbegränsning eller gett ett sådant resultat på marknaden för hamn- och stuveritjänster. Det bör här framhållas att prövningen sålunda inte avser kollektivavtalet mellan Stuveriförbundet och Transportarbetareförbundet och därför inte någon sådan överenskommelse som ingåtts mellan arbetsgivare och arbetstagare om lön eller andra anställningsvillkor (

text: 2 §

text: KL).

text: Relevant marknad

text: Den relevanta produktmarknaden i ärendet bör avgränsas till marknaden för hamn- och stuveritjänster.

text: Relevant geografisk marknad skulle antingen kunna bedömas vara hela landet, olika regioner eller varje enskild hamn. Utredningen visar att olika hamn- och stuveritjänster erbjuds lokalt i hamnarna och att det i vissa fall kan förekomma konkurrens såväl mellan hamnar med angränsande regional tyngdpunkt som mellan hamnar i olika delar av landet. För aktuellt ärende har en avgränsning av den relevanta geografiska marknaden emellertid inte någon avgörande betydelse varför verket inte tar ställning i den frågan.

text: Konkurrensrättslig bedömning av ingressen

text: Av utredningen i ärendet framgår att det sedan mycket lång tid tillbaka råder en ordning som innebär att det i de svenska hamnarna – med något enstaka undantag – endast finns ett stuveriföretag som är verksamt i respektive hamn och som erbjuder hamn- och stuveritjänster. Utredningen visar att någon nyetablering av stuveriföretag på platser där ett sådant företag redan är etablerat inte sker. Av utredningen framgår vidare att möjligheterna för rederierna eller andra företag än ifrågavarande stuveriföretag att lasta och lossa fartyg eller utföra annat arbete av hamnarbetskaraktär är synnerligen begränsade. Det måste således anses råda en faktisk ensamställning för det stuveriföretag som är verksamt i respektive hamn.

text: Av uppgifter som Stuveriförbundet lämnat framgår att förbundet fattat beslut om att ingå kollektivavtal med angiven utformning, dvs. med uppräkning av de företag som omfattas av avtalet. Uppräkningen uppges ha tillkommit på begäran av Transportarbetareförbundet. Stuveriförbundets beslut har fattats trots att det centralt inom förbundet förekommit uttalanden i annan riktning. Bland annat framgår det av styrelseprotokoll från sammanträde på Stuveriförbundet den 2 februari 1989 att förbundets policy måste vara att ta avstånd från det s.k. stuverimonopolet.

text: Transportarbetareförbundet har anfört att förbundet vad gäller frågan om tecknande av kollektivavtal tar hänsyn till ett flertal omständigheter. Några sådana omständigheter som beaktas är kvalité och säkerhet i hamnarna men även om det finns arbetsuppgifter för fler företag i den aktuella hamnen. LO har för sin del uppgett att organisationen inte försvarar det s.k. stuverimonopolet i sig, som innebär att det endast finns ett företag i varje hamn.

text: Beslut av en sammanslutning av företag kan strida mot

text: 6 §

text: KL om dess naturliga och uppenbara följd är att konkurrensen begränsas. Det avgörande torde således inte vara företagens subjektiva syfte med beslutet.

text: I ingressen till kollektivavtalet anges de stuveriföretag som omfattas av avtalet. Uppräkningen i sig utesluter inte att andra företag skulle kunna omfattas av avtalet. Kollektivavtalet i övrigt innehåller inte några villkor som ger uttryck för en ensamrätt för befintliga företag att bedriva stuveriverksamhet. Att konkurrensen begränsas torde inte vara en naturlig och uppenbar följd av att i en ingress till ett kollektivavtal ange vilka företag som omfattas av avtalet.

text: De företag som anges i uppräkningen har en ensamställning i respektive hamn. Detta, tillsammans med det förhållandet att det sedan länge och oavsett efterfrågeförhållanden råder en faktisk ensamställning i de svenska hamnarna för det stuveriföretag som är verksamt i den aktuella hamnen, talar i och för sig för att Stuveriförbundets ifrågavarande beslut är en orsak till att konkurrerande nyetableringar uteblir inom stuveribranschen. Såväl Stuveriförbundet som LO har emellertid uppgett att de numera inte önskar vidmakthålla den hittillsvarande ordningen med endast ett stuveriföretag i varje hamn. En förklaring till att nyetableringar uteblir i nuläget skulle, såsom Stuveriförbundet har uppgett, kunna vara att marknaden för traditionella stuveriföretag anses vara överetablerad. Det har i ärendet inte framkommit något fall där ett företag faktiskt försökt etablera stuveriverksamhet men hindrats p.g.a. kollektivavtalets utformning. Det kan således inte uteslutas att den alltjämt rådande ensamställningen för stuveriföretag väsentligen beror på andra omständigheter än Stuveriförbundets ifrågavarande beslut.

text: Mot denna bakgrund finner Konkurrensverket inte grund för att nu hävda att Stuveriförbundets beslut att i kollektivavtalet ange de företag som omfattas av avtalet har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på marknaden eller ger ett sådant resultat.

