nyckelord:
Avlyssning
Förhör
Objektivitet, opartiskhet, saklighet
Tvångsmedel/tvångsåtgärder

title: Anmälan mot bl.a. åklagare för bristande objektivitet under förundersökning och brottmålsrättegång

text: Bakgrund

text: En äldre man, AA, berövades livet i sin lägenhet i ett flerfamiljshus i Eslöv år 1986. Gärningsmannen slog ett stort antal slag mot AA:s huvud med en ljuslykta av glas och lindade därefter en telefonsladd runt hans hals. AA avled till följd av slagen med ljuslyktan, möjligen i samverkan med strypning. Att AA berövats livet upptäcktes av två släktingar som kom för att besöka honom på kvällen den 9 juni 1986. När släktingarna kom till AA:s bostad var dörren låst och de låste upp med en medhavd nyckel. Innanför dörren låg morgontidningar från den 8 och 9 juni, och mot bakgrund av bl.a. detta kunde det sedermera fastställas att AA berövades livet någon gång under tiden den 7–9 juni 1986.

text: Vid brottsplatsundersökningen noterades bl.a. följande. Samtliga dörrar och fönster till lägenheten var utan åverkan. AA anträffades på golvet i sovrummet, liggandes på mage med ansiktet rakt ner mot en matta. Han var klädd i bl.a. skjorta och byxor. Fodret i den högra bakfickan på byxorna var vänt ut och in och varken AA:s plånbok eller egna nycklar återfanns i lägenheten. En telefonsladd var lindad runt AA:s hals och knuten med en råbandsknop i centrum av nacken. AA:s huvud och mattan under huvudet var kraftigt blodbesudlade. Det fanns blodstänk på väggarna. På golvet invid AA stod en telefondosa. På telefondosan säkrades bl.a. ett avtryck av s.k. papillarlinjer. I diskhon i köket anträffades en blodig mindre duk som antogs komma från telefonbordet i sovrummet. På en byrå i vardagsrummet anträffades en ljuslykta av glas som antogs utgöra brottsverktyget. På bordet i matrummet var det dukat för två personer.

text: En förundersökning om mord pågick under år 1986 och 1987. Under förundersökningen hölls bl.a. ett stort antal förhör. Förundersökningen lades ned utan att någon person varit misstänkt för brottet. Inledningsvis trodde polisen att papillarlinjeavtrycket härrörde från ett finger. Avtrycket gav emellertid ingen träff vid sökning i fingeravtrycksregistret. År 2005 blev det möjligt att i fingeravtrycksregistret söka även på avtryck från handflator. I augusti 2009 gjorde polisen en sådan sökning på det aktuella avtrycket. Det konstaterades att avtrycket kom från viss del av BB vänstra handflata. BB hade år 1987 dömts för bedrägeri

text: och försök till bedrägeri och i samband med utredningen av dessa brott hade hans handavtryck registrerats.

text: Förundersökningen om mordet på AA återupptogs. Under tiden februari till april 2010 genomfördes under två kortare perioder hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning riktad mot BB. Samma dag som hemlig teleavlyssning påbörjades för andra gången kallades en kvinna, CC, till förhör hos polisen. CC hade haft ett förhållande med BB vid den tidpunkt då AA berövades livet, och dömdes tillsammans med BB för tidigare nämnda bedrägeribrottslighet. I den kallelse till förhör som tillställdes CC angavs att hon skulle höras om sin ”eventuella kännedom om ett mord i Eslöv 1986”. Syftet med åtgärderna var att utröna om CC skulle kontakta BB i anledning av kallelsen. Förhör med CC hölls och dokumenterades.

text: BB frihetsberövades den 13 april 2010 och häktades några dagar senare. Husrannsakan genomfördes och bl.a. datorer som kunde ha använts av honom togs i beslag. Digital media i datorernas hårddiskar undersöktes. I syfte att utreda om det i datorerna fanns information med anknytning till mordet på AA använde sig polisens tekniker av vissa sökord. Det förhållandet att sökord användes redovisades inte i det protokoll som upprättades över undersökningen. I protokollet redovisades slutsatsen att ingenting av intresse för utredningen hade påträffats.

text: Den 7 oktober 2010 väckte åklagaren åtal mot BB för mordet på AA. BB nekade till att han hade något med mordet att göra. Den enda konkreta bevisningen mot BB utgjordes av handavtrycket på telefondosan. Åklagaren kom under rättegången att föra fram vissa teorier om ett samband mellan BB och AA, men några bevis för detta presenterades inte.

text: Tingsrätten fann styrkt att handavtrycket hade avsatts i samband med att AA berövades livet. Mot bakgrund härav fann tingsrätten att det var ställt utom rimligt tvivel att det var BB som var gärningsman, och dömde honom för mord till fängelse i tio år.

text: BB överklagade domen till Hovrätten över Skåne och Blekinge och anlitade i samband därmed advokaterna DD och EE som ombud och försvarare. I hovrätten åberopade BB ny muntlig samt omfattande skriftlig bevisning. Hovrätten fann, till skillnad från tingsrätten, inte styrkt att handavtrycket hade avsatts i samband med att AA berövades livet och ogillade därför åtalet. Hovrättens dom vann laga kraft.

text: Anmälan

text: DD och EE begärde att JO skulle granska förundersökningen och åtalet mot BB. I anmälan gjordes bl.a. gällande att åklagaren, kammaråklagaren FF, Åklagarmyndigheten, Södra Skånes åklagarkammare, hade åsidosatt sin objektivitetsplikt i huvudsak i följande avseenden.

text: - År 2008 uppmärksammade polisen en annan person som möjlig gärningsman till mordet på AA. Vid tidpunkten för mordet var denna person knappt 15 år gammal

text: och bosatt i Eslöv. Personen är dömd för ett flertal grova brott mot homosexuella män och avtjänar för närvarande livstids fängelse för mord på en homosexuell man i Stockholm. Trots detta redovisades mannens namn inte på något sätt i förundersökningen mot BB. Dessutom beordrade åklagaren att cirka 250 sidor med uppgifter om personer som man sökt på innan förundersökningen lades ned skulle tas bort från utredningen mot BB. (Denna del av anmälan benämns vid redovisningen av Åklagarmyndighetens yttrande, se nedan, som punkt 5.)

text: - Att med det syfte som angetts genomföra hemlig teleavlyssning och samtidigt kalla CC till förhör var en bevisprovokation riktad mot BB. Åklagaren redovisade aldrig bevisprovokationen och utfallet av densamma för BB:s försvarare. Att bevisprovokationen misslyckades var en omständighet som talade till förmån för BB. (Denna del av anmälan benämns vid redovisningen av Åklagarmyndighetens yttrande som punkt 2.)

text: - Sökorden som användes vid undersökningen av de datorer som beslagtogs hos BB hade bäring på mordet och eftersökningen av gärningsmannen, men sökorden redovisades inte vid tingsrätten. Att inte något av orden återfanns i BB:s datorer var av betydelse för BB och för hans försvar. (Denna del av anmälan benämns vid redovisningen av Åklagarmyndighetens yttrande som punkt 3.)

text: - Eftersom polisen inte fann något som helst samband mellan BB och AA genomfördes en s.k. personkontroll av BB och dennes närstående för att se om BB på något sätt kunde knytas till Eslöv. Åtgärden gav inte något resultat. Åklagaren underlät att redovisa detta vid tingsrätten. (Denna del av anmälan benämns vid redovisningen av Åklagarmyndighetens yttrande som punkt 4.)

text: Utöver klagomål mot polismyndigheten och åklagaren framfördes i anmälan klagomål mot Lunds tingsrätt och den domare som tjänstgjorde som ordförande vid tingsrättens huvudförhandling i det aktuella målet. Sistnämnda klagomål har handlagts i ett annat ärende som avslutades utan att någon åtgärd vidtogs från JO:s sida (dnr 4655-2011).

text: Utredning

text: JO remitterade ärendet till Åklagarmyndigheten för yttrande i de delar för vilka har redogjorts under rubriken ”Anmälan”. Åklagarmyndigheten (vice riksåklagaren GG) inkom med yttrande. Till yttrandet bifogades yttranden av kammaråklagaren FF och chefsåklagaren vid Södra Skånes åklagarkammare, HH. (I yttrandena benämnas BB genomgående som B.)

text: FF upplyste bl.a. följande.

text: Angående rubriken ”Bristande objektivitet under förundersökningen” punkt 5

text: Under ovanstående punkt görs gällande att jag brustit i objektivitet genom att namnet på en för mord dömd person (JJ) inte redovisats i förundersökningen samt genom att ha ”beordrat att ca 250 sidor innehållande uppgifter om personer man sökt på från tidigare utredning tagits bort från utredningen”.

text: Jag utgår från att man med skrivningen ”tagits bort från utredningen” avser att dessa sidor i utredningen inte tagits med i förundersökningsprotokollet. Jag behandlar frågan om de handlingar (uppgivna 250 sidor) där jag gett direktiv om att dessa inte ska tas med i förundersökningsprotokollet först. Noteras ska att det i skrivelsen till JO varken framgår vilka handlingar som avses eller varför det skulle utgöra en brist att dessa inte medtagits i förundersökningsprotokollet. Som bilaga till förundersökningsprotokollet finns ett protokoll med rubriken ”Handlingar från förundersökningen 1986–1987”. Innan denna protokollsbilaga fick sin slutliga utformning sammanställde polisen, utifrån mina direktiv, ett utkast till protokollsbilaga. Detta utkast till protokoll överlämnades till den misstänkte BB:s dåvarande offentlige försvarare KK och till den misstänkte BB själv. Då utredningsmaterialet var omfattande ville vi, trots att förundersökningen fortfarande pågick och yttrande från SKL återstod, påbörja delgivningen av förundersökningen. Jag har sedan, efter att ha gått igenom bilagan, i skriftliga direktiv, daterade den 20 juli och den 23 juli 2010 (handling 76 och 81) gett direktiv om vilka handlingar i den preliminära bilagan som inte skulle vara med i den slutliga protokollsbilagan. Den provisoriska protokollsbilagan finns inte kvar. Polisen sammanställde protokollsbilagan i Durtvå och tryckte ut de exemplar som överlämnades till mig, KK och BB själv. Jag har inte kvar mitt exemplar. Efter mina direktiv gjordes protokollsbilagan om i Durtvå och finns där bara i slutligt skick. Det material jag i direktiven gett besked om inte skulle tas med i aktuell protokollsbilaga uppgår inte till 250 sidor. Jag kan inte erinra mig att jag gett direktiv om att ytterligare handlingar från utkastet till bilagan inte skulle tas med i den slutliga versionen, men utesluter inte att så kan ha skett i samband med senare diskussioner med utredningsmännen. Jag har vidare i samband med att förundersökningsprotokollet sammanställdes beslutat att förhör vilka under förundersökningen hölls med anhöriga, en vän till BB samt med en. inte skulle tas med i förundersökningsprotokollet. Jag har bedömt att förhören inte tillfört utredningen uppgifter av sådan betydelse att de måste finnas med och därför av integritetsskäl valt att inte ta med dessa i förundersökningsprotokollet. KK har fått även det materialet överlämnat till sig. Av promemoria av LL daterad 2010-07-21 med rubriken ”PM angående delgivning av huvudprotokoll” framgår inledningsvis att protokollet är provisoriskt. Vidare framgår att förhör med fyra i samma PM namngivna personer (anhöriga till BB samt ytterligare två personer) liksom resultat av två fingeravtrycksundersökningar överlämnas separat och att detta material inte kommer att ingå i det slutgiltiga protokollet. De handlingar jag gett skriftliga direktiv om liksom ovanstående förhör uppgår sammanlagt till knappt 250 sidor. Jag utgår från att de handlingar som i skrivelsen till JO omnämns uppgå till ca 250 sidor avser de handlingar jag redogjort för och vilka, förutom att vara tillgängliga för försvaret i överskottsmaterialet, överlämnats särskilt till BB:s tidigare försvarare. Utredningen som bedrevs efter mordet på AA var omfattande och de handlingar för vilka redogjorts ovan utgör bara en bråkdel av utredningsmaterialet. Att i förundersökningsprotokollet ta med samtligt utredningsmaterial beträffande det 24 år gamla spaningsmordet var aldrig aktuellt. Förhör hölls med grannar, boende i intilliggande hus och personer som varit på besök i fastigheten under det dygn mordet antogs ha begåtts. Stora ansträngningar gjordes att identifiera personer och fordon som setts i anslutning till adressen. Tips om tänkbara gärningsmän följdes upp och utredningsåtgärder vidtogs för att

