avgjordAv: Kerstin André

title: Socialförvaltningen hade tillsammans med en skola remitterat en pojke till BUP. Fråga om ett utlåtande som begärdes från BUP rörande pojken borde ha inhämtats inom ramen för en s.k. barnavårdsutredning. Även fråga om samverkan mellan olika myndigheter

text: Socialförvaltningen hade tillsammans med en skola remitterat en pojke till BUP. Fråga om ett utlåtande som därefter begärdes från BUP rörande pojken borde ha inhämtats inom ramen för en s.k. barnavårdsutredning. Även fråga om samverkan mellan olika myndigheter

text: AA klagade i en anmälan till JO på förvaltningen proAros Individ- och familj Hammarby-Råby i Västerås kommun. Av anmälan och bifogade handlingar framgick bl.a. följande. AA:s son BB hade i april 2001 remitterats till basenheten för barn- och ungdomspsykiatri ”Team Väst” vid Centrallasarettet i Västerås (BUP) gemensamt av skolpsykolog och socialtjänst. BUP hade inkommit med ett remissvar, daterat den 16 december 2003, till socialsekreteraren CC vid förvaltningen. AA var i sin anmälan kritisk mot att förvaltningen inte då hade tillställt honom en kopia av remissvaret. Han hade själv fått begära handlingen från BUP. AA gjorde även gällande bl.a. att BUP hade brustit i informationen till honom angående BB:s medicinska diagnoser och att BUP inte hade utfört utlovad behandling av BB.

text: Av en senare inkommen kompletterande inlaga från AA framgick att BB den 22 mars 2004 hade omhändertagits omedelbart med stöd av

text: 6 § lagen (1990:52)

text: med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU. Länsrätten hade den 13 maj 2004 hållit muntlig förhandling i mål angående beredande av vård enligt LVU.

text: Efter att föredraganden hade inhämtat upplysningar vid telefonsamtal med socialsekreteraren CC vid förvaltningen proAros, inhämtade JO en kopia av en barnavårdsutredning gällande BB som hade inletts i samband med omhändertagandet den 22 mars 2004. Vid granskningen av denna handling noterades att någon barnavårdsutredning inte hade pågått när CC i december 2003, enligt vad som hade framkommit, hade tagit kontakt med BUP och begärt att få det aktuella remissvaret därifrån.

text: Individ- och familjenämnden i Västerås kommun anmodades därefter att inkomma med utredning och yttrande angående inhämtandet av remissvaret från BUP den 16 december 2003. Nämnden skulle i sitt yttrande belysa frågan om inhämtandet i förhållande till bestämmelserna om utredning i

text: 11 kap.

text: och

text: 2 §§

text: socialtjänstlagen (2001:453)

text: Nämnden inkom med ett yttrande som utgjordes av två tjänsteskrivelser, undertecknade av konsulenten DD och enhetschefen EE.

text: I DD:s skrivelse anfördes i huvudsak följande.

text: Utredning och yttrande över vad som anförts i anmälan om inhämtande av remissvaret från barn- och ungdomspsykiatrin den 16 december 2003 Skolpsykolog och socialsekreterare hade skrivit en gemensam remiss till BUP angående BB. Remissvaret hade dröjt. Detta var anledningen till träffen 2003-12-02 tillsammans med skolpsykolog och BUP för att få en redogörelse utifrån psykolog FF:s utredning av BB. Remissvaret var summariskt varför BUP skulle återkomma med ett nytt kompletterande svar. Direkt efter denna träff kontaktade socialsekreteraren AA som i sin tur besökte BUP för att hämta remissvaret. Därmed tog individ och familj inte något initiativ till ett möte med honom. AA har heller inte framfört önskemål om individ och familjs stöd i kontakterna med BUP. Nu i efterhand blir det klart att AA uppgivit att han hämtat det mer summariska remissvaret. Det kompletterande remissvaret daterat 2003-12-16 inkom till individ och familj 2004-01-12. AA vistades då i Argentina sedan i slutet av december och var åter i Sverige i början av februari. BB bodde under tiden i det nuvarande familjehemmet. I brev daterat 2004-03-31 uppger AA att han fick vetskap om innehållet i det mer utförliga remissvaret först den 24 mars. Han hade då själv kontaktat ansvarig läkare och fått ut handlingen. Individ och familj hade inte tagit förnyad kontakt med AA utifrån det mer utförliga remissvaret. I samband med utredningen som låg till grund för ansökan om vård jml LVU, lag med särskilda bestämmelser om vård av unga, har individ och familj begärt ut handlingar från BUP. Av dessa framgår att vid träff 2003-05-14 tar AA del av psykologutredningens resultat. Den innebar att BB bedömts ha en lindrig mental retardation. Dessförinnan har AA uteblivit vid två besök som var planerade för att han skulle ta del av utredningen. Remissvaret är en sammanställning av barn- och ungdomspsykiatrins tidigare kontakter med familjen och psykologutredningen. Däremot har den del av remissvaret som rör bedömningen av BB:s överaktivitetsproblematik, DAMP, inte kommit till faderns kännedom. I sig är remissvarets innehåll känt av fadern förutom DAMP-bedömningen men detta frånhänder inte individ och familj ansvaret att kommunicera fadern. Yttrande begärs angående inhämtande av det aktuella remissvaret i förhållande till bestämmelserna i

text: 11 kap.

text: och

text: 2 §§

text: socialtjänstlagen

text: . Remissvaret som lämnades i december föregående år var utgångspunkten för skolpsykologen att kontakta fadern och igen initiera frågan om särskola för BB. Till stöd för det omedelbara omhändertagandet 2004-03-22 fanns barnpsykiatrins remissvar. Att en förälder förhindrar barnets behov att få adekvat skolgång är ett kriterium för vård med stöd av LVU. Då handlingen inkom i januari bedömdes den som en inkommande handling men föranledde inte inledande av utredning. – – –

text: I EE:s skrivelse anfördes bl.a. följande. Det finns uppenbara svårigheter i kontakten mellan AA och individ och familj. Vi har flerårig kontakt med familjen och vår erfarenhet är att så snart det föreligger skilda uppfattningar så framträder dessa svårigheter allt tydligare. I vissa avseenden är beskrivningarna förvrängda ex v så förhör inte individ och familj barn ute i bostadsområdet. Det finns fler likartade exempel i AA:s brev.

text: Individ och familj lägger stor vikt vid kvalitet i vårt arbete. Handläggningen genomförs utifrån

text: socialtjänstlagens

text: intentioner och Västerås stads policy och riktlinjer. Vi tar på oss ansvaret för att remissvaret inte kommunicerats fadern. Individ- och familjenämnden har till ansvar att ingripa till ett barns stöd och där barnets behov sätts i främsta rummet. Barnperspektivet innebär att den vuxnes behov får stå tillbaka. Det inkomna remissvaret skulle i sig kunna föranleda att en utredning jml

text: 11 kap.