text: Konkurrensverket vill erinra om att verket beslutat att göra en allmän kartläggning och analys av hamn- och stuverimarknadens konkurrensförutsättningar. Detta genomförs inom ramen för ett ärende med dnr 31/1999. Undersökningen kommer bl.a. att omfatta en granskning av förhållandena i enskilda hamnar. Den information som framkommer i denna utredning angående förhållandet i hamnarna kan eventuellt ge Konkurrensverket anledning att vidta åtgärder som även berör det s.k. stuverimonopolet.

text: Detta beslut har fattats av generaldirektören. Föredragande har varit Sofia Åberg. I den slutliga handläggningen har också konkurrenssakkunnige Erik Westerström samt rättschefen Kenny Carlsson och konkurrensrådet Anita Sundberg deltagit.

text: Jörgen Holgersson

text: Sofia Åberg

text: Kopia till:

text: Sveriges Redareförening Svenska Transportarbetareförbundet Sveriges Industriförbund


beslutstyp:
Åtagande
Beslut från domstol
Avskrivning

nyckelord:
10 Konkurrensbegränsande samarbete
Media, kultur och underhållning

title: Sveriges Annonsörer AB

sammanfattning: Utredning av konkurrensbegränsande samarbete, dnr 161/2009 – Sveriges Annonsörer AB

text: Konkurrensverkets beslut

text: 2008-09-03 (Dnr 488/2008)

text: Konkurrensverket godtog Sveriges Annonsörers och Sveriges Annonsörer AB:s åtagande och yrkade i Stockholms tingsrätt att åtagandet skulle förenas med ett vite på 2 miljoner kronor vardera.

text: Ta del av Konkurrensverkets beslut

text: Tingsrätten

text: 2008-12-30 (Ä 12046-08)

text: Stockholms tingsrätt ålade företagen vid vite på 2 miljoner kronor vardera att följa åtagandet.

text: Ta del av beslut från Tingrätten

text: Ifrågasatt otillåten publicering av ersättningsnivåer för mediebyråersättning

text: Konkurrensverkets beslut

text: Konkurrensverket avskriver ärendet.

text: Bakgrund

text: Konkurrensverket har i ärende med dnr 269/2007 utrett ett system där medieföretag vid annonsförsäljning lämnar en s.k. annonsör- och mediebyråersättning. Ärendet avslutades den 3 september 2008 med hänsyn till att föreningen Sveriges Annonsörer och servicebolaget Sveriges Annonsörer AB gjorde ett åtagande enligt

text: 23 a § första stycket konkurrenslagen (1993:20)

text: Åtagandet innebär bl.a. att föreningen respektive servicebolaget Sveriges Annonsörer har förbundit sig att inte i någon form, vare sig muntligen eller skriftligen, informera om eller förespråka annonsör- och mediebyråersättningens storlek i form av t.ex. procentsatser. Stockholms tingsrätt har i beslut den 30 december 2008 ålagt Sveriges Annonsörer och Sveriges Annonsörer AB vid vite om 2 000 000 kr vardera att följa åtagandet. Beslutet har vunnit laga kraft.

text: Ärendet

text: Konkurrensverket har den 20 februari 2009 noterat att ersättningsnivåer för annonsör- och mediebyråersättning förekommit i en artikel som var tillgänglig på föreningens och servicebolagets Sveriges Annonsörers hemsida. Verket har påpekat förhållandet för Sveriges Annonsörer som uppgett att den aktuella publiceringen berott på ett misstag. Sveriges Annonsörer har direkt efter verkets påpekande avlägsnat informationen gällande ersättningsnivåer.

text: Skäl för beslutet

text: Enligt Konkurrensverkets bedömning finns det med hänsyn till Sveriges Annonsörers förklaring och till att informationen har avlägsnats från hemsidan inte skäl att med stöd av konkurrensreglerna vidta någon ytterligare åtgärd i ärendet.

text: Hur ni kan gå vidare

text: Detta beslut kan inte överklagas.

text: Detta beslut har fattats av avdelningschefen Gunnel Schön. Föredragande har varit konkurrenssakkunnige Erik Westerström.

text: Gunnel Schön Erik Westerström

text: Detta beslut publiceras på Konkurrensverkets webbplats


arendetyp: Företagsförvärv

motpart: Altia Plc, V&S Vin & Sprit AB, Pernod Ricard Sweden AB, Pernod Ricard Danmark A/S, Pernod Ricard Finland Oy, Pernod Ricard Norway AS, Pernod Ricard Estonia Oy

nyckelord:
Företagsförvärv
Detalj- och dagligvaruhandel

title: Altia Plc och V&S Vin & Sprit AB m.fl.

sammanfattning: Prövning av förvärv, dnr 161/2010 – Altia Plc och V&S Vin & Sprit AB/Pernod Ricard Sweden AB/Pernod Ricard Danmark A/S/Pernod Ricard Finland Oy/Pernod Ricard Norway AS/Pernod Ricard Estonia Oy

text: Konkurrensverkets beslut

text: 2010-03-29 (Dnr 161/2010)

text: Konkurrensverket lämnar Altia Plc:s förvärv av ensam kontroll över tillgångar omfattande bl.a. vin- och spritvarumärken utan åtgärd.