text: klarlägga om personer som tidigare gjort sig skyldiga till brott mot homosexuella kunde misstänkas för mordet. Jag har i protokollsbilagan innehållande den gamla utredningen valt att i huvudsak ta med förhör med de grannar som bodde i samma flerfamiljshus som den mördade AA, förhör med övriga personer som gjort iakttagelser av AA det aktuella dygnet liksom förhör med personer som haft kontakt med AA på Heta Linjen samt telefonlistor, påträffade hos AA, över olika män vilka denne antogs ha haft kontakt med. Andra handlingar från utredningen i tiden närmast efter mordet finns i huvudprotokollet. Även i överskottsmaterialet finns uppgifter av betydelse då följande framkommit beträffande AA:s levnadsförhållanden. AA var en ensamstående homosexuell man med många tillfälliga sexuella kontakter. Flera kontakter antogs ha knutits via tidningsannonser. Man visste genom förhör att flera unga pojkar besökt honom i bostaden. AA hade vid ett antal tillfällen blivit anmäld för sexualbrott, bl.a. otukt med barn, och hade själv vid tidigare tillfällen utsatts för brott i bostaden. På grund av materialets omfattning togs en promemoria angående detta med i förundersökningsprotokollet (promemorian är inte paginerad men finns intagen efter innehållsförteckningen i huvudprotokollet del A). Vid sammanställningen av promemorian har hänsyn tagits till de synpunkter BB:s dåvarande offentlige försvarare haft beträffande innehållet. Ingen person, förutom BB, har varit uppsatt som misstänkt för brottet. Enligt min uppfattning finns i överskottsmaterialet ingen uppgift som talar för att någon person omnämnd i utredningen, med känd identitet eller okänd, varit inblandad i mordet. Beträffande de handlingar i utredningen som avser den för mord dömde JJ, vilka handlingar inte finns med i förundersökningsprotokollet och inte heller ingick i ovan nämnda provisoriska protokollsbilaga, kan sägas följande. JJ är bl.a. dömd 2008-10-09 av Svea hovrätt för bl.a. mord och försök till mord till fängelse på livstid. Det framgår av den dom som dessförinnan meddelades av Stockholms tingsrätt att offren var homosexuella män. Under den tid JJ satt häktad har man i utredningen beträffande mordet på AA vidtagit utredningsåtgärder för att se om han kunde misstänkas också för mordet på AA. Skälet var att AA, liksom JJ:s offer, var homosexuell och att JJ, då minderårig, vid tiden för mordet bott i Eslöv. Polisen skickade ut förfrågningar och höll därefter förhör med män man visste vid unga år hade besökt AA. Flertalet av de män man sökt brevledes kontaktade polisen. Ingen av dem berättade att JJ varit med vid besöken i AA:s bostad. JJ hördes aldrig om mordet. Av vad som framgår ovan och av den promemoria som finns i förundersökningsprotokollet har AA:s levnadsförhållanden varit sådana att han typiskt sett varit en person mer exponerad att utsättas för brott. Jag har i samband med att innehållet i förundersökningsprotokollet bestämdes, inte varit av den uppfattningen att utredningen beträffande JJ varit av sådan betydelse att den skulle tas med i förundersökningsprotokollet.

text: Angående rubriken ”Särskilt beträffande åklagarens ledande av förundersökningen”

text: Punkt 2

text: BB har under förundersökningen varit föremål för hemlig teleavlyssning.

text: Chefsåklagare MM gjorde en första ansökan om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning, daterad 2010-02-03. Lunds tingsrätt beslutade i enlighet med ansökan 2010-02-04. 2010-02-16 ansökte jag om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning beträffande ytterligare en teleadress. Tingsrätten biföll ansökan samma dag. Jag beslutade 2010-03-01 att den hemliga teleavlyssningen och den hemliga teleövervakningen skulle upphöra. Ny ansökan om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning gjordes av mig 2010-04-09 med beslut av tingsrätten samma dag. Jag beslutade 2010-04-13 att den hemliga teleavlyssningen och den hemliga teleövervakningen skulle upphöra. Avsikten med teleavlyssningen var i det inledande skedet att klarlägga vilka teleadresser som brukades av BB. De teleadresser som ansökan avsåg stod med något undantag registrerade på BB och hustruns företag. Det hade inte gått att fastställa något privat telefonnummer som brukades av BB. Beträffande syftet med den senare teleavlyssningen kan sägas följande. Vid tiden för mordet på AA hade BB ett förhållande med en kvinna (CC), också hon boende i Malmö. Kvinnan CC och BB dömdes året efter mordet på AA för bedrägeri och försök till bedrägeri vid flera tillfällen. Gärningarna bestod i att man annonserat i dagspress om att en kvinna sökte kontakt med män. I den efterföljande brevväxlingen har man förmått de män som svarat på annonserna att betala en summa pengar. Delar av den förundersökningen finns med som protokollsbilaga ”Bedrägeri” i förundersökningen mot BB då man bedömde det som en tänkbar möjlighet att BB och AA kommit i kontakt med varandra i samband med att AA sökt en homosexuell kontakt. Utredningen av mordet tydde på att det varit en ensam gärningsman. Vi bedömde att det fanns en möjlighet att kvinnan CC, p.g.a. sitt tidigare förhållande med BB, kunde tänkas känna till mordet. Samma dag som avlyssningen av BB påbörjades kallades CC till förhör. Av texten i kallelsen framgick bl.a. att det gällde ”hennes eventuella kännedom om ett mord i Eslöv 1986” Avsikten var att se om hon skulle kontakta BB. Någon kontakt togs inte och BB frihetsberövades den 13 april 2010. BB underrättades om den hemliga teleövervakningen och den hemliga teleavlyssningen i enlighet med

text: 27 kap.

text: 32 §§

text: rättegångsbalken

text: i skrivelse daterad 2010-06-22. I samband med underrättelsen borde jag ha informerat försvararen om den kallelse som samtidigt skickades ut och utfallet av detta. Jag har av förbiseende missat att göra så. Trots att ordalydelsen i skrivelsen till JO möjligen kan tolkas annorlunda har uppgiften om avsikten med den senare teleavlyssningen inte heller funnits i överskottsmaterialet.

text: Punkt 3

text: Under punkt 3 görs gällande att de sökord som använts vid undersökningen av datorer och som funnits i överskottsmaterialet borde ha redovisats i förundersökningsprotokollet. Vid husrannsakan i BB:s bostad togs datorer i beslag. Syftet var att kontrollera om det i datorerna fanns information av betydelse för utredningen. Sådan information hade t.ex. kunnat vara att BB sökt information om vad som i media skrivits om mordet. Av undersökningsprotokoll från länskriminalens tekniska rotel, intaget på sidorna 89–90 i förundersökningsprotokollet, huvudprotokoll del A, framgår att inget av intresse för utredningen har påträffats. Till skrivelsen till JO har bifogats de sökord teknikerna använt vid undersökningen.

text: Dessa sökord finns inte med i förundersökningsprotokollet. Den omständigheten att man vid undersökningen av huruvida datorerna innehållit uppgifter av betydelse för mordutredningen använt sökord adekvata för mordutredningen ifråga, är enligt min mening inget som behöver redovisas i förundersökningsprotokollet.

text: Punkt 4

text: I skrivelsen till JO anförs att jag brustit i objektivitet genom att inte redovisa utfallet av ”en s.k. personkontroll av BB och hans närstående för att se om BB på något sätt kunde knytas till Eslöv”.

text: Under förundersökningen har man försökt finna eventuella kontaktpunkter mellan AA och BB. Av det mejl som tillsänts mig av NN angående registerslagningar och förfrågningar som gjorts i ärendet framgår följande. Slagning har gjorts på BB med inriktning på ekonomisk översikt över de företag BB har inflytande i och det har i samband härmed också framkommit uppgifter om vilka anhöriga till BB som varit involverade i de olika företagen. Vidare har hos socialförvaltningen i Malmö begärts att få del av handlingar angående eventuellt ekonomiskt bistånd till BB 1986 och aktuella bankkonton eller motsvarande som BB förfogat över under aktuell period och hos stadsdelsförvaltning i Malmö begärts utdrag från socialregistret. Vidare framgår att det gjordes slagningar på bl.a. BB:s son för att söka efter motiv och om denne vid något tillfälle kunde ha besökt AA. Som framgår av tidigare upplysningar har överskottsmaterialet varit mycket omfattande. Det kan noteras att BB:s tidigare offentlige försvarare under förundersökningen fick tillgång till en logg över utredningsmaterialet. Detta för att underlätta genomgången av överskottsmaterialet. Vidare överlämnades till honom en promemoria från 2007 med en sammanställning över vad som framkommit vid förundersökningen 1986. Uppgifter om detta finns på sidan 1 i förundersökningsprotokollet. Jag har, väl medveten om att polisen på sedvanligt sätt försökt finna ett samband mellan målsägande och misstänkt gärningsman, inte funnit att de uppgifter för vilka redovisas i ovan nämnda mejl har bort redovisas i förundersökningsprotokollet. Av förundersökningsprotokollet framgår att BB vid tiden för mordet bodde i Malmö. Det framgår bl.a. av de förhör som hållits med BB och också av den protokollsbilaga ”Bedrägeri” som finns till förundersökningsprotokollet.

text: Det har från min sida redan vid den första häktningsförhandlingen och sedan vid huvudförhandlingarna i tingsrätt och hovrätt klargjorts att man inte funnit några andra samband mellan BB och AA än det handavtryck som påträffats på telefondosan men att ett möjligt sätt på vilket de kunnat komma i kontakt med varandra har varit den omständigheten att AA sökt tillfälliga kontakter bl.a. via annonser i dagspress.

text: HH uppgav sammanfattningsvis att han gjorde samma bedömningar som FF gjort. Han tillade därutöver bl.a. följande.