text: och

text: 2 §§

text: socialtjänstlagen

text: inleds men den har bedömts som en inkommande handling. – – – AA kommenterade nämndens yttrande.

text: JO hämtade in och granskade kopior av handlingarna i BB:s personakt vid förvaltningen.

text: I ett beslut den 30 september 2005 anförde JO André bl.a. följande.

text: Enligt

text: 11 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453)

text: skall socialnämnden utan dröjsmål inleda utredning av vad som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. Vad som har kommit fram vid utredning och som har betydelse för ett ärendes avgörande skall tillvaratas på ett betryggande sätt. Vid en utredning av om socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd eller stöd får nämnden enligt

text: 11 kap. 2 § första stycket socialtjänstlagen

text: , för bedömningen av behovet av insatser, konsultera sakkunniga samt i övrigt ta de kontakter som behövs.

text: Med en utredning enligt

text: 11 kap. 1 § socialtjänstlagen

text: avses all den verksamhet som syftar till att göra det möjligt för nämnden att fatta beslut i ett ärende. Ett exempel på en utredningsåtgärd är att inhämta uppgifter. Utgångspunkten är därvid att den enskilde måste samtycka till en sådan åtgärd. Bestämmelsen i

text: 11 kap. 2 § socialtjänstlagen

text: innebär dock att nämnden, när det är fråga om en s.k. barnavårdsutredning, har möjlighet att ta nödvändiga kontakter oberoende av ett eventuellt samtycke.

text: Av handlingarna i BB:s personakt framgår att BB sedan september 2000 hade insats i form av kontaktfamilj enligt

text: socialtjänstlagen

text: . I oktober 2000 inleddes en insats av rådgivande och stödjande karaktär, ”öppenvård/samtal”, enligt samma lag. Båda dessa insatser avslutades formellt i samband med att BB omhändertogs i mars 2004. Förvaltningen och BB:s skolpsykolog remitterade gemensamt i april 2001 BB till BUP för ”akut barnpsykiatrisk behandling parallellt med stöd till båda föräldrarna”. I september 2002 inkom BUP till förvaltningen med ett remissvar i vilket kortfattat redogjordes för att det nu ”fanns en del journalanteckningar” men att ärendet avskrevs vid BUP eftersom fadern AA avböjde utredning av pojken. I mars 2003 hade emellertid psykologen FF vid BUP utfört en utredning av BB. Det framgår även att BUP i juni 2003 vände sig till förvaltningen med ett brev i vilket man, i anledning av planerad medicinsk behandling av BB, frågade hur BB:s aktuella sociala situation såg ut.

text: Av nämndens remissyttrande framgår att det, uppenbarligen på förvaltningens initiativ, den 2 december 2003 hölls ett möte vid vilket BB:s skolpsykolog samt företrädare för förvaltningen och BUP var närvarande. Anledningen till mötet var att förvaltningen ville få en redogörelse för resultatet av BUP:s utredning. BUP överlämnade ett ”summariskt” remissvar men man överenskom att BUP skulle inkomma till förvaltningen med ett mer utförligt utlåtande. Den 16 december 2003 upprättade en överläkare vid BUP ett remissvar, som ställdes till CC vid förvaltningen. Den handlingen kom in till förvaltningen den 12 januari 2004.

text: Det hade givetvis varit lämpligt att förvaltningen tillställde AA en kopia av remissvaret när det kom in från BUP. Att så inte skedde synes dock främst bero på ett misstag i det avseendet att förvaltningen felaktigt utgick från att AA redan hade fått del av handlingen vid hans egen tidigare kontakt med BUP.

text: Det kan konstateras att någon barnavårdsutredning inte pågick varken vid det tillfälle då förvaltningen remitterade BB till BUP för behandling i april 2001 eller när förvaltningen i december 2003 åter kontaktade BUP för att få information. Syftet med remissen i april 2001 synes främst ha varit att hjälpa BB att få nödvändig medicinsk behandling. Den åtgärden har således varit av stödjande slag och kan anses ha vidtagits inom ramen för BB:s pågående ärende vid förvaltningen. Mycket talar för att syftet med kontakten i december 2003 var ett annat, nämligen att inhämta uppgifter för att få underlag för bedömningen av om det var nödvändigt med nya åtgärder för BB. Det kan med fog ifrågasättas om inte detta var en utredningsåtgärd som borde ha vidtagits inom ramen för en formell utredning enligt

text: 11 kap.

text: och

text: 2 §§

text: socialtjänstlagen

text: . Det kan emellertid inte uteslutas att förvaltningens syfte med kontakten främst var att följa upp det pågående ärendet och att AA hade samtyckt till detta. Jag finner det inte meningsfullt att utreda saken ytterligare utan nöjer mig med att erinra nämnden om vikten av att ha stöd i rättsligt hänseende för de åtgärder som vidtas.

text: Det som har kommit fram ger även i övrigt anledning att något kommentera de berörda myndigheternas arbete och samverkan rörande BB. Av utredningen framgår att det har funnits en omfattande problematik rörande BB. Skolan, socialtjänsten och BUP har inom sina olika områden arbetat för att bistå honom. Myndigheterna har därvid samarbetat med AA, och även med varandra. Detta ligger i linje med hur de skall arbeta. Förutsättningarna för samarbete begränsas emellertid av de regler om sekretess som finns. Såvitt framgår av utredningen har AA varit införstådd med pojkens svårigheter och han har även varit väl medveten om det omfattande arbete som de olika myndigheterna har bedrivit för att bistå familjen. Däremot synes det som om han för egen del inte i alla skeden har varit helt införstådd med hur myndigheterna har arbetat. Utifrån nämndens remissvar har jag inte anledning att anta annat än att de berörda myndigheterna har ansett att de har haft vårdnadshavarens samtycke när det gäller arbetet och informationsutbytet. Mot den bakgrunden har jag inte funnit skäl att göra något särskilt uttalande rörande vad som har förekommit.