beslutstyp:
Åtagande
Beslut från domstol

motpart: OneMed AB, Simonsen Material AB

nyckelord:
Företagsförvärv
Vård och omsorg

title: OneMed AB

sammanfattning: Prövning av förvärv, dnr 162/2008 596/2008, 679/2008 – OneMed AB

text: Konkurrensverkets beslut

text: 2008-07-03 (Dnr 162/2008)

text: Konkurrensverket godtog OneMeds förvärv av Simonsen Material AB efter åtaganden.

text: Ta del av Konkurrensverkets anmälan

text: 2008-10-30 (Dnr 596/2008)

text: Konkurrensverket yrkade att åtagandena skulle förenas med vite på 50 miljoner kronor vardera.

text: 2008-12-19 (Dnr 679/2008)

text: Konkurrensverket godkände köpare av Simonsen Material AB.

text: Ta del av Konkurrensverkets uppföljning av åtagande

text: Stockholms tingsrätt (STR)

text: 2008-12-30 (Ä 14956-08)

text: Stockholms tingsrätt förenade åtagandena med vite på 30 miljoner kronor.

text: Anmälande företag

text: OneMed AB, org.nr 556580-2732, Box 49, 401 20 GÖTEBORG Ombud: Advokat AA , Advokatfirma Lindhs DLA Nordic KB, Box 7315, 103 90 STOCKHOLM

text: Andra parter och medverkande i koncentrationen

text: Simonsen Material AB, org.nr 556668-0277, Dockplatsen 1, 211 19 MALMÖ

text: Saken

text: Anmälan enligt

text: 37 § första stycket konkurrenslagen (1993:20)

text: om företagskoncentration; sjukvårdsmaterial

text: Beslut

text: Konkurrensverket lämnar, med beaktande av OneMed AB:s frivilliga åtagande, företagets förvärv av ensam kontroll över Simonsen Material AB utan åtgärd.

text: Anmälan

text: OneMed AB (OneMed) har enligt

text: , KL, anmält förvärv av ensam kontroll över Simonsen Material AB (Simonsen). Säljare är Simonsen Material Holding AB, org.nr 556668-0269. Anmälan var fullständig den 28 februari 2008. Den 7 april 2008 beslöt Konkurrensverket att genomföra en särskild undersökning enligt

text: 38 §

text: KL av företagskoncentrationen.

text: Företagen

text: OneMed är ett helägt dotterbolag till OneMed Group Oy (OneMed Group). OneMed Group kontrolleras av private equity-fonderna CapMan Buyout VIII Fund A L.P., ett Guernsey limited partnership, och CapMan Buyout VIII Fund B KB, ett svenskt kommanditbolag, samt av Maneq 2006 AB. Dessa fonder och bolag är administrerade och ledda av managementbolagen inom CapMan-koncernen. CapMan-koncernen består av det finska moderbolaget CapMan Plc och dess dotterbolag och närstående bolag. Maneq AB är ett investeringsbolag för CapMankoncernens personal.

text: I maj 2006 förvärvade CapMan samtliga utestående aktier i det finska bolaget Tamro MedLab Oy, numera OneMed Group. I OneMed Group-koncernen ingår i Sverige, förutom OneMed, Tamro MedLab AB (Tamro MedLab), org.nr 556351- 4107, OneMed HomeCare AB (OneMed HomeCare), org.nr 556580-2708, SelefaTrade AB (SelefaTrade), org.nr 556040-7107 och Förbandsmaterial AB (FMAB), org.nr 556121-1425. Företagen benämns i det följande OneMed-bolagen.

text: OneMed är ett holdingbolag med två dotterbolag; FMAB och SelefaTrade. FMAB är en fullsortimentsgrossist inom sjukvården med huvudsaklig inriktning på leveranser till kommuner, läkare och företagshälsovård. SelefaTrade är också en fullsortimentsgrossist inom sjukvården men med huvudsaklig inriktning på leveranser till landsting. OneMed HomeCare distribuerar inkontinens- och annat sjukvårdsmaterial till hälso- och sjukvården. Tamro MedLab marknadsför och säljer förbrukningsmaterial och laboratorieutrustning till laboratorier inom industrin, forskningen och sjukvården.

text: CapMan-koncernens omsättning i hela världen för räkenskapsåret 2006 uppgick till ca 26,8 miljarder kronor varav ca 6,9 miljarder kronor omsattes i Sverige.

text: Simonsen är ett helägt dotterbolag till Simonsen Material Holding AB. Simonsens omsättning i hela världen för räkenskapsåret 2006 uppgick till ca 384 miljoner kronor varav allt omsattes i Sverige. Verksamheten omfattar försäljning av en- och flergångsartiklar såsom sjukvårdsartiklar, kontorsartiklar samt rengöringsartiklar inom hälso- och sjukvårdssektorn.

text: Horisontella överlappningar mellan OneMed-bolagen och Simonsen, dvs. de led i distributionskedjan där båda företagen bedriver verksamhet, uppkommer [1] beträffande sjukvårdsmaterial (FMAB och SelefaTrade), förbrukningsmaterial och utrustning avsedda för laboratorieändamål (Tamro MedLab), [2] förbrukningsmaterial till kontor (SelefaTrade), samt [3] tredjepartslogistiktjänster (OneMed HomeCare).