text: Särskilt beträffande åklagarens ledande av förundersökning

text: [Punkt 2]

text: I ett inledande skede av förundersökningen ansökte åklagaren om tillstånd till hemlig teleavlyssning av BB:s telefon. FF har i sina upplysningar förklarat tankarna bakom åtgärden. Att någon som är misstänkt för ett 24 år gammalt mord på telefon skall börja prata om något som har med mordet att göra är osannolikt om inte polis

text: och åklagare samtidigt vidtar en åtgärd som hos den misstänkte eller annan person visar att en utredning av det gamla brottet är aktuell. I BB:s fall bestod åtgärden i en förundersökningsåtgärd att kalla en kvinna till ett upplysningsvis förhör om det gamla mordet. Kvinnan i fråga hade vid tidpunkten för gärningen samröre med BB. Den som varit föremål för en hemlig teleavlyssning skall enligt

text: 27 kap. 31 § rättegångsbalken

text: underrättas om detta. Denna underrättelse har lämnats till BB under förundersökningen. Någon särskild upplysning om att polis och åklagare samtidigt vidtog åtgärden att kalla kvinnan till förhör har inte lämnats till BB eller hans försvarare. Är åtgärden att kalla kvinnan till förhör en provokativ åtgärd och förtjänar FF kritik för att hon inte lämnat upplysning om åtgärden? Provokativa åtgärder är en spanings- och utredningsmetod som inte är reglerad i lag. Vid hantering av provokativa åtgärder har åklagare att följa vad som föreskrivs i Riksåklagarens riktlinjer 2007:1. Till stöd för sina åtgärder har åklagaren också RättsPM 2007:4. Den nu aktuella situationen är inte ovanlig, men finns inte beskriven i RåR 2007:1 eller RättsPM 2007:4. Åtgärden att kalla kvinnan att förhöras upplysningsvis var en naturlig förundersökningsåtgärd med tanke på hennes och BB:s relation vid tidpunkten för mordet. Att kallelsen skickas samtidigt som man har en pågående teleavlyssning innebär inte självklart att åtgärden skall ses som en provokativ åtgärd. Envar med erfarenhet av brottsutredningar bör dessutom utan särskild upplysning förstå att en teleavlyssning i ett mer är 20 år gammalt ärende endast utförs om den förenas med någon annan åtgärd. För det fall kallelsen till förhör är att anse som en provokativ åtgärd har FF inte följt det som föreskrivs i RåR 2007:1 om åklagarens formella hantering. När det gäller upplysningsskyldigheten till den misstänkte har någon särskild upplysning inte lämnats till den misstänkte i samband med slutdelgivning. Inget har dock gjorts för att dölja att kvinnan kallades till förhör. Information om kallelsen har med största sannolikhet funnits i den så kallade slasken.

text: [Punkt 3]

text: Vid husrannsakan i BB:s bostad togs datorer i beslag. Syftet var att kontrollera om det i datorerna fanns information av betydelse för utredningen. Av undersökningsprotokoll framgår att inget av intresse för utredningen har påträffats. Detta är något som i sig talar till BB:s fördel och objektivitetsplikten är tillgodosedd i och med att resultatet framgår av förundersökningen. [- - -]

text: Åklagarmyndigheten gjorde inledningsvis följande tillägg i fråga om vad som framgick av utredningen.

text: Enligt en promemoria i remisshandlingarna (bilaga 4 till klagoskriften) har försvaret begärt att få del av kallelsen till förhör med CC. Kallelsen kunde enligt promemorian inte återfinnas i sidomaterialet. Polisens utredningsmän har dock kunnat erinra sig att förhöret skulle gälla CC:s ”eventuella kännedom om ett mord i Eslöv 1986”.

text: Det förhör med CC som kallelsen avsåg finns redovisat i förundersökningsprotokollet. Stockholms tingsrätt dömde i juli 2008 JJ till fängelse på livstid. I påföljdsdelen antecknade tingsrätten bl.a. att JJ vid åtminstone 30 tillfällen genomfört handlingar liknade de i domen aktuella mot homosexuella män samt vid ett par tillfällen mot kvinnor. Syftet med överfallen hade inte primärt varit att komma över offrens

text: tillhörigheter utan att dominera dem genom att binda dem, förnedra dem och trakassera dem. Den promemoria om JJ som FF nämner i upplysningarna hit redovisades i ett tilläggsprotokoll i januari 2011. Promemorian är daterad den 18 januari 2011. Den skrevs av kriminalinspektör LL och löd enligt följande. Vid den aktuella tidpunkten hade undertecknad och kriminalinspektör OO ingått i ett projekt, Cold Case gruppen, vars arbetsuppgift vara att utreda huruvida det fanns anledning att på nytt ta upp äldre ouppklarade mord. I Stockholm hade en man, JJ, frihetsberövats för ett mord samt ett mordförsök. Målsäganden i de båda ärendena var män och kontakterna mellan JJ och männen hade knutits under förespegling att det skulle ske ett möte av homosexuell karaktär. Ett av de ärenden som Cold Case gruppen i Skåne hade på sitt bord var ett mord av en kvinna i Eslöv år 2000. I denna utredning hade JJ förekommit, och hördes sedermera och delgavs misstanke om mordet, men misstanken skrevs av och utredningen lades ned. Det framgick då att JJ var uppvuxen i Eslöv och var bosatt där år 1986. Han var då 14 år gammal. Eftersom Cold Case gruppen, i första hand OO, strax innan JJ frihetsberövades, läst igenom ärendet angående mordet på AA där ett antal yngre män förekommit, uppstod nu fråga om JJ kunde ha varit med vid besöken hos AA. JJ:s namn förekom inte i Futredningen. Undertecknad och OO skickade (i mars 2008; RÅ:s anm.) per post ut kallelser till de ungdomar som enligt förundersökningen besökt AA, för att om möjligt få svar på om JJ varit med vid besöken hos AA. Ingen av dem som hörde av sig till utredarna hade någon kännedom om att JJ hade varit med vid besöken hos AA. Några kände till JJ, men uppgav att denne inte var med i den kamratkretsen som varit hos AA. Då inga uppgifter framkom att JJ varit med i kamratkretsen som besökt AA, eller på annat sätt kunde knytas till brottsplatsen, företogs inga fler utredningsåtgärder avseende JJ.

text: Efter att ha redogjort för den rättsliga regleringen redovisade Åklagarmyndigheten följande bedömning.

text: Bristande objektivitet under förundersökningen, punkt 5

text: Klagomålen under denna punkt gäller dels att namnet på en person (C) som år 2008 dömdes för mord av Stockholms tingsrätt inte redovisades i förundersökningsprotokollet, dels att åklagaren FF ska ha ”beordrat” att ca 250 sidor innehållande uppgifter om personer ”man sökt på från tidigare utredning” skulle tas bort från förundersökningsprotokollet. Den i Stockholms tingsrätt för mord dömde JJ:s brottslighet hade riktats mot homosexuella män. JJ var bosatt i Eslöv vid tidpunkten för mordet på AA. JJ var då knappt 15 år gammal. Jag tolkar klagomålen på det sättet att det intressanta kring JJ, som enligt försvaret borde ha redovisats i förundersökningsprotokollet, inte var dennes namn utan främst uppgifterna som sådana om JJ:s upprepade brottslighet mot homosexuella män i vissa syften i förening med hans tidigare anknytning till Eslöv. Det kan vad gäller åklagarens redovisningsplikt konstateras att den dåvarande försvararen och den misstänkte BB fick del av de ca 250 sidorna i ett preliminärt förundersökningsprotokoll. Upplysning om att material inte skulle ingå i det slutgiltiga förundersökningsprotokollet lämnades dessutom. Det framgår inte av klagoskriften varför materialet borde ha varit med i det slutgiltiga protokollet. Inte heller framgår det uttryckligen varför det var angeläget för försvaret att namnet på JJ redovisades i förundersökningsprotokollet. I utredningen om det kvartssekelgamla spaningsmordet har FF redan från början klargjort att man inte funnit några andra samband mellan den misstänkte BB och den mördade AA än handavtrycket. Målet har följaktligen till stora delar kommit att röra kriminaltekniska frågor. I sakens natur ligger att utredningsmaterialet i ett spaningsmord som detta är omfattande och att åklagaren fått sovra i vad som ska vara med i det slutgiltiga förundersökningsprotokollet. Det får antas att uppgifterna

text: om homosexuella kontakter m.m. i utredningen var känsliga för många berörda personer. Även uppgifter om bedrägeribrottslighet i utredningen torde fortfarande ha varit av känslig beskaffenhet för de inblandade trots att brottsligheten härrörde från 1980-talet. JO har i ”Fallet PP” (JO 2007/08 s. 87, s. 90) betonat att objektivitetskravet ska uppfattas så att även omständigheter som inte entydigt talar till den misstänktes förmån, men som skulle kunna vara av betydelse för dennes försvar, ska tas till vara och redovisas. En liknande uppfattning redovisas av Förundersökningsutredningen i dess slutbetänkande (

text: SOU 2011:45, s. 128

text: f.). Utredningen konstaterar att den tillämpning av objektivitetsprincipen som utredningen förespråkar kan medföra att material som försvaret anser vara betydelsefullt hänförs till sidomaterialet. Detta beror enligt utredningen på att det alltid ytterst är en bedömningsfråga vad i utredningen som ska tas med i förundersökningsprotokollet (a. SOU, s. 266). I fråga om sidomaterial framhålls i Åklagarmyndighetens RättsPM 2008:4, s. 12 att åklagaren är ansvarig för att den misstänkte och försvararen på ett överskådligt sätt informeras om detta material. Sammanfattningsvis kan det noteras att försvaret fick de aktuella ca 250 sidorna och att försvaret uttryckligen upplystes om att materialet skulle hänföras till sidomaterialet. Jag har inget att erinra mot FF:s bedömning att hänföra de ca 250 sidorna till sidomaterialet. Inte heller har jag något att erinra mot det sätt på vilket det sidomaterialet kom att redovisas till försvaret i ett preliminärt förundersökningsprotokoll samt en promemoria av vilken framgick att material hänskjutits till sidomaterialet. Därmed har enligt min mening den misstänktes rätt till insyn tillgodosetts samtidigt som skyddet för enskilda personers integritet kunnat beaktas. Vad gäller frågan huruvida uppgift om JJ:s namn m.m. hade bort tas med i förundersökningsprotokollet konstaterar jag att FF och försvaret har olika uppfattningar om detta. Enligt

text: 45 kap. 7 § rättegångsbalken

text: bör sådant som inte rör åtalet inte ges in till rätten. Ytterst är det – som jag redan har berört – en bedömningsfråga vad som ska tas med i ett förundersökningsprotokoll. Mina närmare överväganden kring detta är följande. Polisen kom inte vidare med spaningsuppslaget om att JJ kunde ha någon koppling till mordet på AA. Åtskilliga andra alternativa hypoteser (spaningsuppslag) hade uteslutits under utredningsarbetet. Med hänsyn till bevisläget med handavtrycket som det helt centrala beviset kan jag inte se att det var en oriktig bedömning av FF att inte i förundersökningsprotokollet ta med uppgift om t.ex. JJ:s namn eller dennes brottslighet och bostadsort i 15-årsåldern.

text: Särskilt beträffande åklagarens förundersökningsledning

text: Punkt 2

text: Under denna punkt görs det gällande att det vid försvarets genomgång av sidomaterialet framkom att en ”bevisprovokation” förekommit mot BB. Genom att inte redovisa att provokationen misslyckades ska FF ha brustit i sin objektivitet då detta var en omständighet som talade till BB:s förmån. Vittnet CC fick en kallelse till förhör samtidigt som hemlig teleavlyssning pågick. I en kallelse ska som huvudregel besked lämnas om anledningen till förhöret, vilket också skedde här (jfr t.ex. JO:s dnr 5669-2008). CC bedömdes som ett viktigt vittne med tanke på sina tidigare kontakter med BB. Det var därför naturligt att hon kallades att höras i utredningen och att hon i kallelsen underrättades om anledningen till förhöret. Samtidigt ville man få fram information om mordet för det fall CC

text: kontaktade BB när hon fick kallelsen. Förhöret med CC har redovisats i förundersökningsprotokollet. BB har underrättats om tvångsmedlen. Inget tillfördes utredningen genom den hemliga teleavlyssningen. I klagomålen görs det gällande att det skulle kunna ha varit en uppgift till fördel för BB att CC inte kontaktade honom i anledning av kallelsen. För egen del kan jag med hänsyn till bevisläget med ett enda avgörande tekniskt bevis – och otaliga andra spaningsåtgärder som varit resultatlösa under åren – inte se vilken betydelse det negativa utfallet av just den här berörda spaningsåtgärden skulle kunna ha haft i sak. Även om syftet med kallelsen delvis kanske kan betraktas som provokativt, innebär det inte att riksåklagarens riktlinjer om provokativa åtgärder (RåR 2007:1) blir tillämpliga. Riktlinjerna tar sikte på situationer då det finns en risk att någon provoceras till att begå ett brott (jfr

text: SOU 2010:103, s. 373

text: ). Det var på intet sätt fallet här. Även som ”bevisprovokation” betraktad måste det provokativa inslaget anses mycket begränsat. BB har fått del av all relevant information genom att såväl förhöret med CC som användningen av tvångsmedel mot honom har redovisats i förundersökningsprotokollet. Om FF även borde ha redovisat att man samtidigt med förhöret ville kontrollera vilka kontakter mellan CC och BB som förhöret kunde föranleda, är ytterst en bedömningsfråga, där utrymmet för olika uppfattningar är betydande. Något fel kan dock FF inte rimligen lastas för.