text: Jag vill avslutningsvis i denna del påpeka att förvaltningens journalanteckningar under den aktuella perioden är bristfälliga och att det av dessa inte går att avgöra bl.a. vilka kontakter som har förekommit mellan förvaltningen och BUP. Jag vill därför erinra nämnden om bestämmelserna om dokumentation i

text: 11 kap. 5 § socialtjänstlagen


nyckelord:
Långsam handläggning
Serviceskyldighet

publisher: Justitieombudsmannen

title: Anmälan mot Bygg- och miljönämnden i Älvkarleby kommun angående handläggningen av ett ärende rörande bygglov och detaljplaneändring

org: jo

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan, som kom in till JO den 1 april 2004, klagade AA på Bygg- och miljönämnden i Älvkarleby kommun med anledning av handläggningen av ansökningar från honom om bygglov och detaljplaneändring. Han uppgav följande. Hans ansökan om bygglov för ett garage registrerades hos kommunen den 8 maj 2003. Han gjorde också en framställan till bygg- och miljökontoret om ändring av detaljplanen. Efter att han genom underhandskontakter i maj hade fått besked att detaljplanen hindrade uppförandet av ytterligare en byggnad på fastigheten ändrade han sin bygglovsansökan till att avse en tillbyggnad av ett befintligt uthus. Den ändrade ansökan faxades till kommunen den 16 maj 2003. Samma dag meddelade den ansvarige tjänstemannen per telefon att denne var beredd att tillstyrka det ändrade förslaget. Den 13 juni 2003 meddelade tjänstemannen att han hade varit och besiktigat platsen. Den 24 juni 2003 tog nämnden upp AA:s bygglovsansökan, gjorde en protokollsanteckning rörande hans framställan om planändring samt fattade följande beslut: ”Ärendet återremitteras till kontoret för ytterligare kommunikation med sökande”. Vid tiden för hans anmälan till JO hade det gått nio månader utan att kommunen hade tagit någon kontakt i ärendet. Hans hemställan om en ändring av planen hade inte heller föranlett något beslut eller besked från nämnden. Han vände sig också mot nämndens beslutsformulering ”återremittera till kontoret för ytterligare kommunikation med sökande” mot bakgrund av att det inte framkommit att beslutsunderlaget behövde kompletteras och anförde att det inte framgick om det var möjligt att överklaga beslutet.

type: stycke

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Bygg- och miljönämnden i Älvkarleby kommun för utredning och yttrande. Nämnden antog kommunarkitektens förslag till svar som sitt yttrande. Av yttrandet framgick i huvudsak följande.

text: Även i en liten kommun är ärendeströmmarna tämligen omfattande. I en del ärenden uppstår komplikationer som bland annat kan leda till fördröjningar. I vissa sådana fall väljer den sökande att inte längre driva sitt ärende och betraktar det som avslutat. Tyvärr inträffar någon gång missförstånd om när ett ärende fortfarande är en ange-

text: lägenhet för den sökande eller ej. Nämnden utesluter inte att ett sådant missförstånd uppstått i detta fall. Nämnden beklagar att kommunikationen med AA brustit och ska söka förbättra sina rutiner. Nämnden är vidare villig att söka tillmötesgå AA:s önskemål om planändring. Nämnden finner dock ingen anledning att ändra på sina rutiner vad gäller noteringar om beslut att återremittera ärenden för ytterligare kommunikation med en sökande. Avsikten är i många fall att pröva om det går att komma fram till kompromisslösningar bland annat så att planändringar eller överklaganden kan undvikas. En planändring innebär nämligen ofta en tidsödande, omständlig och även dyrbar process. Annat planarbete än för att möjliggöra ett enkelt traktorskjul om 24 kvm måste också prioriteras. Även ett avslag på en ansökan kan innebära en för båda parter tids- och resurskrävande process med de tider och regler i övrigt som gäller för överklaganden. Det framstår också som rimligt att söka undvika att belasta rättsapparaten med ärenden av dignitet som det här aktuella. I detta fall innebar beslutet bland annat att sökanden skulle tillfrågas om han kunde tänka sig att lägga samman sina två tomter till en med en fastighetsreglering. En sådan åtgärd skulle eventuellt kunna underlätta att godta hans ansökan som en mindre avvikelse från planbestämmelserna varigenom en planändring skulle kunna undvikas. En sådan kontakt togs också med den sökande av undertecknad men här kan ett missförstånd ha uppstått. AA yttrade sig över vad nämnden hade anfört i sitt remissvar. Han påpekade att det hade gått 15 månader sedan nämnden behandlade hans ansökan om bygglov och att nämndens enda kommunikation avseende bygglov och planändring så här långt hade gått genom JO.

text: Bedömning

text: Enligt

text: 7 § förvaltningslagen (1986:223)

text: skall varje ärende där någon enskild är part handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. I detta ligger även att ärenden inom rimlig tid skall avslutas genom någon form av beslut.

text: Om bygg- och miljönämnden skulle anse det fördelaktigt för sökanden att en ansökan ändras eller kompletteras i något avseende kan upplysningar om detta anses ligga inom ramen för myndighetens skyldighet att ge vägledning. Det följer av allmänna bestämmelser om serviceskyldighet (

text: 4 §

text: FL ; se även

text: 11 kap. 1 § första stycket 4

text: PBL). En sådan åtgärd får emellertid inte innebära att sökandens rätt till ett överklagbart beslut åsidosätts. Det innebär att sökanden måste ha samtyckt till att ärendet skjuts upp i avvaktan på att ansökningen ändras och att det måste göras helt klart för honom att han har rätt att i ett vanligt slutligt beslut få en prövning av den ursprungliga ansökningen. Bygg- och miljönämnden borde således ha tagit en sådan kontakt med AA före beslutet att återsända ärendet till bygg- och miljökontoret.

text: Bygg- och miljönämnden har uppgett att kommunarkitekten efter nämndens beslut den 24 juni 2003 tog kontakt med AA angående möjligheten att genomföra en fastighetsreglering i syfte att undvika behovet av en planändring. Nämnden anför att det här kan ha uppkommit missförstånd i kommunikationen med AA. Oavsett hur det förhåller sig i detta avseende har nämnden det uteslutande ansvaret för att handläggningen inom rimlig tid mynnar ut i ett avgörande. Nämnden kan därför

text: inte undgå kritik för att ärendena inte har drivits framåt. Jag utgår från att nämnden, om så inte har skett, snarast handlägger de aktuella bygglovs- och planärendena. Vad som har kommit fram i övrigt föranleder inga uttalanden eller åtgärder från min sida. Ärendet avslutas.

type: avgorande


title: Anmälan mot Kemikalieinspektionen samt initiativärende mot Livsmedelsverket angående långsam handläggning av ansökningar om registrering av tillväxtreglerande växtskyddsmedel

text: Anmälan

text: I en anmälan, som kom in till JO den 24 mars 2005, framförde Föreningen Sveriges Spannmålsodlare (SpmO), genom ordföranden AA, klagomål mot Kemikalieinspektionen. Han anförde bl.a. att ansökningar om registrering av tillväxtreglerande växtskyddsmedel som hade getts in till Kemikalieinspektionen under år 2001 fortfarande vid tidpunkten för anmälan till JO inte hade avgjorts.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Kemikalieinspektionen för utredning och yttrande. I yttrande den 31 maj 2005 anfördes i huvudsak följande (bilagorna utelämnade här).

text: Kemikalieinspektionen (KemI) har anmodats yttra sig över Föreningen Sveriges Spannmålsodlares (SpmO) anmälan angående KemIs handläggningstider för ansökan om villkorsändring för stråförkortningsmedlen BASF Cycocel Plus, Moddus 250 EC, Cerone samt Terpal (II). KemI besvarade 2004-08-24 en skrivelse med samma innebörd från SpmO och beskrev då skälen till de långa handläggningstiderna. Skrivelsen finns som en bilaga till anmälan. Vid detta tillfälle handlade det om tre stråförkortningsmedel, medan den aktuella anmälan alltså gäller fyra medel.