text: Omsättningen för vart och ett av de berörda företagen uppgår inte till 25 miljoner EUR i tre medlemsstater. Simonsen har endast verksamhet och omsättning i Sverige. Förvärvet har således inte s.k. gemenskapsdimension (jfr artikel 1.3 c i EG:s förordning nr 139/2004 om kontroll av företagskoncentrationer).

text: Bakgrund

text: Konkurrensverket fann efter den inledande undersökningen av den anmälda företagskoncentrationen att det behövdes ytterligare utredning och analys av de effekter som koncentrationen kunde komma att ge upphov till för att verket skulle kunna ta slutlig ställning.

text: Den 7 april 2008 beslutade Konkurrensverket därför att inleda en särskild undersökning enligt

text: 38 §

text: KL av OneMed:s planerade förvärv av Simonsen.

text: Rättslig bedömning

text: Förutsättningar för ett förbud Enligt

text: 34 §

text: KL avses med en företagskoncentration 1. att två eller flera tidigare självständiga företag slås samman, eller 2. att antingen en eller flera personer, som redan kontrollerar minst ett företag, eller också ett eller flera företag genom förvärv av värdepapper eller tillgångar, genom avtal eller på annat sätt direkt eller indirekt får kontroll över ett eller flera företag eller delar därav.

text: Enligt

text: 37 §

text: KL ska en företagskoncentration anmälas till Konkurrensverket om 1. de berörda företagen tillsammans har en omsättning föregående räkenskapsår som överstiger fyra miljarder kronor och 2. minst två av de berörda företagen har en omsättning i Sverige föregående räkenskapsår som överstiger 100 miljoner kronor för vart och ett av företagen.

text: Det förvärvade företaget Simonsen bedriver verksamhet i Sverige. De berörda företagen hade tillsammans en omsättning överstigande fyra miljarder kronor föregående räkenskapsår och envar av dem har en omsättning i Sverige som överstiger 100 miljoner kronor. Koncentrationen är därför anmälningspliktig enligt

text: 37 §

text: KL.

text: Stockholms tingsrätt får enligt 34a § KL på talan av Konkurrensverket förbjuda en företagskoncentration som omfattas av anmälningsskyldighet enligt

text: 37 §

text: KL. Förvärvet skall enligt bestämmelsen förbjudas om 1. den skapar eller förstärker en dominerande ställning som väsentligt hämmar eller är ägnad att väsentligt hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens inom landet i dess helhet eller en avsevärd del av det, och 2. ett förbud kan meddelas utan att väsentliga nationella säkerhets- eller försörjningsintressen åsidosätts.

text: Relevant marknad För att kunna ta ställning till om koncentrationen skapar eller förstärker en dominerande ställning på den svenska marknaden i dess helhet eller på en avsevärd del av den är det nödvändigt att först definiera den för bedömningen relevanta marknaden.

text: Avgränsningen av den relevanta marknaden sker genom en bestämning av dels produktmarknaden, dels den geografiska marknaden. Av stor betydelse vid fastställandet av den relevanta produktmarknaden är olika produkters utbytbarhet för dem som efterfrågar produkterna. En preliminär bedömning av de olika produkternas utbytbarhet kan erhållas genom en uppskattning av hur en liten och varaktig förändring av priset med 5-10 procent skulle påverka kundernas beteende. Den relevanta geografiska marknaden omfattar det område inom vilket

text: de berörda företagen tillhandahåller de relevanta produkterna eller tjänsterna, inom vilket konkurrensvillkoren är tillräckligt likartade och som kan skiljas från angränsande geografiska områden, framför allt på grund av väsentliga skillnader i konkurrensvillkoren. Den relevanta geografiska marknaden, vid en prövning enligt

text: 34 §

text: KL, är landet i dess helhet eller en avsevärd del av det.

text: Relevant produktmarknad Såväl OneMed-bolagen som Simonsen är främst verksamma som grossister med försäljning av bl.a. sjukvårdsmaterial till sjukvården i Sverige. Av OneMedbolagen är det SelefaTrade och FMAB som är verksamma med försäljning av sjukvårdsmaterial. SelefaTrade är verksamt i första hand gentemot landsting, medan FMAB är verksamt som grossist med försäljning främst till kommuner.

text: Huvudmän för den svenska sjukvården är landstingen/regionerna och kommunerna. Landstingen svarar för primärvård, länssjukvård (specialistvård) och regionsjukvård (universitetssjukhus). Kommunerna ansvarar för vården av äldre och funktionshindrade i särskilt boende. Hälften av kommunerna har avtal med landstingen om att ta över ansvaret för vård av äldre och funktionshindrade som bor hemma. Landstingen har alltid ansvaret för vård som ges av läkare.

text: De privata vård- och omsorgsföretagen bedriver främst verksamhet på uppdrag av landsting och kommuner. Andelen av den landstingsfinansierade vården som köps från privata aktörer har ökat, men varierar samtidigt avsevärt mellan landstingen. Privat vård där patienterna själva står för hela vårdkostnaden utgör en mycket liten del av sjukvården.