text: Punkt 3

text: Vad gäller denna punkt hänvisar jag till vad kammarchefen anfört.

text: Punkt 4

text: Jag instämmer i vad FF anfört om att det inte varit nödvändigt att redovisa uppgifterna om registerslagningarna och förfrågningarna i förundersökningsprotokollet.

text: DD och EE kommenterade Åklagarmyndighetens yttrande.

text: JO inhämtade och granskade vissa delar av förundersökningsprotokollet i det aktuella målet.

text: Rättslig reglering

text: I

text: 23 kap. 4 § rättegångsbalken

text: , RB, regleras objektivitetsprincipen under förundersökningen. Enligt bestämmelsen ska vid en förundersökning inte endast de omständigheter som talar emot den misstänkte utan även de som är gynnsamma för honom beaktas och bevis som är till hans förmån tas till vara. Objektivitetskravet innebär t.ex. att, om undersökningsledaren låter inhämta viss utredning som talar till den misstänktes förmån, denna utredning inte får hållas utanför förundersökningen. Även omständigheter som inte entydigt talar till den misstänktes förmån men som skulle kunna vara av betydelse för hans försvar ska tas till vara och redovisas. Objektivitetsprincipen innefattar således en redovisningsplikt för förundersökningsledaren. Det anses, utan att detta är uttryckligen reglerat, att åklagaren har att iaktta objektivitetsprincipen även under brottmålsrättegången. (Se bl.a. JO 2007/08 s. 87, och Förundersökningsutredningens slutbetänkande,

text: SOU 2011:45

text: Enligt

text: 23 kap. 21 §

text: RB ska det vid en förundersökning föras protokoll över vad som förekommit av betydelse för utredningen. Vid bedömningen av vilka uppgifter

text: som är av betydelse måste objektivitetsprincipen beaktas. Förundersökningsledaren måste således vara uppmärksam på att det inte ur förundersökningsprotokollet utmönstras sådana uppgifter som ur försvarets synvinkel kan framstå som betydelsefulla. Den omständigheten att en hörd person inte haft några upplysningar att lämna är inte alltid betydelselös för utredningen. (Se JO 2007/08 s. 87 och JO 1964 s. 212.) Närmare bestämmelser om förundersökningsprotokollets innehåll finns i 20–23 §§ förundersökningskungörelsen. Enligt 20 § ska en rad uppgifter antecknas i protokollet, bl.a. tid och plats för åtgärder under förundersökningen. Enligt 22 § första stycket ska protokoll avfattas så, att det ger en trogen bild av vad som förekommit vid förundersökningen av betydelse för målet.

text: Enligt

text: 23 kap. 18 § första stycket

text: RB har den som är skäligen misstänkt för brott och dennes försvarare rätt att fortlöpande ta del av det som förekommit vid förundersökningen i den mån det kan ske utan men för utredningen. Så snart åtal har beslutats har den misstänkte och dennes försvarare rätt att på begäran få en avskrift av förundersökningsprotokollet (

text: 23 kap. 21 § fjärde stycket

text: RB). Då åtal väcks ska bl.a. en utskrift av förundersökningsprotokollet ges in till rätten. Sådant som inte rör åtalet bör emellertid inte ges in (

text: 45 kap. 7 §

text: RB).

text: Det utredningsmaterial som inte redovisas i det slutgiltiga förundersökningsprotokollet kallas för sidomaterial (ibland även ”slasken”). Såvitt gäller sidomaterialet finns det inte någon författningsreglering i likhet med den som gäller för förundersökningsprotokoll. Sidomaterialet kan bestå av material som åklagaren har bedömt vara betydelselöst för utredningen, men det kan även bestå av material som i och för sig inte ansetts vara betydelselöst, men som åklagaren – ibland efter samråd med försvararen – har bedömt inte behöver tas in i protokollet. I JO 2007/08 s. 87 konstaterade JO sammanfattningsvis att den misstänkte och dennes försvarare har rätt att ta del även av sidomaterialet, samt att det åligger åklagaren att informera dem om förekomsten av ett sidomaterial, så att de själva kan ta ställning till om de vill ta del av detta. Förundersökningsutredningen har lagt fram ett förslag till reglering beträffande hanteringen av sidomaterial. Utredningen föreslår bl.a. att det i 20 § förundersökningskungörelsen införs en bestämmelse om att förundersökningsprotokollet ska innehålla en sammanställning över sidomaterialet. (Se

text: SOU 2011:45, s. 47

text: och

text: ff.)

text: Bedömning

text: Anmälarna har allmänt vänt sig mot hur förundersökningen bedrivits; enligt deras mening har de brottsutredande myndigheterna inte iakttagit sin objektivitetsplikt. Det som föranlett utredning hos JO har gällt åklagarens roll som förundersökningsledare. Klagomålen i den delen har remitterats till Åklagarmyndigheten, som utförligt redovisat sin syn på det som anmälts. Det som därvid framkommit, sett i ljuset av ärendet som helhet, ger enligt min mening inte stöd för att åklagaren brustit i objektivitet. Jag godtar därmed det som från Åklagarmyndighetens sida anförts när det gäller redovisningen av utredningen, utom såvitt avser den hemliga teleavlyssning som förekom i anslutning till att ett

text: vittne kallades till förhör. Innan jag går in på den frågan vill jag klargöra hur jag ser på de åtgärder som företogs i det sammanhanget.

text: I samband med att utredningen av det då bortåt 25 år gamla mordärendet inriktades mot BB beslutade förundersökningsledaren att den kvinna som varit BB medbrottsling i ett tidigare sammanhang skulle kallas till förhör och att tillstånd att avlyssna BB telefoner därvid skulle utverkas. Syftet med det senare var, enligt vad förundersökningsledaren uttryckligen angett, att utröna om kvinnan skulle söka kontakt med BB i anledning av kallelsen, varvid det från utredningssynpunkt förstås vore av intresse att avlyssna vad som i så fall skulle sägas.

text: Förfarandet innebar att två konventionella utredningsåtgärder samordnades. Något rättsligt hinder mot samordningen som sådan har enligt min mening inte förelegat. Att det fanns grund för att kalla kvinnan till förhör kan inte ifrågasättas. Det avgörande för hur förfarandet ska bedömas är om grund för teleavlyssning funnits. De rättsliga förutsättningarna för detta finns angivna i

text: 27 kap.

text: RB, där det bl.a. framgår att det ska vara fråga om förundersökning gällande ett grovt brott (se närmare 18 §) samt att någon måste vara skäligen misstänkt för brottet och att åtgärden ska vara av synnerlig vikt för utredningen (20 §). Tillstånd till sådan avlyssning ska beslutas av domstol (21 §). Kravet på att åtgärden ska vara av synnerlig vikt är strängt, men lämnar på grund av att det inte är närmare specificerat ett utrymme för att anpassa bedömningen till omständigheter i det enskilda fallet. Bedömningens rättssäkerhet garanteras ytterst genom att tillstånd endast kan meddelas av domstol.

text: Tillstånd till teleavlyssningen meddelades i detta fall av Lunds tingsrätt. Beslutet fattades av lagmannen QQ. Han har i ett yttrande till Hovrätten över Skåne och Blekinge, som avgavs i samband med att BB överklagade tingsrättens dom under åberopande av att QQ varit jävig, anfört att han inte kan erinra sig att han ”av åklagare eller vid TK-sammanträdena närvarande polismän … informerats om att telefonavlyssningen skulle ha utgjort ett led i någon typ av provokation på det sätt som försvararna gjort gällande” (med ”TK-sammanträdena” avses de sammanträden rätten håller för att pröva frågan om tillstånd till bl.a. hemlig teleavlyssning). Inte heller av åklagarens begäran om tillstånd eller tingsrättens handlingar framgår det att rätten tog del av sådan information vid sammanträdena. Enligt vad åklagaren uppgett ”redovisades givetvis” syftet med åtgärden för tingsrätten (se skrivelse från FF till advokaten EE den 20 januari 2011).

text: Även om det således råder en i och för sig otillfredsställande oklarhet på denna punkt anser jag mig inte kunna ifrågasätta att syftet med teleavlyssningen berörts under föredragningen inför tingsrätten. Som påpekats från Åklagarmyndighetens sida är det självklart att en begäran om teleavlyssning i en brottsutredning rörande en händelse som inträffat för mycket länge sedan inte är meningsfull annat än om den är kopplad till någonting annat. I detta fall är det tydligt att det var förhörskallelsen som var upphovet till intresset av att avlyssna BB. Jag anser mig alltså kunna utgå från att tingsrätten var informerad om syftet med

text: teleavlyssningen, även om QQ i efterhand inte kunnat erinra sig hur det närmare förhöll sig med den saken, och att åtgärden därvid befunnits vara av synnerlig vikt för utredningen. Att ett beslut om teleavlyssning typiskt sett kan motiveras under omständigheter liknande dem som här förelåg kan enligt min mening inte heller ifrågasättas.

text: Mot denna bakgrund anser jag inte att samordningen av förhörskallelsen och teleavlyssningen – som knappast gör skäl för benämningen provokation – kan kritiseras.

text: Däremot borde syftet med teleavlyssningen ha redovisats för BB och dennes försvarare. Den tillhörde tveklöst den del av förundersökningen som låg till grund för åtalet och det saknade inte intresse för bedömningen av bevisningen att teleavlyssningen inte ledde till att någon kontakt mellan kvinnan och BB kunde beläggas. FF, som själv anser att hon borde redovisat åtgärden, kan inte undgå kritik för att så inte skedde.

text: I samband med inspektioner har det från JO:s sida påtalats att åklagare, när ärenden om hemlig teleavlyssning föredras för rätten, på lämpligt sätt ska anteckna sådant som inte framgår av ingivna handlingar (se dnr 577-2003 och 4709-2004). Förutom att det är av betydelse om en annan åklagare skulle komma att överta ärendet är det ett självklart rättssäkerhetskrav. Betydelsen av att det efterlevs illustreras i detta fall, där en korrekt dokumentation skulle ha kunnat undanröja den osäkerhet som uppkommit kring vilket beslutsunderlag tingsrätten haft.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Katarina Påhlsson

nyckelord:
Långsam handläggning
Underrättelse

publisher: Justitieombudsmannen

title: Allvarlig kritik mot Länsstyrelsen i Uppsala län för långsam handläggning av ärenden om jordbruksstöd och mot Statens jordbruksverk för brister i it-systemen m.m.

org: jo

sammanfattning: I en anmälan framfördes klagomål mot en länsstyrelse för långsam handläggning av flera ärenden om jordbruksstöd. Av utredningen framkom att länsstyrelsen 2020 hade ett stort antal ärenden om jordbruksstöd från 2015–2017 vilka inte hade kunnat avgöras med hänvisning till brister i de it-system som Jordbruksverket ansvarade för. JO beslutade att inhämta yttranden från länsstyrelsen och Jordbruksverket. I beslutet gör JO uttalanden om bl.a. förvaltningslagens krav på skyndsamhet och underrättelse om förseningar samt om myndigheters prioriteringar i förhållande till 1 kap. 9 § regeringsformen. Länsstyrelsen får bl.a. allvarlig kritik för att under flera år ha underlåtit att fatta beslut i ärenden som varit klara för avgörande. JO förutsätter att länsstyrelsen snarast avslutar och avgör såväl anmälarens som andra äldre ärenden. Beträffande Jordbruksverket drar JO slutsatsen att ledningen brustit i planering och tillhandahållande av det nya it-systemet 2015 och därefter samt att även ha försummat att beakta de förvaltningsrättsliga krav som gäller för handläggningen hos både Jordbruksverket och länsstyrelserna. JO anser att Jordbruksverket förtjänar allvarlig kritik för dessa brister. Enligt JO tyder de knapphändiga yttranden som både länsstyrelsen och Jordbruksverket har lämnat på att myndigheterna inte har tagit frågorna på fullt allvar. JO finner detta mycket bekymmersamt.