text: Uppgifter om ärendena

text: I sammanställningen nedan finns datumen för de viktigaste momenten i handläggningen av de fyra medlen. Fullständiga uppgifter framgår av bifogade utdrag ur KemIs diarie (bilaga 1-4).

text: Preparat Ärendets diarie- Ansökan in- Remiss till Sista datum Yttrande

text: Reg. nr. nummer kom till KemI livsmedels- för yttrande inkom till

text: verket KemI

text: BASF Cy- F-458-122-01 2001-02-21 2001-12-18 2002-02-18 2005-03-11 cocel Plus 2005-03-21 2005-05-25 2005-05-06

text: Moddus F-1253-234-01 2001-04-05 2001-12-18 2002-02-18 2005-03-11 250 EC 2005-03-21 2005-05-25 2005-05-06

text: Cerone F-582-169-02 2002-04-11 2002-10-25 2002-12-06 2005-03-11 3571 2005-03-21 2005-05-25 2005-05-06 Terpal (II) F-2271-63-03 2003-02-06 2005-04-12 2005-05-25 2005-05-24

text: Anledningen till att det har gått två remisser till Livsmedelsverket beror på att KemI återremitterade ärendet till Livsmedelsverket för ett förtydligande av deras första yttrande 2005-03-11. Kopia av den senare remissen, daterad 2005-03-21, bifogas (bilaga 5). Verket inkom med ett förtydligande 2005-05-06. Ansökan om ändring av villkor för ett godkänt bekämpningsmedel är en ärendetyp som kan inrymma vitt skilda svårighetsgrader. Handläggningstiden kan variera från ett par veckor upp till några år. De aktuella ansökningarna har varit komplexa i den meningen att de, utöver remiss till Livsmedelsverket, också varit föremål för en omfattande s.k. behovsremiss. Den senare berörde BASF Cycocel Plus och Moddus 250 EC och innebar att ett 20-tal remissinstanser under hösten 2001 fick tillfälle att yttra sig över behovet av stråförkortningsmedel i andra stråsädesslag än råg. Ansökan om fortsatt godkännande för Terpal, reg. nr. 3539, inkom till KemI 2003- 01-31, vilket var en månad efter det att det tidigare godkännandet för produkten hade upphört att gälla. Ansökan blev därmed att betrakta som en ansökan om nytt godkännande som ledde fram till ett beslut om godkännande för Terpal (II) 2003-04- 11, med det nya reg. nr. 4579. Beslutet meddelades med samma användningsvillkor som det tidigare godkännandet för Terpal, trots att sökanden BASF A/S hade begärt att användningsområdet skulle omfatta även andra grödor. Ansökan omfattade följande användningsområde: ”För stråförkortning i odlingar av höstråg, höstvete, höstkorn och vårkorn med eller utan insådd samt gräsfrö.”

text: KemIs beslut omfattade bara följande användningsområde: ”För stråförkortning i odlingar av höstråg.”

text: Att BASF A/S fullständiga användningsområde inte hade behandlats vid handläggning av ansökan om godkännande för Terpal (II) upptäcktes av KemI först i mars 2005. Kontakt togs då med sökanden och det framgick att företaget nu ville modifiera sin ansökan enligt följande: ”För stråförkortning i odlingar av höstråg och korn.”

text: BASF A/S inkom med kompletterande och uppdaterade uppgifter och det nya materialet skickades på remiss till Livsmedelsverket 2005-04-12.

text: Samråd med Livsmedelsverket

text: Eftersom ansökningarna omfattar användning i livsmedelsgrödor bör samråd ske med Livsmedelsverket. Samrådet innebär att KemI remitterar ärendet till Livsmedelsverket för att de ska kunna ta ställning till om medlen kan ge upphov till resthalter som innebär någon risk med hänsyn till konsumentens intag. Verket bedömer också om resthalterna kan överstiga gällande gränsvärden vid den avsedda användningen. Livsmedelsverket har det centrala ansvaret i landet för livsmedelsfrågor och risker med livsmedel för konsumenter.

text: Orsaker till fördröjningarna

text: Den huvudsakliga orsaken till de långa handläggningstiderna för ärendena gällande BASF Cycocel Plus, Moddus 250 EC och Cerone är att det samråd som, enligt

text: 10 § i förordning (1998:947)

text: om bekämpningsmedel, skall ske med andra berörda myndig-

text: heter inte har kunnat ske inom rimlig tid. Under handläggningen har KemI tagit flera kontakter med Livsmedelsverket för att höra orsakerna till vad som har försenat deras yttrande. Dessa kontakter har tagits på handläggarnivå och under det senaste året även på generaldirektörsnivå. Bristande resurser hos verket för denna handläggning har angetts som den främsta orsaken till de försenade yttrandena. KemI har samtidigt informerat berörda parter direkt samt andra genom att bl.a. lägga ut information på webben om orsakerna till de långa handläggningstiderna (bilaga 6). I fallet Terpal (II) remitterades ärendet först två år efter att ansökan kom in till KemI. Detta får betraktas som ett misstag från KemIs sida. Orsaken till denna fördröjning kan förklaras med ofullständiga rutiner. KemI har en kontinuerlig dialog med Livsmedelsverket om prioriteringar av ärenden som kräver samråd. Det gäller speciellt i dispensärenden och liknande fall som kan få stora konsekvenser för enskilda odlare och som i regel kräver snabba beslut.

text: Åtgärder för att begränsa långa handläggningstider

text: KemI råder inte över Livsmedelsverkets resurser och prioriteringar, men har med miljödepartementet tagit upp de problem för KemIs ärendehantering som bristande resurser hos de myndigheter som KemI behöver samråda med kan åstadkomma. Ekonomistyrningsverket (ESV) har på uppdrag av regeringen i en rapport (ESV 2003:11) från 2003-03-19, utrett finansieringen av KemIs kostnader för bekämpningsmedelsprövningen. Utredningen omfattar även förslag till finansiering av Livsmedelsverkets och Jordbruksverkets kostnader för deltagande i KemI:s prövning. ESV konstaterar att det föreligger en underfinansiering i denna del av KemIs verksamhet på ca 2,5 miljoner. Under förra året tog bekämpningsmedelsavdelningen på KemI fram rutindokument för olika ansökningsärenden. Huvudsyftet med dessa är att kvalitetssäkra och rationalisera handläggningsarbetet. Ambitionen är att försumligheter liknande den som uppstod i samband med ansökan om godkännande för Terpal (II) inte ska upprepas. I år har dessutom ett större myndighetsarbete påbörjats med att införa ett kvalitetsledningssystem som ytterligare förväntas medverka till förbättrade rutiner kring myndighetens handläggning av ärenden.