text: Både landsting och kommuner måste följa reglerna för offentlig upphandling vad gäller deras inköp av sjukvårdsmaterial, medan de privata vårdgivarna fritt kan välja att köpa in sitt behov från en eller flera leverantörer. De privata aktörer som har vårdavtal med ett landsting kan köpa direkt från landstingens depåer eller avropa på landstingens avtal.

text: Det finns ett flertal grossister och leverantörer som agerar mot de privata företagen. De privata företagen har dessutom relativt få leveransadresser jämfört med framförallt kommunerna. De från landstingen och kommunerna fristående privata vårdföretagen är ofta specialiserade mot en viss typ av vårdverksamhet, varför dessa företag vanligen har behov av ett smalare sortiment av sjukvårdsmaterial. En första skiljelinje kan därför dras mellan offentliga beställares upphandling av sjukvårdsmaterial och privata vårdgivares inköp av sjukvårdsmaterial.

text: Det underliggande vårdbehovet skiljer sig åt mellan landsting och kommuner genom att landstingen har en mer omfattande och i vissa fall mer avancerad verksamhet. Detta medför att landstingen har ett bredare behov av sjukvårdsmaterial och därigenom upphandlar ett större antal produkter än kommunerna.

text: Även landstingens och kommunernas sätt och möjligheter att upphandla sjukvårdsmaterial skiljer sig åt. Kommunerna upphandlar, till skillnad från de [4] flesta landstingen, en grossisttjänst för sjukvårdsmaterial som innefattar: (1) en

text: Såväl FMAB som Simonsen är verksamma som sjukvårdsmaterialgrossister gentemot kommuner. I dagsläget har FMAB avtal om leveranser av sjukvårdsmaterial med [SEKRETESS] kommuner och Simonsen med [SEKRETESS] kommuner. Resterande kommuner direktupphandlar från landstingens depåer. De kommuner som köper från landstingens depåer gör detta på s.k. hängavtal.

text: I ett fåtal fall har landstingens depåer utan framgång deltagit i kommunala upphandlingar. Detta agerande kan dock ifrågasättas utifrån den s.k. lokaliseringsprincipen i

text: kommunallagen

text: Ett antal andra företag utöver FMAB och Simonsen har lagt anbud i kommunala upphandlingar av sjukvårdsmaterial. Inget av dessa företag har dock vunnit någon upphandling. Följaktligen är det endast FMAB och Simonsen som har avtal avseende grossisttjänster för sjukvårdsmaterial med kommunerna. Det indikerar att Simonsen och FMAB i nuläget är de enda konkurrenterna vad avser grossisttjänster för sjukvårdsmaterial till kommunerna.

text: Konkurrensverkets utredning visar att endast en mindre andel av kommunerna skulle förändra sitt sätt att upphandla sjukvårdsmaterial vid en prishöjning om 5- 10 procent på en viss produktgrupp. Följaktligen skulle kommunernas efterfrågan på grossisttjänster inte påverkas nämnvärt vid en sådan prishöjning.

text: Därutöver är det förenat med betydande kostnader för kommunerna att förändra sitt upphandlingsbeteende genom att exempelvis upphandla separata produktgrupper. Dessa ökade kostnader består av ökad upphandlingsinsats både vad avser anställda upphandlare och vad avser uppföljning. Dessutom skulle beställning och fakturering ske från fler grossister, vilket leder till ökade transaktionskostnader. Ett ökat antal leveranser medför även högre transportkostnader och ökad miljöbelastning.

text: Simonsen är vidare den främsta utmanaren till den etablerade aktören FMAB. Simonsen har vunnit majoriteten av sina kommunala avtal från FMAB och i de fall Simonsen har förlorat avtal har dessa vunnits av FMAB, vilket tyder på att företagen är nära konkurrenter och att de grossisttjänster företagen erbjuder bör ingå i samma relevanta produktmarknad.

text: Den relevanta produktmarknaden utgörs således av grossisttjänster för sjukvårdsmaterial till kommuner.

text: Relevant geografisk marknad Den relevanta geografiska marknaden vid tillämpning av koncentrationsreglerna är landet i dess helhet eller en avsevärd del av det. Både Simonsen och OneMed har verksamhet i hela landet avseende de relevanta produkterna.

text: Den relevanta geografiska marknaden skall således avgränsas till Sverige.

text: Dominerande ställning Konkurrensverket har att bedöma huruvida företagskoncentrationen skapar eller förstärker en dominerande ställning på den relevanta marknaden och om detta

text: sker på ett sätt som väsentligt hämmar eller är ägnat att väsentligt hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens på marknaden i fråga. En dominerande ställning grundas i regel på ett flertal omständigheter som, tagna var för sig, inte nödvändigtvis behöver vara avgörande. Särskilt viktig är dock företagets marknadsandel. Andra faktorer som har betydelse för bedömningen av om en dominerande ställning föreligger är exempelvis motverkande köparmakt, finansiell styrka, inträdeshinder till marknaden, tillgång till insatsvaror, patent och andra immaterialrättigheter, teknologi och annan kunskapsmässig överlägsenhet.

text: Marknadsandelar och koncentrationsnivåer På marknaden för grossisttjänster för sjukvårdsmaterial till kommuner har Simonsen en marknadsandel om [10-20] procent och FMAB en marknadsandel om [7] [60-70] procent. Efter koncentrationen kommer företagen att tillsammans ha en [8] marknadsandel om [70-80] procent.