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan som kom in till JO den 5 april 2020 framförde AA klagomål mot Statens jordbruksverk och Länsstyrelsen i Uppsala län med anledning av bl.a. långsam handläggning av hans ärenden om jordbruksstöd. Av hans anmälan framgick i huvudsak följande.

type: stycke

text: Han hade ansökt hos länsstyrelsen om ersättning för omställning till ekologisk produktion för 2015. Han fick beslut först den 27 februari 2020. Det hade inte varit någon kommunikation från länsstyrelsen i ärendet och när han väl fick beslutet var det felaktigt. Länsstyrelsen avslog hans ansökan med hänvisning till

text: att han inte hade ett åtagande för ekologisk produktion, vilket inte stämde. När han påpekade att han hade ett åtagande svarade länsstyrelsen att beslutet hade blivit fel men att det inte var prioriterat att ändra det. Även handläggningen av flera pågående ärenden var mycket långsam, bl.a. hade hans ansökan om ekostöd för 2017 ännu inte handlagts. Länsstyrelsen hade uppgett att det ärendet inte kunde handläggas innan hans ansökan för 2015, som han hade återkallat, hade avvisats. Enligt länsstyrelsen fanns det ännu inte någon funktion i Jordbruksverkets it-system för att hantera avvisningar. Eftersom ärendet inte kunde få rätt status i systemet hindrades hans utbetalningsärenden.

text: JO:s inledande utredning

text: JO inhämtade den 21 augusti 2020 muntliga upplysningar från länsstyrelsen. Av upplysningarna framkom bl.a. följande.

text: Länsstyrelsen hade stora problem med it-stödet för jordbruksstöd och väntade på ett flertal stödfunktioner. Vissa funktioner för att avvisa stöd hade kommit från Jordbruksverket i juni 2020. It-stödet för att avvisa ekostöd saknades dock fortfarande. Länsstyrelsen kunde ännu inte hantera ärenden i vilka en ansökan hade återkallats. Länsstyrelsen hade över 1 000 ärenden från 2015 som kunde anses ha tagit alltför lång tid att handlägga.

text: JO begärde in handlingar från länsstyrelsen, och fick då kopia av bl.a. ett meddelande om beslut den 27 februari 2020 att avslå AA:s ansökan om ersättning för omställning till ekologisk produktion för 2015.

text: JO tog även del av information på länsstyrelsens webbplats om väsentliga förseningar av ärenden om jordbruksstöd. Det framgick av informationen att jordbrukarstöden i normala fall ska vara utbetalda senast den sista juni året efter att ansökan gjorts men att det fanns ansökningar om jordbrukarstöd från 2015, 2016 och 2017 hos länsstyrelsen som ännu inte var avgjorda.

text: Remiss till länsstyrelsen

text: Länsstyrelsen uppmanades att lämna upplysningar och yttra sig över det som fördes fram i anmälan. Det skulle särskilt framgå av yttrandet hur handläggningen av AA:s ärenden förhöll sig till skyndsamhetskravet i

text: 9 § förvaltningslagen (2017:900)

text: , FL. Länsstyrelsen skulle vidare förklara innebörden av meddelandet om beslut, daterat den 27 februari 2020, och hur det kom sig att beslutet inte hade meddelats tidigare trots att det framgick av meddelandet att länsstyrelsen hade tagit beslutet den 24 maj 2019. Länsstyrelsen skulle även ge besked om den fortsatta handläggningen av AA:s ärende om ersättning för ekologisk produktion 2015.

text: Remiss till Jordbruksverket m.m.

text: JO har tidigare riktat allvarlig kritik mot Länsstyrelsen i Skåne län för långsam handläggning av ärenden om jordbruksstöd, se

text: JO 2019/20 s. 244

text: . Dessutom har JO nu utrett en fråga om långsam handläggning av jordbruksstöd hos

text: Länsstyrelsen i Norrbottens län (JO dnr 4687-2019). I båda ärendena förekommer uppgifter om att väsentliga förseningar av handläggningen hade samband med brister i det it-system för elektronisk behandling av uppgifter i ärenden om stöd som ska finnas hos Jordbruksverket. Det kan anmärkas att det förekommit flera liknande klagomål till JO, vilka dock i allt väsentligt skrivits av på grund av fr.a. tidigare utredningar.

text: JO begärde med detta i beaktande att Jordbruksverket skulle lämna upplysningar om och yttra sig över det som förts fram i AA:s anmälan samt de uppgifter som den 21 augusti 2020 hade hämtats in muntligen från Länsstyrelsen i Uppsala län. Yttrandet skulle lämnas utifrån Jordbruksverkets ansvar enligt den relevanta lagstiftningen. Jordbruksverket skulle beskriva beslutsprocessen och redogöra för hur ansvarsfördelningen ser ut mellan Jordbruksverket och länsstyrelsen. Av yttrandet skulle också framgå hur arbetet med det nya it-system som infördes 2015 hade framskridit och när systemet beräknades fungera fullt ut. Slutligen skulle yttrandet innehålla uppgifter om vad som orsakat förseningarna och vilka konsekvenser som hade uppkommit för systemet med jordbruksstöd.

text: Länsstyrelsens remissvar

text: Länsstyrelsen lämnade den 6 november 2020 följande yttrande:

text: Upplysningar och yttrande

text: – – – Länsstyrelsens handläggning av ansökningar om jordbruksstöd i allmänhet Handläggningen av de aktuella ansökningarna ska ske i datorsystem som levereras av Statens jordbruksverk som också har ansvar för att rutiner och metoder tillhandahålls. Leveranser av dessa har varit och är fortfarande kraftigt försenade. Delar av de tidigare utlovade datorsystemen har ersatts med betydligt mer tidsintensiv manuell handläggning. Avsaknaden av system har medfört att Länsstyrelsen i Uppsala län inte haft och i vissa fall fortfarande inte har möjlighet att handlägga ett större antal ärenden. Vidare finns i Statens jordbruksverks föreskrifter (

text: SJVFS 2015:8

text: ) om rutiner vid handläggning av ärenden om stöd en hänvisning som anger att länsstyrelsen måste följa Statens jordbruksverks fastställda rutiner samt att handläggning ska göras i de system som Statens jordbruksverk tillhandahåller. Denna föreskrift försvårar för vår hantering. Eftersom ärendena är komplexa och felkällorna är många skulle det av rättssäkerhetsskäl vara bra om Statens jordbruksverk levererar det utlovade IT-stödet. Det bör samtidigt understrykas att Länsstyrelsen i Uppsala län har ett eget ansvar som myndighet för att handlägga dessa ärenden så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. Detta innebär att vi ska, som JO bl.a. noterat i beslut den 10 juni 2019, dnr 6540-2018, driva ett ärende framåt till ett avgörande. Att vi saknat resurser och bedömt att det ekonomiskt inte är försvarbart att handlägga ärendena helt manuellt är därför ur ett rättsligt perspektiv ensamt inte godtagbart. Länsstyrelsen i Uppsala län är väl medveten om detta och arbetar aktivt med att lösa frågan. Detta sker bl.a. genom att vi övervägt att i stället handlägga alla ärenden helt manuellt. En sådan åtgärd skulle emellertid inte effektivisera

text: hanteringen eftersom myndigheten för närvarande inte har tilldelats resurser som täcker manuell hantering för alla ärenden. Myndigheten har i stället valt manuell hantering för vissa ärendetyper. Länsstyrelsen i Uppsala län har också analyserat vilka ärenden som bör prioriteras och hanterar ärendena utifrån den prioriteringen. Prioriteringen innebär att ärenden där den stödsökande har stora utbetalningar har handlagts först. Länsstyrelsen i Uppsala län har även prioriterat ärenden som resulterar i en utbetalning via de system som har levererats av Statens jordbruksverk. De sistnämnda ärendetyperna har prioriterats framför manuella avslagsbeslut till den sökande eftersom försenade utbetalningar bedöms orsaka mera långtgående problem för den sökande än ärenden som inte resulterar i en utbetalning. Parallellt med detta arbetar vi med samverkan i olika nätverk mellan länsstyrelserna för att utbyta erfarenheter och hitta gemensamma lösningar. Vi allokerar även resurser för att komma till rätta med ärendebalanserna och köper in handläggningstjänster från andra länsstyrelser för att komma ikapp. Vidare försöker vi minska de negativa effekter som uppstår vid en manuell hantering i form av risker för felaktiga utbetalningar som leder till återkrav för den stödsökanden.

text: Länsstyrelsens hantering av det anmälda ärendet När det gäller AA:s ansökan om ersättning för ekologisk produktion anger den ovannämnda föreskriften från Statens jordbruksverk och de beslutade rutinerna att vi måste invänta den myndighetens IT-funktion. Länsstyrelsen i Uppsala län har därför känt sig bunden av föreskriften. Det innebär att myndigheten inte har levt upp till de skyndsamhetskrav som ställs i FL. Länsstyrelsen i Uppsala län överlämnar till JO att bedöma om det varit riktigt av myndigheten att följa vad Statens jordbruksverk föreskriver. Den rutin som föreskrivs i nämnda föreskrift innebär vidare att vi ska handlägga ärendena kronologiskt. Länsstyrelsen får inte heller handlägga avskrivningsbeslut enligt rutinen. Detta har skapat särskilda problem när det gäller hanteringen av AA:s ansökan om ersättning för ekologisk produktion. För dessa ärenden hindrar nämligen datorsystemet rent tekniskt en handläggning av flera ärenden samtidigt. Det innebär att avskrivningsärendet från 2015 måste avslutas i systemet innan länsstyrelsen hanterar de ansökningar om stöd för ekologisk produktion som AA ingett efter detta år. Jordbruksverket föreskriver samtidigt att vi inte får hantera avskrivningar utan måste avvakta med sådana beslut till dess att ett IT-system levererats. Eftersom vi inte kunnat hantera avskrivningen från 2015 har IT-systemet rent tekniskt hindrat oss från att kunna handlägga de ansökningar som AA har gett in senare. Detta är beklagligt och i grunden oacceptabelt. När det gäller AA:s ansökan om omställning till ekologisk produktion kan följande noteras. För dessa ärenden finns inte samma tekniska hinder som för ärenden rörande ersättning för ekologisk produktion. Som framgår ovan under den föregående rubriken har Länsstyrelsen i Uppsala län valt att prioritera de ärenden som resulterar i utbetalning. Eftersom AA:s ansökan om utbetalning av ersättning för sådan omställning inte skulle resultera i någon utbetalning har hanteringen av hans ansökan prioriterats ned. När det gäller frågan om vad som är innebörden av meddelandet den 27 februari 2020 redogör Länsstyrelsen i Uppsala län för följande. För att få ersättning för omställning till ekologisk produktion måste ansökan uppfylla ett antal krav. Ett av dessa krav är att ersättningsbeloppet uppgår till minst 1000 kr. I mars 2019 informerades AA att han sannolikt skulle få avslag för ansökan rörande utbetalningen eftersom grödan som odlades inte var ersättningsberättigad till ett belopp som översteg minimigränsen om 1 000 kr. Själva avslagsbeslutet fattades först i februari 2020. I beslutet angavs fel beslutsorsak. Det stod att AA fick avslag eftersom han inte hade ett åtagande. Den korrekta beslutsorsaken var att utbetalningsbeloppet understeg minsta