text: Beslut i de aktuella ärendena

text: Eftersom Livsmedelsverket nyligen har yttrat sig i samtliga fyra ärenden räknar KemI med att nu kunna ta beslut. I samband med den tidigare behovsremissen under 2001 framkom önskemål om att näringen (odlare, kvarnindustri) i god tid före en ny säsong behöver få besked om besluten. Från odlarnas sida handlar planeringen bl.a. om inköp av lämpligt sortmaterial och från kvarnarnas sida främst om att bereda möjlighet till att särhålla spannmålspartier som inte behandlats med stråförkortningsmedel. Detta behov av framförhållning innebär att tidig höst är en lämplig tid för ett gynnande beslut. Ett beslut som meddelas tidigare kan tillmötesgå dessa krav genom att låta det träda ikraft vid en senare tidpunkt.

text: Jag beslutade den 2 juni 2005 att inom ramen för det pågående ärendet mot Kemikalieinspektionen inleda en utredning av handläggningen hos Livsmedelsverket. Verket anmodades att yttra sig över handläggningen av Kemikalieinspektionens remisser av ansökningarna rörande preparaten BASF Cycocel Plus, Moddus 250 EC och Cerone.

text: I verkets yttrande den 25 augusti 2005 anfördes i huvudsak följande.

text: Livsmedelsverket beklagar den långa handläggningstiden av de aktuella ärendena, vilken medfört att KemI inte har kunnat fatta beslut förrän efter ett längre dröjsmål. Huvudprincipen vid ärendehanteringen på Livsmedelsverket är att ärendena behandlas i den ordning ansökningarna kommit in till KemI; KemI bedömer sedan om något ärende ska ha en annan prioritet. Livsmedelsverket konfererar kontinuerligt

text: under handläggningen av ärendena med KemI om prioriteringen. Dessa kontakter sker muntligt på handläggarnivå och noteras i verkets dagboksblad för respektive ärende (se bilagor). I de ärenden som omfattas av anmälan har också sådana kontakter tagits utan att några signaler kommit att dessa var mer angelägna än de andra ärenden som var under arbete. Det är Livsmedelsverkets bestämda uppfattning att det ankommer på KemI att göra prioriteringen i dessa ärenden. Livsmedelsverkets arbete inom området bekämpningsmedelsrester ökade kraftigt i och med Sveriges medlemskap i EU, bl.a. på grund av rapportörskap för utvärdering av substanser. Ärendena i fråga kom in till Livsmedelsverket under en period då verket konstaterat att de resurser som ställts till dess förfogande inte skulle räcka, dels på grund av en fortlöpande urholkning av Livsmedelsverkets anslag, dels på grund av att en allt större del av verkets medel knöts till särskilda uppdrag. En analys gjordes för att identifiera områden där verksamheten måste minska eller avvecklas för att uppnå en budget i balans, samtidigt som konsekvenserna för konsumenternas säkerhet skulle bli så små som möjligt. Arbetet med bekämpningsmedel identifierades tidigt som ett område aktuellt för att nedprioriteras. Livsmedelsverket förde en kontinuerlig dialog med Jordbruksdepartementet för att klargöra effekterna av de bristande resurserna. Någon nedprioritering av området kom slutligen inte att ske, men ärendebalansen kom att byggas på under denna tid. Livsmedelsverket vill betona att ett antal åtgärder har vidtagits för att förhindra alltför långa handläggningstider. Som framgår av KemI:s yttrande har Ekonomistyrningsverket (ESV) under år 2003 utrett frågan om finansiering av ärenden om prövning av bekämpningsmedel och då även granskat Livsmedelsverkets roll. ESV föreslog i sin utredning att Livsmedelsverket skulle få ersättning för sina kostnader för deltagande i KemI:s prövning; frågan har dock inte nått någon slutlig lösning inom regeringskansliet. Livsmedelsverket har också medverkat i utarbetandet av en EG-förordning rörande bekämpningsmedelsrester. Av förordningen framgår att medlemsstaterna får täcka kostnader för arbete enligt den förordningen genom att ta ut avgifter eller pålagor. Det pågår arbete för att Livsmedelsverket ska få ta ut sådana avgifter. Om denna möjlighet realiseras för Livsmedelsverkets vidkommande bör situationen förbättras avsevärt. Tills vidare har två toxikologer erhållit tillfälliga anställningar för att avverka balanserna. Detta har medfört att antalet oavslutade ärenden kontinuerligt har minskat från 35 öppna remisser från KemI år 2003 till 20 stycken per dags dato. Vidare har nya verksövergripande rutiner för handläggning av inkommande ärenden fastställts i Livsmedelsverkets verksamhetsledningssystem. Av dessa framgår bl.a. att alla ärenden ska handläggas skyndsamt och att varje avdelning och enhet regelbundet ska gå igenom och kontrollera sina oavslutade ärenden. Ytterligare utvecklingsarbete pågår i denna del. Dessutom finns en separat intern ärendehanteringsrutin för ärenden inkomna från KemI. Denna rutin planeras att formaliseras och även den placeras i verksamhetsledningssystemet. Livsmedelsverket arbetar således kontinuerligt för att effektivisera handläggningen av denna och andra typer av ärenden. Målet är att inget ärende ska ligga obearbetat.

text: SpmO har kommenterat remissvaren.

text: Jag har tagit del av Kemikalieinspektionens beslut i de anmälda ärendena. Samtliga beslut meddelades den 2 november 2005. Ansökningarna rörande Moddus 250 EC, Cerone och Terpal (II) avslogs. Ansökan rörande BASF Cycocel Plus bifölls i den del som avsåg utökat användningsområde som stråförkortningsmedel i odlingar av gräsfrö men avslogs i övrigt. Av besluten framgår bl.a. att Livsmedelsverket inte i något fall bedömde att användning av medlen skulle ge resthalter som innebar någon risk för konsumenter.

text: Inspektionen har upplyst om att besluten rörande BASF Cycocel Plus, Moddus 250 EC och Terpal (II) har överklagats till Regeringen, Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet. Vid telefonkontakt den 5 april 2006 har departementet uppgett att handläggningen fortfarande pågår.

text: Bedömning

text: Enligt

text: 7 § förvaltningslagen (1986:223)

text: skall varje ärende där någon enskild är part handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. I detta ligger även att ärendet inom rimlig tid skall avslutas genom någon form av beslut. Den handläggande myndigheten ansvarar för att ärendet drivs fram till ett avgörande. Även om nämnda bestämmelse inte är tillämplig beträffande en myndighets uppgift att avge remissyttrande till en annan myndighet gör sig självfallet intresset av enkel och snabb handläggning gällande också i sådana ärenden. Det förtjänar dessutom att påpekas att

text: förvaltningslagen

text: avser att upprätthålla en minimistandard hos myndigheterna.