text: Följaktligen kan konstateras att parternas sammanlagda marknadsandel innebär en presumtion om att parterna innehar en dominerande ställning på den relevanta marknaden.

text: FMAB:s och Simonsens sammanlagda marknadsandel ger, efter det att [9] företagskoncentrationen har genomförts, ett HHI-värde [över 4 900] på marknaden för grossisttjänster för sjukvårdsmaterial till kommuner i Sverige. Jämfört med situationen före koncentrationen motsvarar detta en ökning i HHI med [mer än 1 000]. Nivån på HHI såväl före som efter koncentrationen indikerar att marknaden är att betrakta som högt koncentrerad, medan ökningen av HHI visar på ett avsevärt minskat konkurrenstryck på marknaden och att [10] koncentrationen kan medföra konkurrensproblem.

text: Marknadsandelar och koncentrationsnivåer anger nyttiga första indikationer på marknadsstrukturen och den betydelse de samgående parterna och deras konkurrenter har i konkurrenshänseende. Vid bedömning av frågan om dominans föreligger måste hänsyn även tas till förekomsten av motverkande köparmakt samt förutsättningarna för marknadsinträde.

text: Det kan hända att till och med företag med mycket stora marknadsandelar inte påtagligt kan hämma den effektiva konkurrensen om kunderna har motverkande köparmakt. Detsamma gäller om det är tillräckligt lätt för potentiella konkurrenter att komma in på marknaden.

text: Motverkande köparmakt Generellt om motverkande köparmakt Med motverkande köparmakt avses i detta sammanhang den förhandlingsstyrka köparen har gentemot säljaren vid affärsförhandlingar i kraft av sin storlek, sin kommersiella betydelse för säljaren och sin förmåga att byta till alternativa leverantörer.

text: En form av motverkande köparmakt är när kunderna på ett trovärdigt sätt kan hota med att inom en rimlig tid tillgripa alternativa leveranskällor om leverantören beslutar att höja priserna eller på något annat sätt försämra kvaliteten eller leveransvillkoren. Detta vore fallet om köparen omedelbart skulle kunna byta till andra leverantörer, på ett trovärdigt sätt hota med att vertikalt integrera sig i tidigare marknadsled eller stå bakom expansion eller marknadsinträde i tidigare marknadsled, exempelvis genom att övertala en potentiell ny aktör att gå in på marknaden genom att lägga stora beställningar hos det företaget. En köpare kan också utöva motverkande köparmakt genom att vägra köpa andra produkter som tillverkas av leverantören eller, särskilt i fråga om kapitalvaror, genom att skjuta upp inköpen.

text: I detta sammanhang måste framhållas att motverkande köparmakt inte kan anses uppväga de eventuella negativa effekterna av en koncentration i tillräckligt hög grad om den bara garanterar att ett visst segment av kunder med särskild förhandlingsstyrka skyddas mot betydligt högre priser eller försämrade villkor efter koncentrationen. Dessutom är det inte tillräckligt att köparmakt föreligger före koncentrationen, utan den måste också föreligga och vara effektiv efter koncentrationen. Orsaken är att en fusion mellan två leverantörer kan försämra köparnas förhandlingsposition om den leder till att ett trovärdigt alternativ försvinner.

text: Köparmakt i förevarande koncentration Konkurrensverket har inom ramen för sin utredning dels genomfört en enkätundersökning omfattande samtliga kommuner i Sverige, dels gett konsultföretaget KPMG Bohlins AB i uppdrag att fördjupa vissa aspekter i kommunernas agerande.

text: Kommunernas behov av sjukvårdsmaterial omfattar ett produktsortiment på upp till 4 000 artiklar. Ur detta sortiment väljs ca 150 – 500 volym- och värdemässigt viktiga produkter ut (varukorg). I upphandlingen begärs prisuppgifter in för produkterna i varukorgen. Totalkostnaden för varukorgen används därefter som [11] huvudsakligt värderingskriterium vid utvärderingen av upphandlingen. Den anbudsgivare som lämnat det lägsta anbudet vinner normalt sett upphandlingen. Till kommunernas upphandling av sjukvårdsmaterial kopplas även kvalificeringskrav (s.k. skallkrav) på att anbudsgivaren ska kunna leverera och [12] sätta pris på minst 70 – 80 procent av produkterna i varukorgen. Övriga artiklar avropas från en bruttoprislista med en rabattsats enligt lämnat anbud. Rabattsatsen värderas inte i utvärderingen av anbuden.

text: Från ett flertal kommuner har det framkommit att den formella köparmakten – dvs. inflytandet över hela inköpsprocessen – upplevs som betydande. Bedömningen grundar sig bland annat på att kommunerna själva bestämmer sina olika krav och att det hittills i regel har kommit in minst två konkurrerande anbud från leverantörer med stora möjligheter att svara mot de ställda kraven.