text: nämnda utbetalningsbelopp. Beslutet borde ha varit korrekt formulerat och Länsstyrelsen i Uppsala län beklagar den felaktiga motiveringen och den otydlighet som detta kan ha inneburit för AA. Felaktigheten har visserligen inte inneburit någon ekonomisk konsekvens för AA men utifrån det ansvar vi har som myndighet för utformning av beslut är det inte godtagbart att vi lämnar en felaktig motivering skriftligen. I detta fall har AA fått korrekt muntlig information om skälen för det kommande avslagsbeslutet. Vidare bör noteras att den muntliga informationen har lämnats av serviceskäl, något som vi gör för att bistå sökanden med svar på frågor kring hanteringen av dessa ärendetyper med hänsyn till den situation som vi befinner oss i och på bästa sätt försöker hantera. Utifrån de krav som ställs på myndigheter när det gäller handläggning av ärenden är det förstås inte bra att sökanden får information om innehållet i beslut och det sedan går så lång tid innan beslutet formellt fattas. Skälet till den långa tiden är de problem som IT-systemet, upplägget, gällande föreskrifter m.m. medför för oss. Som framgår ovan arbetar vi med att hitta lösningar samtidigt som vi på bästa sätt försöker bistå sökanden med service i form av svar på frågor om handläggning och hantering av deras ärenden. Vi kommer nu att skicka ut ett nytt beslut till AA som ska innehålla rätt beslutsmotivering för avslaget. Det finns inga ytterligare pengar att betala ut i ärendet och det bör noteras att beslutet som meddelades i februari 2020 hade korrekt överklagandehänvisning och en överklagandetid som löpte från det datum som angavs i beslutet.

text: AA gavs möjlighet att kommentera remissyttrandet.

text: Jordbruksverkets remissvar

text: Jordbruksverket lämnade den 5 november 2020 följande yttrande:

text: Inledning – sammanfattning av ärendet

text: För att ge en överskådlig bild av vad som hänt i ärendet ger vi först en kort sammanfattning: • AA sökte 2015 ersättning för ekologisk produktion. Han ändrade sedan detta till en ansökan om ersättning för omställning till ekologisk produktion, vilket är ett annat stöd. De två ersättningarna handläggs i två olika it-system. • Han fick inte stöd för omställning till ekologisk produktion, eftersom beloppen inte översteg 1 000 kronor. • År 2017 sökte han på nytt ersättning för ekologisk produktion. Han kan inte få en utbetalning via det ordinarie it-systemet Jorden för den ansökan, eftersom den gamla ansökan från 2015 blockerar detta. Det är dock möjligt för länsstyrelsen att gå förbi detta via det manuella systemet GERD.

text: AA:s anmälan

text: Det stämmer att lantbrukaren fått fel beslutsmotivering i beslutet om utbetalning för omställning till ekologisk produktion. Det skulle ha varit en beslutstext om att han sökt ersättning för under 1000 kronor. Orsaken till avslag på utbetalningarna 2015 och 2016 var att lantbrukarens totala stödbelopp var på 600 kronor respektive 650 kronor (0,12 hektar grönsaksodling 2015, 0,13 hektar 2016) och lantbrukaren måste ha ett stödbelopp på minst 1000 kronor per år för att få ersättning. Ansökningar om utbetalning som är lägre än 1000 kronor betalas inte ut enligt

text: 1 kap 25 § förordning (2015:406)

text: om stöd för landsbygdsutvecklingsåtgärder. Det stämmer att dessa beslut om avslag varit försenade, se tabeller nedan.

text: Tabell 1 Händelser i ärendet ansökan 2015 Datum Händelse Kommentar 18 maj 2015 Ansökan inkom Om åtagande och utbetalning för ekologisk produktion 2015 14 juni 2015 Ansökan om ändring inkom Ändrat till ansökan för omställning till ekologisk produktion 2015 28 april 2016 Beslut om avslag för <1000 kr delutbetalning 2015 fattas 21 maj 2019 Beslut om bifall på åtagandet 2015 fattas 24 maj 2019 Beslut om avslag för <1000 kr slututbetalning 2015 fattas 27 februari 2020 Beslutsbrev skrivs ut Beslutsbrev om avslag på utbetalning 2015. Fel beslutsorsak anges.

text: Tabell 2 Händelser i ärendet ansökan 2016 Datum Händelse Kommentar 18 april 2016 Ansökan inkom Om utbetalning för omställning till ekologisk produktion 2016 17 januari 2017 Beslut om avslag för <1000 kr delutbetalning 2016 fattas 13 februari 2020 Beslut om avslag för <1000 kr slututbetalning 2016

text: Tabell 3 Händelser i ärendet ansökan 2017 Datum Händelse Kommentar 10 april 2017 Ansökan inkom Om åtagande och utbetalning för ekologisk produktion 2017 15 juni 2017 Ansökan om ändring inkom Om åtagande och utbetalning för ekologisk produktion 2017 20 oktober 2017 Beslut om bifall delutbetalning För ekologisk produktion 2017.

text: Sid

text: Uppgifter från länsstyrelsen i Uppsala län

text: Länsstyrelsens kommentarer enligt tjänsteanteckning i ärendet – – –

text: Det stämmer att funktion för att avvisa åtagande för ekologisk produktion driftsattes i juni 2020. Se tabell nedan för när funktioner driftsatts. Det aktuella ärendet för 2015 ska dock inte avvisas, utan avskrivas, eftersom lantbrukaren återtagit sin ansökan. Det finns inte systemstöd för det än men är planerat till 2021. Manuella beslutsbrev för avskrivning har dock funnits sedan juni 2016 och länsstyrelsen har haft möjlighet att använda dessa för att ta ett manuellt beslut och meddela lantbrukaren. Det stämmer att åtagandet 2017 inte kan beslutas i systemet innan ärendet från 2015 har avskrivits. Det gör också att lantbrukaren inte kan få slututbetalning från 2017 och framåt i handläggningssystemet Jorden innan det är gjort. Länsstyrelsen har dock sedan hösten 2018 haft möjlighet att betala ut ersättning för ekologisk produktion via ett system som heter GERD, för lantbrukare som inte går att besluta i Jorden. Lantbrukaren har inte fått någon utbetalning för ekologisk produktion för stödår 2018 eller 2019.

text: Tabell 4 Tidpunkt för när funktioner blev driftsatta Datum Funktion Mars 2016 Funktion för att delutbetala omställning till ekologisk produktion 2015 i handläggningssystemet Ararat. Juni 2018 Funktion för att handlägga och besluta om åtagande och slututbetalning för omställning till ekologisk produktion i handläggningssystemet Ararat. Oktober 2018 Funktion för slututbetalningsbrev samt handläggning av ärenden som haft kontroll på plats. Från och med oktober 2018 gick det att hantera alla typer av ärenden för omställning till ekologisk produktion i handläggningssystemet Ararat, för stödår 2015–2018. Förutom bifall gällde det även bland annat avslag, avvisning och avskrivning. Efter detta har kommande stödår också kunnat hanteras fullt ut. Juni 2020 Funktion för att avvisa åtagande för ekologisk produktion i handläggningssystemet Jorden.

text: Beslutsprocess och arbetsfördelning

text: Ansvarsfördelningen mellan Jordbruksverket och länsstyrelsen framgår av EUförordning, svenska förordningar samt avtal mellan parterna. Nedan sker en redogörelse av de delar av regelverken som är relevanta i nu aktuellt ärende.

text: De grundläggande EU-reglerna för utbetalningsstället finns i förordning

text: (EU) nr 1306/2013

text: ; här anges bland annat att utbetalningsstället kan delegera vissa 1 2 uppgifter. Förordning

text: (EU) nr 907/2014

text: innehåller regler som kompletterar reglerna i förordning

text: (EU) nr 1306/2013

text: och där finns mer detaljerade regler (ackrediteringskriterier) som utbetalningsstället måste följa. Syftet med ackrediteringskriterierna är att säkerställa att medlemsstaten uppfyller sin skyldighet att skydda unionens finansiella intressen. Ackrediteringskriterierna framgår av bilaga I till förordning

text: (EU) nr 907/2014

text: . Här anges bland annat att utbetalningsstället ska ha en viss organisatorisk struktur, det finns krav avseende personalresurser och även regler som gäller delegering av uppgifter. Jordbruksverket är utsett till utbetalningsställe i Sverige, vilket innebär att det är Jordbruksverket som får betala ut stöd från Europeiska jordbruksfonden för 4 5 landsbygdsutveckling (Ejflu) och Europeiska garantifonden (EGFJ). Det innebär även att Jordbruksverket är ytterst ansvarigt för att EU-reglerna och ackrediteringskriterierna följs. När det gäller delegering framgår att ett skriftligt avtal ska finnas mellan utbetalningsstället, Jordbruksverket, och det delegerade organet, länsstyrelsen. Av avtalet ska det bland annat framgå vilka uppgifter som delegerats, och avtalet ska göra det möjligt för utbetalningsstället att uppfylla ackrediteringskriterierna. Jordbruksverket behåller ansvaret för att fonderna förvaltas effektivt och för att de underliggande transaktionerna är lagliga, korrekta, skyddar unionens ekonomiska intressen. Det är Jordbruksverket som deklarerar motsvarande utgifter till kommissionen samt bokför dessa. Länsstyrelsens uppgifter och skyldigheter ska vara tydligt definierade. Jordbruksverket ska se till att länsstyrelsen har effektiva system som garanterar att länsstyrelsen uppfyller sina uppgifter på ett tillfredställande sätt och länsstyrelsen ska garantera att man fullgör sina uppgifter samt beskriva sina arbetsmetoder. Vidare ska Jordbruksverket regelbundet se över de uppgifter som delegeras för att förvissa sig om att verksamheten håller en tillfredsställande nivå och överensstämmer med unionens bestämmelser. Skriftligt avtal som överensstämmer med kraven i EU-regelverket finns mellan länsstyrelsen i Uppsala län och Jordbruksverket.

text: Artikel 7

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 av den 17 december 2013

text: om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordningar

text: (EEG) nr 352/78

text: (EG) nr 165/94

text: (EG) nr 2799/98

text: (EG) nr 814/2000

text: (EG) nr 1290/2005

text: och

text: (EG) nr 485/2008

text: Kommissionens delegerade förordning

text: (EU) nr 907/2014

text: av den 11 mars 2014 om komplettering av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013

text: vad gäller utbetalande organ och andra organ, ekonomisk förvaltning, avslutande av räkenskaper, säkerheter och användning av euron.

text: Bilaga I, artikel

text: A–C, förordning

text: (EU) nr 907/2014

text: 1 kap. 10 § 1 st förordning (2015:406)

text: om stöd för landsbygdsutvecklingsåtgärder.