text: Kemikalieinspektionen har beträffande ansökan om villkorsändring för Terpal (II) förklarat att ärendet remitterades till Livsmedelsverket av misstag först efter två år. Det är givetvis inte godtagbart att en myndighets rutiner tillåter ett sådant dröjsmål med handläggningen av ett ärende.

text: Beträffande de tre övriga ärendena har inspektionen förklarat den långa handläggningstiden med att Livsmedelsverket dröjt med det samråd som inspektionen menar skall ske enligt

text: 10 § förordningen (1998:947)

text: om bekämpningsmedel.

text: Nämnda bestämmelse slår i första stycket fast att de principer för utvärdering och godkännande som finns i bilaga VI till direktiv

text: skall tillämpas vid prövning av godkännande av växtskyddsmedel. Av andra stycket följer att samråd med andra berörda myndigheter kan bli aktuellt när ett bekämpningsmedel godkänns eller dess användningsområde ändras och inspektionen skall meddela de föreskrifter som behövs i fråga om märkning och annan produktinformation, hantering och andra särskilda villkor till förebyggande av skador.

text: Livsmedelsverket har beklagat att de långa handläggningstiderna hos verket medförde att Kemikalieinspektionen inte kunde fatta beslut förrän efter ett längre dröjsmål. Verket har anfört att ärendena normalt handläggs i den kronologiska ordning som de kommit in till Kemikalieinspektionen. Båda myndigheterna har dock uppgett att det kontinuerligt sker kontakter mellan myndigheterna om hur ärendena skall prioriteras. Av verkets svar synes framgå att ärendena hade kunnat handläggas snabbare om inspektionen hade begärt det, dock på bekostnad av andra ärenden från inspektionen som kommit in ännu tidigare.

text: Givetvis bör en myndighet så långt möjligt vidta de åtgärder som är nödvändiga för att ett ärende skall kunna avgöras. Det kan dock enligt min mening inte krävas mer av Kemikalieinspektionen än att försök görs att förmå Livsmedelsverket att avge yttrande inom rimlig tid. Om något yttrande inte kan förväntas inom sådan tid återstår för inspektionen att ta ställning till om ärendet, med beaktande av kraven i

text: 7 § förvaltningslagen

text: , kan avgöras utan att något yttrande har kommit in. Det ankom-

text: mer inte på JO att ta ställning till behovet av samråd med Livsmedelsverket. Jag noterar dock att bestämmelsen i 10 § förordningen om bekämpningsmedel som åberopats av inspektionen i vart fall inte innehåller något uttryckligt krav på samråd med andra myndigheter under handläggningen av ett ärende.

text: Båda myndigheterna har hänfört sig till problemen med Livsmedelsverkets bristande resurser. Uppgifterna innebär inte att verket kan undgå kritik för de orimligt långa handläggningstiderna. Mot bakgrund av uppgifterna om att frågan om Livsmedelsverkets deltagande i Kemikalieinspektionens prövning har aktualiserats i Regeringskansliet översänder jag dock en kopia av detta beslut för kännedom till Jordbruksdepartementet och till Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet.

text: Myndigheterna har redogjort för de åtgärder som har planerats och vidtagits. Jag förutsätter att det följs upp att åtgärderna förhindrar en upprepning av det inträffade.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Katarina Påhlsson

title: Kritik mot Kriminalvården, frivården Sollentuna, för att ha överträtt repressalieförbudet i förhållande till en anställd som använt sin yttrandefrihet på Facebook

sammanfattning: En anställd vid Kriminalvården blev inkallad till personalsamtal sedan det kommit till myndighetens kännedom att hon gett uttryck för vissa åsikter på Facebook. Vid samtalen informerades hon om att det kunde vara lämpligt att hon låser sin Facebookprofil så att den inte är offentlig. Därefter hölls ytterligare samtal mellan den anställda och en annan arbetsgivarrepresentant. Dessa handlade bl.a. om att Facebookprofilen hade varit offentlig och vilka konsekvenser detta kunde få. JO anser att de aktuella samtalen inte kan uppfattas på annat sätt än att Kriminalvården varit missnöjd med att den anställda hade spridit sina åsikter offentligt på Facebook. Samtalen har innefattat missnöjesyttringar och tillrättavisande uttalanden som syftat till att få henne att begränsa spridningen av sina åsikter. JO:s slutsats är att de åtgärder som Kriminalvården vidtagit till följd av att den anställda använt sin yttrandefrihet har stått i strid med repressalieförbudet. Myndigheten får kritik för det inträffade.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 15 februari 2021 framförde frivårdsinspektören AA klagomål mot Kriminalvården, frivården Sollentuna. Hon anförde bl.a. följande.

text: Under hösten 2019 blev hon inkallad till ett möte med sin dåvarande säkerhetschef, kriminalvårdsinspektören BB. Han berättade att det hade kommit till hans kännedom att hon har extrema åsikter. Åsikterna han syftade på gäller terrororganisationen Islamiska staten (IS). Under mötet talade de bl.a. om hennes Facebooksida. Hon berättade att hon ibland har delat nyhetsartiklar och åsikter som speglar att hon är emot IS:s våld. BB frågade henne om hon har svårt att ta emot klienter av annan etnicitet eller religion. Hon förklarade att hon absolut inte har några sådana svårigheter. Syftet med mötet framstod för henne som oklart. BB talade både om hennes yrkesroll och om hennes åsikter.

text: På eftermiddagen samma dag berättade BB att han hade gått in på Facebook tillsammans med en annan kriminalvårdsinspektör, CC. De hade kontrollerat om hennes delningar där var offentliga och bedömde att så var fallet.

text: Efter samtalen med BB mådde hon mycket dåligt. Hon kände sig censurerad och begränsad i sin frihet. Hon slutade skriva dikter och dela nyhetsartiklar om kriget i Mellanöstern, eftersom hennes upplevelse efter samtalen var att det var fel att göra det. Det är oerhört allvarligt att hon, i egenskap av privatperson, inte får uttrycka att det som IS gör är fel. Hon är professionell i sin yrkesroll och blandar inte in sina privata åsikter i samtal med klienter. Hon har aldrig handlagt klienter som är dömda för terrorbrott.