text: Utredningen visar dock att kommunernas inflytande som inköpare i praktiken är mer begränsat. Flertalet kommuner efterfrågar en begränsad volym av

text: sjukvårdsmaterial. Detta förhållande leder till att de har svårt att påverka leverantörerna. En marknad med få stora grossister leder till att kommunerna i hög grad anpassar sitt beteende efter dessa grossister. Många kommuner köper endast ett mindre antal exemplar av varje enskild artikel och är därför beroende av en grossistfunktion, inte minst för att hålla lager och samordna transporter. Det gäller även i de fall där inköpssamverkan sker mellan ett helt läns kommuner.

text: Vidare gäller att kommunernas inköpsorganisationer har begränsade ekonomiska resurser. En övergång till en ordning med flera upphandlingar och särskilda ramavtal för flera olika produktgrupper samt för transporter och lagerhållning kräver större resurser. Fler fakturor är också kostsamt att hantera, liksom uppföljning av flera avtal.

text: Således är kommunerna beroende av en grossisttjänst vad avser dessa produkter och de har i praktiken små möjligheter att utöva tillräcklig köparmakt för att motverka den marknadsmakt som koncentrationen medför.

text: Inträdeshinder Generellt om marknadsinträde En analys av förutsättningarna för inträde av nya aktörer på marknaden är en viktig faktor i den övergripande bedömningen av koncentrationen från konkurrenssynpunkt. För att ett marknadsinträde skall anses utsätta de samgående parterna för ett tillräckligt konkurrenstryck måste det visas att inträdet är troligt, snabbt och tillräckligt för att hindra eller omintetgöra eventuella konkurrenshämmande verkningar av koncentrationen.

text: Marknadsinträde i förevarande fall Det kan konstateras att antalet anbudsgivande företag vid kommunala upphandlingar av sjukvårdsmaterial har minskat under senare år. I flera fall är det bara FMAB och Simonsen som har lämnat anbud vid dessa upphandlingar.

text: Den relevanta marknaden kännetecknas av ett antal olika förhållanden. Bland annat kräver grossistverksamhet tillgång till en bred produktportfölj. Ett antal företag på närliggande marknader har specifikt framhållit svårigheten i att kunna erbjuda en sådan produktportfölj som kommunerna kräver. Även om företagen har kunnat uppnå skallkraven i upphandlingarna har de vid utvärderingen av anbuden inte lyckats uppnå full poäng avseende produktportföljen. I vissa fall har detta faktum även medfört att företag avstått från att inge anbud.

text: En grossistmarknad kännetecknas normalt av klara skalfördelar. Ju större volymer en grossist kan köpa in från en leverantör, desto förmånligare inköpspriser kan grossisten erhålla. Detta har även framhållits av flera av de företag som är aktiva på närliggande marknader.

text: Eftersom tillträde till marknaden regleras av regelverket för offentliga upphandlingar löper avtalen med kunderna (kommunerna) på ca 3-4 år. Följaktligen kan det ta en lång tid för en helt ny aktör på marknaden att vinna tillräckligt många avtal för att uppnå de skalfördelar och den marknadsstyrka som behövs för att utgöra en konkurrenskraftig konkurrent till parterna.

text: Företagen på närliggande marknader har även pekat på att tidigare erfarenhet från liknande uppdrag för kommuner utgör ett av de utvärderingskriterier som ofta används vid utvärdering av inkomna anbud. Avsaknaden av sådan erfarenhet utgör ytterligare ett hinder för företag utan tidigare erfarenhet att kunna på ett snabbt och effektivt sätt etablera sig på marknaden.

text: Det har även framförts att marknadens struktur, genom anbudsförfaranden där endast en del av produktportföljen utvärderas, i sig innebär en svårighet för nya aktörer att ta sig in på marknaden. Detta eftersom systemet gynnar ”strategisk prissättning” på de produkter som utvärderas. För att kunna ta den ekonomiska risk som en sådan strategisk prissättning medför måste företagen ha kunskap om kundens köpmönster avseende de produkter som inte utvärderats. För företag som inte har haft kommunala kunder är det därför svårt att kalkylera möjligheten att kunna få till en hållbar affär genom sådan strategisk prissättning.

text: Ett annat strukturellt hinder mot inträde som har framförts är att kunderna lägger statistik från tidigare inköp som grund för ny upphandling av sjukvårdsprodukter. På så sätt påverkas kundens köpbeteende av de produkter som den tidigare leverantören har erbjudit. Några företag på närliggande marknader har framfört att detta medfört att kunderna efterfrågar (märkes)specifika produkter som OneMed-bolagen besitter. Eftersom företagen inte kan erhålla dessa produkter till lika fördelaktiga priser som FMAB, har de inte heller kunnat lämna lika konkurrenskraftiga anbud.

text: Genom att det inom vården pågår en process mot privata alternativ kännetecknas marknaden inte av en stark framtida tillväxt.

text: Under senare år har ett antal aktörer slutat att lämna anbud i kommunala sjukvårdsmaterialupphandlingar. Parterna är de enda aktörer som har vunnit upphandlingar. Parterna har därför en väl inarbetad ställning på marknaden.

text: Mot denna bakgrund kan konstateras att det inte är sannolikt att inträde av nya aktörer kommer att ske tillräckligt snabbt och i tillräcklig omfattning för att omintetgöra eventuella konkurrenshämmande verkningar av koncentrationen.