text: 7 § 1 st förordning (2014:1101)

text: om EU:s direktstöd för jordbrukare.

text: 1 kap. 10 § 2 st

text: och

text: 12 §

text: förordning (

text: 7 § 2 st

text: och

text: 7 a §

text: förordning (

text: Artikel

text: , C 1, förordning

text: (EU) nr 907/2014

text: Vidare framgår av svensk förordning att Jordbruksverket ska tillhandahålla itsystem för elektronisk behandling av uppgifter i ärenden om stöd. Det är länsstyrelsen som fattar beslut om åtagande, utbetalning och återkrav för stöd inom fonderna Ejflu och EGFJ. Länsstyrelsen ska fullgöra de uppgifter som framgår av förordningarna beträffande handläggning av stödärenden samt kontroller. Länsstyrelsen är skyldig att följa Jordbruksverkets beslutade kontrollinstruktioner och fastställda rutiner. Före utbetalning av stöd ska Jordbruksverket kontrollera att utbetalningen är förenlig med EU-regelverk, svensk förordning och föreskrift. Om Jordbruksverket anser att en utbetalning skulle strida mot regelverket, ska verket besluta att inte betala ut stödet och sända tillbaka stödärendet till länsstyrelsen. Jordbruksverkets beslut innebär att länsstyrelsens beslut upphör att gälla. Rent praktiskt går det till på följande sätt. När länsstyrelsen har skickat in sina underlag för utbetalning kontrollerar Jordbruksverket samtliga underlag, att den stödspecifika rapporten är ifylld och signerad. I den stödspecifika rapporten intygar länsstyrelsen att de gjort de administrativa kontroller som ska göras enligt fastställda rutiner, före utbetalningen. Jordbruksverket kontrollerar att beslutet överensstämmer med verifikationsunderlaget vad gäller belopp och datum. Utöver detta gör Jordbruksverket stickprovskontroller. Till sist verkställer Jordbruksverket utbetalningen.

text: Läget i IT-systemen

text: Sedan 2015 har Jordbruksverket driftsatt ytterligare funktionalitet vid ca 25 tillfällen och under 2019 färdigställdes alla huvudprocesser för att göra utbetalningar. Det saknas fortfarande vissa funktioner som används i mindre omfattning. Dessa kommer att levereras löpande fram till och med 2021 då systemet ska vara färdigställt.

text: Orsaker till förseningarna

text: Jordbruksverket inledde ett förändringsarbete 2012 för att ersätta den dåvarande IT-plattformen. Förändringen var tvingande av tekniska skäl då den tidigare plattformen var föråldrad. En ny IT-plattform behövdes från och med 2015 års ansökningar av EU-stöd. Förändringen var mycket omfattande och utvecklingsarbetet kunde inte slutföras i tid. Detta ledde till förseningar i länsstyrelsernas handläggning och kontroll, och till att lantbrukarna inte fått alla sina beslut och utbetalningar i tid. För att minimera påverkan för lantbrukarna prioriterade Jordbruksverket att färdigställa IT-systemet för de stödformer där det fanns mest pengar att betala ut till lantbrukarna, samt att betala ut så mycket som möjligt i förskottsutbetalningar. Det innebär att det blivit fördröjning i slututbetalningarna för vissa andra

text: 1 kap. 44 § (

text: 10 a § 2014

text: 1 kap.

text: och

text: 37 §§

text: i förordning (

text: och

text: 36 §§

text: i förordning (

text: 8 § förordning (2014:1101)

text: och

text: 1 kap. 11 § förordning (2015:406)

text: 3 § föreskrifter om ändring i Statens jordbruksverks föreskrifter (

text: SJVFS 2015:8

text: ) om rutiner vid handläggning av ärenden om stöd.

text: 14 § förordning (2014:1101)

text: och

text: 1 kap. 26 § förordning (2015:406)

text: stödformer. Det innebär också att vissa funktioner i handläggningen som inte var kopplad direkt till en utbetalning prioriterades ner, till exempel att avskriva en ansökan.

text: Myndighetens bedömning

text: – – – Jordbruksverkets samlade bedömning är att det är beklagligt att enskilda lantbrukare fått sena besked på grund av att vi har haft problem med våra itsystem. Vi noterar att det sedan juni 2016 varit möjligt för länsstyrelsen att manuellt avskriva ärenden, även om vi förstår att de har haft en stor arbetsbelastning på grund av förseningarna i systemet. AA gavs möjlighet att kommentera remissyttrandet.

text: JO:s bedömning

text: Rättslig reglering Jordbruksverket har i sitt remissvar redogjort för relevant rättslig reglering. Jag hänvisar därför dit, men kommer i det följande även beröra andra föreskrifter som är av betydelse för min bedömning.

text: Enligt

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: , RF, ska en förvaltningsmyndighet i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet.

text: Förvaltningslagens

text: bestämmelser gäller vid ärendehandläggningen hos länsstyrelsen och Jordbruksverket, om inte någon annan lag eller förordning innehåller en bestämmelse som avviker från FL (se

text: 4 §

text: FL).

text: Enligt

text: 9 §

text: FL ska ett ärende handläggas så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts. En motsvarande bestämmelse fanns i

text: 7 § förvaltningslagen (1986:223)

text: som gällde fram till den 1 juli 2018.

text: Om en myndighet bedömer att avgörandet i ett ärende som har inletts av en enskild part kommer att bli väsentligt försenat, ska myndigheten underrätta parten om detta. I en sådan underrättelse ska myndigheten redovisa anledningen till förseningen. Detta framgår av

text: 11 §

text: FL. Bestämmelsen, som inte hade någon motsvarighet i 1986 års förvaltningslag, kompletterar den allmänna bestämmelsen om myndigheternas serviceskyldighet i

text: 6 §

text: FL.

text: En myndighet som meddelar ett beslut i ett ärende ska enligt

text: 33 §

text: FL så snart som möjligt underrätta den som är part om det fullständiga innehållet i beslutet, om det inte är uppenbart obehövligt. Om parten får överklaga beslutet ska han eller hon även underrättas om hur det går till.

text: Av

text: 7 § förordningen (2003:234)

text: om tiden för tillhandahållande av domar och beslut, m.m. följer att sådana beslut hos en myndighet som inte har anslagits eller avkunnats ska tillhandahållas så snart som möjligt. Länsstyrelsens hantering av ärenden om jordbruksstöd Av utredningen framgår att länsstyrelsen i väntan på leverans av it-stödet sedan 2015 har underlåtit att fatta beslut i ärenden om jordbruksstöd som varit klara

text: för avgörande. Detta har resulterat i att AA, liksom många andra, inte har fått beslut i sina ärenden inom rimlig tid. Enligt länsstyrelsen handlar det om ett stort antal ärenden som fortfarande är försenade och inte avgjorda.

text: I AA:s fall har det gått över sex år sedan han återtog sin ansökan om ersättning för ekologisk produktion för 2015 och det ärendet är enligt vad som framgår av utredningen fortfarandet inte avslutat. Det dröjde vidare nästan fem år från det att han lämnade in sin ansökan om ersättning för omställning till ekologisk produktion tills han fick ett beslut i det ärendet. AA har ytterligare ärenden från 2017, 2018 och 2019 som ännu inte avgjorts. Detta är naturligtvis långt ifrån förenligt med skyndsamhetskravet i

text: 9 §

text: FL.

text: Länsstyrelsen uppger i sitt yttrande att den har varit bunden av Jordbruksverkets föreskrifter om rutiner vid handläggning av ärenden om stöd och en hänvisning där som anger att länsstyrelsen måste följa Jordbruksverkets fastställda rutiner samt att handläggning ska göras i de system som Jordbruksverket tillhandahåller. För AA:s ansökan om ersättning för ekologisk produktion för 2015 har det enligt länsstyrelsen inte funnits något resursmässigt och ekonomiskt försvarbart alternativ till att invänta it-stödet för att avgöra det aktuella ärendet. Detta har fått konsekvenser för AA på det sättet att hans ansökningar om ersättning för ekologisk produktion för senare år inte har prövats. Av Jordbruksverkets yttrande till JO framgår dock att det för 2017 års ansökan om ersättning för ekologisk produktion funnits möjlighet att gå förbi blockeringen av ansökan från 2015 i det ordinarie it-systemet Jorden via det manuella systemet GERD. Det är enligt min mening förvånande att länsstyrelsen inte tycks ha känt till det, men vad som kommit fram i denna del kan även ge Jordbruksverket anledning att överväga om informationen brustit.

text: När ett ärende har inletts hos en myndighet har den till uppgift att driva fram ärendet till ett avgörande. Kravet på kostnadseffektivitet och enkelhet kan inte under några omständigheter tillåtas påverka handläggningstiden på det sätt som det är fråga om här. Jordbruksverkets föreskrifter utgör inte heller skäl att frångå

text: förvaltningslagens

text: krav på skyndsamhet.

text: Länsstyrelsen framhåller att man arbetar aktivt för att komma till rätta med ärendebalanserna, bl.a. genom att allokera resurser och hantera vissa ärendetyper manuellt. Remissvaret visar dock inte att länsstyrelsen har vidtagit tillräckliga åtgärder för att lösa situationen. Jag saknar inte minst en djupare analys av hur länsstyrelsen hanterat problemet när det gäller t.ex. personalförsörjning och organisation. Vidare gäller att en myndighets prioriteringar måste vara transparenta och väl genomtänkta. Som framgår under Rättslig reglering ger bestämmelsen i

text: 1 kap. 9 §

text: RF uttryck för principerna om likabehandling och objektivitet. En myndighets valda arbetssätt och prioriteringar mellan ärenden av samma slag måste således motiveras med objektivt godtagbara skäl. Utifrån länsstyrelsens relativt kortfattade yttrande är de prioriteringar som gjorts i verksamheten svåra att genomlysa. Att ärenden

text: som gäller stora stödbelopp ska handläggas i första hand är enligt min mening inte heller självklart. Det kan finnas fler faktorer som måste beaktas. Ett mindre belopp kan t.ex. ha stor betydelse för en mindre verksamhet. Det förtjänar också att uppmärksammas att stöd får lämnas som ekonomiskt bidrag endast i den mån det finns medel (1 kap. 6 § förordningen [2015:406] om stöd för landsbygdsutvecklingsåtgärder). Jag ställer mig mot bakgrund av det anförda frågande till länsstyrelsens prioriteringar.

text: Att länsstyrelsen under flera års tid har underlåtit att fatta beslut i ärenden som varit klara för avgörande vittnar om en nonchalant inställning till grundläggande förvaltningsrättsliga regler. Ur den enskildes synvinkel är detta förstås helt oacceptabelt. Länsstyrelsen förtjänar därmed allvarlig kritik. Jag förutsätter att länsstyrelsen snarast avslutar AA:s ärende från 2015 och avgör hans ärenden från 2017 och därefter. Länsstyrelsen måste också se till att övriga äldre ärenden blir avgjorda.