text: I januari 2021 kontaktade hon CC för att fråga varför CC hade varit delaktig i att undersöka hennes Facebooksida. CC svarade att BB behövde hjälp med det och att hon därför hade hjälpt till. Hon uppgav också att det inte är ovanligt att kontrollera personalens användning av sociala medier. Vid ett annat samtal i februari 2021 uppgav CC att det är viktigt att vara neutral som statstjänsteman och att det är okej att ha en åsikt, men inte att sprida den offentligt. Enligt CC behövde det problematiseras att hon haft en offentlig Facebookprofil.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Kriminalvården för yttrande. I sitt remissvar anförde myndigheten, dåvarande rättsenheten, genom chefen för sektionen för verksjuridik, bl.a. följande:

text: Utredning

text: Uppgifter om sakförhållandena har hämtats in från region Stockholm som i sin tur har inhämtat information från de berörda kriminalvårdsinspektörerna BB och CC. Av utredningen framgår i huvudsak följande. Under hösten 2019 har BB blivit uppmärksammad på att vissa medarbetare reagerat på vad AA har uttryckt på sin privata Facebooksida. AA har skrivit om ”det barbariska Turkiet” och dess hat mot det kurdiska folket. AA har även uttalat sig om behovet av väpnad kamp samt om kurder som Guds utvalda folk. Härutöver har explicita beskrivningar av var, blod och inälvsmaskar publicerats. Mot denna bakgrund har BB kontaktat frivårdschefen som sedan haft en diskussion med kriminalvårdens HR-avdelning. BB har därefter blivit instruerad att hålla ett samtal med AA om att det skulle kunna vara lämpligt att hon låste Facebook-kontot så att det inte var offentligt. Detta har även rekommenderats av HR-avdelningen med hänsyn till AA:s egen säkerhet, liksom för att professionaliteten och objektiviteten i Kriminalvårdens behandling av klienter inte skulle kunna ifrågasättas. Under samtalet har AA uppgett att hennes konto varit privat och att det varit omöjligt för andra än hennes vänner att läsa vad hon skrivit. Vid en efterföljande kontroll har emellertid framkommit att så inte varit fallet och att kontot varit offentligt. BB har informerat AA om detta muntligen och därigenom ansett att de pratat färdigt om saken. Efter detta samtal har AA, tillsammans med skyddsombud, sökt upp BB och frågat vem som meddelat arbetsgivaren om vad hon skrivit på Facebook. AA har även frågat om BB personligen ansett att hennes åsikter varit extrema. BB har då uppgett att saken kommit till hans kännedom genom en medarbetare samt att han i egenskap av arbetsgivarrepresentant inte har några åsikter om medarbetares religiösa eller politiska åsikter.

text: Därefter har AA i januari 2021 tagit kontakt med CC för att fråga om dennes roll i de samtal som förevarit liksom om vad de aktuella samtalen handlat om och syftat till. CC har då förklarat att hon inte varit helt insatt i ärendet utan endast bistått kollegan BB. Därefter har CC redogjort för i huvudsak samma budskap som BB tidigare gjort. Budskapet har varit att var och en får tycka och uttrycka vad man vill, men att en tjänsteman behöver vara medveten om att olika uttryck kan få konsekvenser med hänsyn till objektivitet och professionalism. Härutöver har budskapet varit att olika åsikter och uttryck kan få konsekvenser för en medarbetares säkerhet. Samtalet i fråga har hållits på AA:s initiativ. Ledningen vid frivården i Stockholms län har samrått med HR-avdelningen vid Kriminalvårdens huvudkontor innan samtalet med AA angående sociala medier har ägt rum. Varken detta samtal eller någon av de efterföljande diskussioner som förevarit har utgjort formella personalsamtal. Omständigheterna har inte föranlett konsekvenser i arbetsrättsligt hänseende och har inte heller lett till uppföljning i någon form. – – –

text: Kriminalvårdens bedömning

text: Av utredningen i ärendet framgår att en kriminalvårdsinspektör har initierat och genomfört ett samtal med AA med anledning av hennes bruk av sociala medier. Samtalet har varit informellt och av informativ karaktär samt huvudsakligen haft till syfte att göra AA medveten om de säkerhetsrisker som kan förekomma i samband med användningen av sociala medier. Varken genom detta samtal eller i något annat sammanhang har myndigheten försökt att begränsa eller hindra AA från att utnyttja sin yttrandefrihet. Kriminalvården beklagar att AA har upplevt obehag av det inträffade och uppfattat det som att myndigheten har haft en åsikt om hennes värderingar eller bruk av sociala medier. Så har emellertid inte varit fallet. Varken det aktuella samtalet eller någon annan diskussion som ägt rum har utgjort formella personalsamtal och omständigheterna har inte föranlett några ytterligare åtgärder från myndighetens sida. Mot angiven bakgrund framgår att det aldrig har varit fråga om någon tillrättavisning eller begränsning utan om en proportionerlig åtgärd med hänsyn till omständigheterna. Sammanfattningsvis anser Kriminalvården att agerandet har varit i enlighet med gällande rätt samt myndighetens rekommendationer gällande medarbetares bruk av sociala medier.

text: Kriminalvården bifogade myndighetens råd och stöd till anställda vid användandet av sociala medier.

text: AA kommenterade remissvaret och anförde bl.a. följande. Hon är chockad över de felaktiga påståendena i Kriminalvårdens yttrande. Att hon skulle ha beskrivit kurder som ”Guds utvalda folk” är skrattretande, med tanke på hennes starkt antireligiösa och liberala åsikter. Det finns inte heller någon sanningshalt i uppgifterna om ”inälvsmaskar”. Uppgiften om att hon ”står för väpnad kamp” är absurd och missvisande. Hon har i enstaka inlägg gett uttryck för att det krävs militära åtgärder för att kriget ska få ett slut, vilket är i linje med vad t.ex. Liberalerna anser. Med anledning av remissvaret tog hon kontakt med frivårdschefen DD för att fråga om det finns någon bevisning kring dessa påståenden. DD medgav då att det inte finns någon bevisning. Kriminalvården har alltså litat på källan och sedan tagit in de felaktiga uppgifterna i yttrandet till JO. Till följd av de falska påståendena har hon nu sagt upp sig från sin tjänst.

text: AA har därefter skickat in två ljudfiler till JO. Den ena utgörs av ett inspelat samtal mellan AA och CC. Den andra innehåller ett inspelat samtal mellan AA och DD, där DD bekräftar att det saknas bevisning för de påståenden som finns om AA i Kriminalvårdens yttrande.

text: Rättslig reglering

text: Var och en är gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet. Med det avses frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor (se

text: 2 kap. 1 § första stycket 1 regeringsformen

text: , RF). Yttrandefriheten får endast begränsas genom lag för vissa preciserade ändamål (se 2 kap. 20–23 och 25 §§ RF).

text: En myndighet eller ett annat allmänt organ får inte ingripa mot någon för att han eller hon har använt sin yttrandefrihet i de former som är särskilt reglerade genom