text: Bedömning av dominans Konkurrensverkets bedömning av om en dominerande ställning skapas eller förstärks kullkastas med anledning av ovan anförd argumentation därför inte av förekomsten av motverkande köparmakt och möjligheten till nyinträde på marknaden.

text: Koncentrationen leder således till att en dominerande ställning skapas eller förstärks på marknaden för grossisttjänster för sjukvårdsmaterial till kommuner i Sverige.

text: Åtagande I syfte att undanröja de konkurrenshämmande verkningarna av koncentrationen har OneMed frivilligt gjort vissa åtaganden (bilaga 1).

text: OneMed:s åtaganden innebär i korthet att OneMed förvärvar Simonsen varefter OneMed för över verksamheten i Simonsen till OneMed Group-koncernen. OneMed ser dock till att Simonsens nuvarande ramavtal med kommuner avseende sjukvårdsmaterial kvarblir i Simonsen. Därefter överlåter OneMed aktierna i Simonsen till en från OneMed fristående köpare. Denne köpare får därmed kontroll över Simonsen och tillgång till de aktuella ramavtalen.

text: Åtagandena medför att en lämplig köpare förvärvar Simonsen från OneMed, inrymmande företagets ramavtal med aktuella kommuner. Genom åtagandena säkerställs att köparen har en möjlighet att fullfölja sina affärsmässiga förpliktelser enligt kommunavtalen. Även om ramavtalen har olika löptid, där vissa avtal löper ut inom en nära framtid, får köparen tillgång till en icke oväsentlig del av marknaden på ett sätt som är förenligt med regelverket för offentlig upphandling. Köparen får en försäljningsvolym som kan ligga till grund för de skalfördelar som ett inträde på den relevanta marknaden förutsätter. Köparen får även en inblick i dessa kommuners köpbeteende samt nödvändig erfarenhet av att leverera aktuella produkter till kommuner. Köparen får i och med de frivilliga åtagandena en möjlighet att inträda på den relevanta marknaden.

text: Sammanfattande bedömning De frivilliga åtagandena som OneMed har gjort bedöms säkerställa att en ny aktör träder in på den relevanta marknaden och kan agera som en livskraftig och varaktig konkurrent till OneMed. Genom de frivilliga åtagandena bedöms koncentrationen inte längre skapa eller förstärka en dominerande ställning som väsentligt hämmar eller är ägnad att väsentligt hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens inom landet eller en avsevärd del av det.

text: Slutsats Koncentrationen skall, med beaktande av de frivilliga åtagandena och vad som i övrigt har anförts ovan, lämnas utan åtgärd.

text: Konkurrensverket anser att OneMed:s åtaganden i bilaga 1 enligt

text: 57 § andra stycket

text: KL ska förenas med ett skäligt vite.


title: Kumla Bostäder AB – förfrågan avseende samarbetsavtal

text: Konkurrensverkets beslut

text: Konkurrensverket skriver av ärendet.

text: Ärendet

text: Konkurrensverket noterade genom sin omvärldsbevakning att Kumla Bostäder AB (bolaget) hade ingått ett samarbetsavtal med Peab Bostad AB (Peab) om ett gemensamt dotterbolag benämnt Pekum AB i syfte att öka antalet bostäder som byggs inom kommunen.

text: Anledningen till att vi inledde ärendet var att vi ville utreda om ni i samband med avtalet hade tilldelat Peab ett byggentreprenadkontrakt utan att upphandla detta enligt LOU.

text: Skäl för beslutet

text: Det finns inte längre någon grund i vår prioriteringspolicy att fortsätta vår utredning om ert samarbetsavtal med Peab. Därför skriver vi av ärendet.

text: Vi utreder ett urval av de tips och misstänkta fel som anmäls till oss eller som vi upptäcker genom vår omvärldsbevakning. Vilka fall som ska utredas avgörs utifrån en prioriteringspolicy där olika omständigheter viktas mot varandra. Det som kommit fram under utredningen gör att vi inte längre prioriterar att utreda ärendet.

text: Det som hittills har framkommit i vår utredning motiverar för närvarande inte att vi fortsatt utreder det aktieägaravtal som ni har ingått med Peab om bildandet av Pekum.

text: Beslutet innebär inte att vi har tagit ställning till om ert agerande är tillåtet enligt upphandlingslagstiftningen. Vi kan även komma att fortsättningsvis granska era avtal med Peab om det framkommmer skäl till detta.

text: Detta beslut har fattats av enhetschefen Malin de Jounge. Föredragande har varit Dick Moberg.

text: Konkurrensverkets prioriteringar

text: I prioriteringen av upphandlingstillsynsärenden väger vi in följande faktorer:

text: • Hänsyn till det allmänpreventiva syftet och/eller behovet av vägledning. • Bristerna i den upphandlande myndighetens eller enhetens agerande. • Hur stort allmänintresset är. • Om Konkurrensverket är bäst lämpat att agera. • Hur omfattande utredningsinsatsen är i förhållande till förutsättningarna att nå önskat resultat.

text: Läs mer i vår prioriteringspolicy för tillsynsverksamheten. Den hittar du på vår webbplats www.kkv.se.