text: Meddelande om beslut om ersättning för omställning till ekologisk produktion

text: Länsstyrelsen uppger endast att själva avslagsbeslutet i det här fallet fattades först i februari 2020 men förklarar inte närmare innebörden av det ”Meddelande om beslut” daterat den 27 februari 2020 som är ställt till AA och som har följande lydelse (noter utelämnade):

text: Din ansökan om ersättning för omställning till ekologisk produktion 2015

text: BESLUT Länsstyrelsen har avslagit din ansökan om utbetalning för omställning till ekologisk produktion. Länsstyrelsen tog beslutet den 24 maj 2019 SKÄL FÖR BESLUTET Din ansökan kom in till Länsstyrelsen den 14 juni 2015 DU HAR INGET ÅTAGANDE FÖR DEN HÄR ERSÄTTNINGEN Vi har avslagit din ansökan om utbetalning eftersom du inte har något åtagande för den här ersättningen. Det betyder att du inte får några pengar. För att få pengar måste du ha ett åtagande. Ett åtagande är ett slags kontrakt där du lovar att följa vissa villkor och där du måste följa villkoren alla de år som åtagandet gäller. TYCKER DU ATT BESLUTET ÄR FEL? Du kan överklaga detta beslut till Jordbruksverket. Överklagandet ska vara skriftligt. När du överklagar ska du skriva • vilket beslut du överklagar • hur du vill att beslutet ska ändras • varför du tycker att det ska ändras. Du ska skriva till Jordbruksverket, men skicka eller lämna överklagandet till: Länsstyrelsen i Uppsala län Ditt överklagande måste ha kommit in till Länsstyrelsen i Uppsala län inom tre veckor från den dag som du tog del av beslutet.

text: I ett utdrag ur ärendehanteringssystemet Ararat, som JO inhämtat från länsstyrelsen, finns följande uppgifter noterade: ”Formellt beslut registrerat” den 24 maj 2019, ”Beslut om avslag” samma dag samt ”Formellt beslut underskrivet” och ”Formellt beslut fattat” tre dagar senare.

text: Jag konstaterar att det trots remiss till länsstyrelsen är högst oklart hur handläggningen av ärendet sett ut och när beslutet meddelades. Om beslutet meddelades i maj 2019 har underrättelsen till AA dröjt alldeles för länge (

text: 33 §

text: FL, jfr 7 § förordningen [2003:234] om tiden för tillhandahållande av domar och beslut, m.m.). Om ärendet endast var klart för avgörande i maj 2019, men beslutet i stället meddelades först i februari 2020, har handläggningen inte varit förenlig med skyndsamhetskravet i

text: 9 §

text: FL. Det är mycket otillfredsställande att det inte har gått att klargöra hur det förhåller sig. Oavsett vilket har handläggningen således tagit alldeles för lång tid.

text: Det finns anledning att också uppehålla sig något vid utformningen av länsstyrelsens ”Meddelande om beslut”. Som framgått är uppgiften om att länsstyrelsen ”tog beslutet den 24 maj 2019” svår att tillgodogöra sig. Handlingen ger intryck av en underrättelse om ett beslut men det framgår inte om det egentliga beslutet finns i annan form. Jag ifrågasätter om enskilda kan tillgodogöra sig informationen.

text: Det aktuella beslutet tycks inte ha varit särskilt komplicerat i sak, men likväl har beslutsmotiveringen blivit felaktig. Av utredningen drar jag slutsatsen att det förefaller vara ett enstaka misstag. Jag vill ändå understryka vikten av noggrannhet vid beslutsfattande. Att ett beslut innehåller korrekta skäl är av avgörande betydelse för den enskildes överväganden inför t.ex. ett eventuellt överklagande. Dessutom handlar det i förlängningen om förtroendet för myndigheten. Jag noterar att länsstyrelsen har uppgett att den har för avsikt att skicka ut ett nytt beslut i saken till AA men med rätt beslutsmotivering för avslaget. Min utredning har inte omfattat en granskning av ett sådant förfarande. Jag kommer därför inte göra något ytterligare uttalande i denna del.

text: Underrättelse om väsentliga förseningar

text: AA har uppgett att ingenting har kommunicerats i ärendet från 2015 innan han fick beslutet i februari 2020. Enligt länsstyrelsen meddelades AA i mars 2019 att han ”sannolikt skulle få avslag för ansökan rörande utbetalningen för omställning till ekologisk produktion”. Någon ytterligare uppgift om kommunikation i ärendet framgår inte av utredningen.

text: Redan då bestämmelsen om underrättelse om väsentliga förseningar infördes genom den nya

text: förvaltningslagen

text: den 1 juli 2018 måste det ha stått klart att avgöranden i många ärenden om jordbruksstöd var och skulle komma att bli väsentligt försenade. Det har därmed funnits en skyldighet för länsstyrelsen att underrätta bl.a. AA om detta. Som jag tidigare redogjort för i ett beslut mot Kronofogdemyndigheten den 15 juni 2020 kan jag inte uppfatta regleringen i

text: 11 §

text: FL på annat sätt än att underrättelseskyldigheten gäller i förhållande till

text: varje enskild part och att anledningen i det särskilda fallet till den förväntade förseningen då ska anges, se

text: JO 2020/21 s. 252

text: . För att fullgöra sin underrättelseskyldighet har det enligt min mening inte varit tillräckligt att myndigheten endast lämnat generell information på sin webbplats. Samtidigt kan jag konstatera att verksamheten som rör jordbruksstöd är en masshantering och det kan diskuteras hur underrättelseskyldigheten för sådana ärenden lämpligen bör fullgöras. Även om det ytterst är länsstyrelsen som bär ansvaret för de uppkomna bristerna kan jag ha förståelse för att det har varit förenat med stora praktiska svårigheter att underrätta samtliga sökande i alla ärenden. Med hänsyn till de krav som gäller enligt

text: 11 §

text: FL kan länsstyrelsen emellertid inte undgå kritik för att inte särskilt ha kommunicerat förseningarna till AA. Jordbruksverkets ansvar för tillhandahållandet av it-systemen Jag noterar att arbetet med it-systemen för EU-stöd påbörjades 2012. Enligt Jordbruksverkets bedömning beräknas systemet vara färdigställt vid utgången av 2021. Jordbruksverket har i sitt remissvar inte lämnat någon annan förklaring till förseningarna av it-systemen än att förändringen av dem varit mycket omfattande och att utvecklingsarbetet inte kunnat slutföras i tid, men beskriver inte närmare vad det berott på. Myndighetens kortfattade redogörelse för de prioriteringar som gjorts i arbetet med att få ett fullständigt system på plats övertygar inte. Jordbruksverket har anfört att man för att minimera påverkan för lantbrukarna prioriterat att färdigställa it-systemet för de stödformer där det finns mest pengar att betala ut till lantbrukarna liksom att betala ut så mycket som möjligt i förskottsutbetalningar. I denna del hänvisar jag till de synpunkter jag nyss framfört i fråga om länsstyrelsens prioriteringar.

text: Regeringen gav den 23 mars 2016 Statskontoret i uppdrag att analysera bl.a. frågan om utvecklingen av kostnaden hos Jordbruksverket för att administrera EU-stöd för länsstyrelserna respektive Jordbruksverket. Statskontoret redovisade uppdraget den 9 november 2016 i rapporten Jordbruksverkets ökade kostnader för administration av EU-stöd – konsekvenser och utmaningar (

text: ). Analysen visade bl.a. brister i myndighetens utvecklingsarbete och ett behov av att utveckla styrningen av stora it-projekt. Slutsatsen var dock att Jordbruksverket hade förutsättningar att fullgöra sitt uppdrag med de medel de fått.

text: Frågan om Jordbruksverkets it-system har behandlats i riksdagen i en interpellation i april 2017 (ip. 2016/17:420) och i en fråga angående försenade utbetalningar som besvarades i mars 2018 (fr. 2017/18:941). Statsrådet BB uppgav då att Jordbruksverket hade tillräckliga resurser för att klara arbetet.

text: Under 2019 granskade Riksrevisionen förekomsten av föråldrade it-system hos ett drygt sextiotal myndigheter, däribland Jordbruksverket. Fokus för granskningen var om myndigheterna och regeringen gjorde tillräckligt för att hantera de problem som föråldrade it-system innebar. Den övergripande slutsatsen var att flertalet myndigheter inte gjorde det. Riksrevisionen menade

text: att problemet var så allvarligt och utbrett att det innebar ett hinder för en fortsatt effektiv digitalisering av statsförvaltningen. Myndigheterna rekommenderades bl.a. att utveckla sitt sätt att arbeta med föråldrade it-system, se rapporten Föråldrade it-system – hinder för en effektiv digitalisering (RiR 2019:28).

text: Ytterligare en riksdagsfråga om långa handläggningstider bl.a. med anledning av Jordbruksverkets it-system besvarades av statsrådet CC i februari 2020 (fr. 2019/20:925). Enligt statsrådet hade regeringen ökat resurserna för att korta ned handläggningstiderna för EU-stöd. I december 2020 besvarade statsrådet CC ännu en fråga om it-systemet (fr. 2020/21:731). Hon sa vid detta tillfälle bl.a. att regeringen hade gett Ekonomistyrningsverket i uppdrag att se över Jordbruksverkets anslagshantering och prognoser med fokus på EU-medel och förvaltningsanslag. En handlingsplan hade enligt statsrådet tagits fram inom Jordbruksverket för att avhjälpa bristerna i it-systemet.

text: Regeringen beslutade den 24 september 2020 att ställa godkännandet av Jordbruksverket som utbetalande organ för utgifter från Europeiska garantifonden för jordbruket och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling för prövning, bl.a. eftersom det fortfarande fanns brister i it-systemet (N2020/02295). EU-kommissionen har därefter underrättats och Sverige har ett år från underrättelsen på sig att komma till rätta med problemet. Den 21 maj 2021 gav regeringen Jordbruksverket i uppdrag att senast den 15 oktober 2021 redovisa strategi, mål, kostnader och nyttor kopplade till itutveckling och digitalisering (N2021/01707, N2021/00663).

text: Med hänsyn till det som kommit fram i mitt ärende samt JO:s tidigare beslut i förening med de analyser som gjorts av Statskontoret, regeringen och Riksrevisionen kan jag inte dra någon annan slutsats än att Jordbruksverkets ledning brustit i planering och tillhandahållande av it-system, 2015 och därefter. Ledningen har då också i förlängningen försummat att i tillräcklig utsträckning beakta de förvaltningsrättsliga krav som gäller för ärendehandläggningen hos både länsstyrelserna och Jordbruksverket. Bristerna har lett till och riskerat leda till påtagliga svårigheter av olika slag för enskilda. Detta är allvarligt. Jordbruksverket har haft många år på sig att rätta till problemen men itsystemen är fortfarande inte fullt utbyggda eller fungerande. Jag vill understryka att det är ledningens ansvar att se till att myndighetens uppgifter utförs på ett sätt som är rättssäkert, effektivt och enkelt. Jordbruksverket förtjänar allvarlig kritik för att den brustit i detta hänseende.

text: Avslutning

text: Jag har förståelse för de svårigheter som Jordbruksverket och länsstyrelsen stått inför med avseende på tillämpningen av det komplexa och svårtillgängliga regelverk som formar EU:s jordbrukspolitik. För länsstyrelsernas del tillkommer att de är beroende av att Jordbruksverket tillhandahåller ett komplett och fungerande it-system. Även med detta i beaktande kan jag inte se det som annat än fullständigt oacceptabelt att ärendehandläggningen i it-systemen inte

text: fungerar fullt ut efter närmare 10 års arbete med frågan och att prövningen av de enskilda ärendena fortfarande inte heller görs i enlighet med grundläggande förvaltningsrättsliga krav. De knapphändiga yttranden som både Jordbruksverket och länsstyrelsen lämnat i detta ärende tyder på att myndigheterna inte har tagit frågorna på fullt allvar. Det är mycket bekymmersamt.

text: Till följd av mina uttalanden och kritiken mot Länsstyrelsen i Uppsala län och Jordbruksverket skickar jag ett exemplar av detta beslut till riksdagen och regeringen för kännedom.

text: Jag har denna dag också fattat beslut i ett ärende som rör Länsstyrelsen i Norrbottens län och långsam handläggning av EU-stöd (JO:s dnr 4687-2019).

text: Ärendet avslutas.