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF) och

text: yttrandefrihetsgrundlagen

text: (YGL), se

text: 3 kap. 6 §

text: TF och

text: 2 kap. 6 §

text: YGL. Bestämmelsen i

text: 2 kap. 1 § första stycket 1

text: RF innebär att motsvarande skydd mot repressalier gäller när den enskilde har använt sin yttrandefrihet i andra former än de som reglerats i

text: tryckfrihetsförordningen

text: och

text: yttrandefrihetsgrundlagen

text: , t.ex. i ett inlägg på Facebook. Det finns alltså inom ramen för

text: regeringsformen

text: ett skydd mot repressalieåtgärder även när

text: tryckfrihetsförordningen

text: eller

text: yttrandefrihetsgrundlagen

text: inte kan tillämpas (se

text: JO 2010/11 s. 605

text: Repressalieförbudet innebär inte att varje myndighetsåtgärd som har samband med vad en enskild person yttrat är otillåten. För att bedömas på det sättet ska det vara fråga om ett ingripande som framstår som en bestraffning eller en reprimand mot den som har använt sin yttrandefrihet. Sådana åtgärder kan vara exempelvis avsked, uppsägning, disciplinpåföljd eller fråntagande av arbetsuppgifter, men också mindre påtagliga konsekvenser som medfört negativa konsekvenser för den enskilde kan vara otillåtna. Det kan handla om tillrättavisande utskällningar, uttalanden med tillrättavisande innebörd eller utfrysning på arbetsplatsen (se

text: prop. 2009/10:81 s. 40

text: JO 2010/11 s. 605

text: och

text: JO 2015/16 s. 642

text: ). Av förarbetena till bestämmelserna om repressalieförbud framgår att de minst ingripande åtgärderna, t.ex. missnöjesyttringar och tillrättavisanden, måste bedömas mot bakgrund av omständigheterna i det enskilda fallet (se propositionen s. 41).

text: JO har framhållit att i princip varje åtgärd som medför negativa konsekvenser för en offentligt anställd person och som grundar sig på hans eller hennes medverkan i ett grundlagsskyddat medium är otillåten (se JO 2018/19 s. 283). Vid bedömningen av om en myndighets åtgärd varit otillåten har det i praxis beaktats hur den enskilde med fog har uppfattat det inträffade (se

text: JO 2009/10 s. 456

text: och JO:s beslut den 28 mars 2022, dnr

text: Bedömning

text: Yttrandefriheten och repressalieförbudet Det kan inledningsvis konstateras att de åsikter, tankar och känslor som AA har gett uttryck för på Facebook ligger inom ramen för yttrandefrihetens område. Frågan är om de åtgärder som Kriminalvården har vidtagit med anledning av att AA använt sin yttrandefrihet står i strid med repressalieförbudet.

text: Av utredningen framgår bl.a. följande. Under hösten 2019 blev AA inkallad till ett samtal med kriminalvårdsinspektören BB. Detta berodde på att det hade kommit till BB:s kännedom att AA hade uttryckt vissa åsikter och gjort vissa publiceringar på Facebook. AA informerades om att det kunde vara lämpligt att hon låser sin Facebookprofil så att den inte är offentlig. Samma dag höll BB ytterligare ett samtal med AA. Hon upplystes då om att BB hade gjort en kontroll av hennes Facebooksida tillsammans med kriminalvårdsinspektören CC och att de bedömde att hennes delningar där var offentliga. Därefter, i januari och februari 2021, hölls det på AA:s initiativ åtminstone två samtal mellan CC och henne. Dessa handlade bl.a. om att AA haft en offentlig Facebookprofil och vilka konsekvenser detta kunde få.

text: Kriminalvården har anfört att budskapet vid samtalen med AA var att en tjänsteman behöver vara medveten om att olika uttryck kan få konsekvenser för objektivitet och professionalism. Myndigheten har också uppgett att ytterligare ett budskap som framfördes var att olika uttryck och åsikter kan få konsekvenser för en medarbetares säkerhet.

text: AA har beskrivit att hon efter samtalen kände sig censurerad och begränsad i sin yttrandefrihet. Hennes upplevelse var att arbetsgivaren ansåg att det var fel av henne att dela med sig av sina åsikter och dikter på Facebook.

text: Innebörden av yttrandefriheten är bl.a. att det allmänna som arbetsgivare inte får lägga sig i vilka åsikter de anställda har eller hur de använder sin yttrandefrihet. Den som är anställd hos en myndighet har alltså rätt att offentligt uttrycka sina åsikter utan att myndigheten ställer personen till svars för att han eller hon har använt sin grundlagsskyddade yttrandefrihet.

text: Enligt min mening kan de samtal som hållits med AA inte uppfattas på annat sätt än att Kriminalvården varit missnöjd med att hon spridit sina åsikter offentligt på Facebook. Även om det inte är klarlagt exakt vilka uttalanden BB och CC har gjort vid samtalen, är det tydligt att myndigheten ansett att spridningen av AA:s åsikter har varit problematisk. Detta har framför allt visat sig genom att AA har informerats om att det kunde vara lämpligt att hon låser sin Facebookprofil så att den inte är offentlig. Sett till samtalens innehåll anser jag att det har funnits fog för att AA efter dessa känt sig begränsad i sin yttrandefrihet. Min bedömning är att samtalen har innefattat missnöjesyttringar och tillrättavisande uttalanden som syftat till att få AA att begränsa spridningen av sina åsikter. Åtgärderna har varit av sådant slag att de träffas av repressalieförbudet.

text: Den återstående frågan är om det har förelegat sådana omständigheter att åtgärderna ändå kan anses rättsenliga.

text: En tjänstemans åsikter är i princip en privatsak. Vidare förutsätts tjänstemän ha förmåga att vara objektiva, och de får inte låta sig påverkas av ovidkommande hänsyn, såsom personliga åsikter (se

text: 1 kap. 9 §

text: RF). Om det i ett enskilt fall skulle visa sig att en befattningshavare inte har levt upp till detta krav kan arbetsgivaren naturligtvis vidta åtgärder. Grunden för sådana åtgärder är i så fall att den anställde inte har fullgjort sina arbetsuppgifter på ett korrekt sätt. Vissa ingripanden skulle också kunna godtas om det t.ex. är fråga om en jävsliknande situation (jfr

text: JO 2010/11 s. 605

text: ). Jag konstaterar att de samtal som har hållits med AA inte har motiverats av felaktig tjänsteutövning, jäv eller liknande. Kriminalvårdens allmänna uttalanden om objektivitet och professionalism rättfärdigar inte de åtgärder som myndigheten har vidtagit gentemot AA.

text: Kriminalvården har också uppgett, såväl i samtalen med AA som i sitt remissyttrande, att åsiktsyttringar kan få konsekvenser när det gäller en medarbetares säkerhet. Även detta uttalande är dock allmänt hållet. Det har inte framförts några konkreta omständigheter till stöd för att ingripandet mot AA skulle kunna vara berättigat med hänvisning till säkerhetsskäl. För att skyddet för yttrandefriheten inte ska kringgås är det viktigt att myndigheter inte genom svepande och generella uttalanden försöker få enskilda att begränsa sig i sin yttrandefrihet.

text: Min slutsats är alltså att det inte finns någon godtagbar grund för de åtgärder som Kriminalvården har vidtagit gentemot AA till följd av att hon använt sin yttrandefrihet på Facebook. Åtgärderna har stått i strid med repressalieförbudet. Kriminalvården förtjänar kritik för det inträffade.

text: AA:s invändningar mot Kriminalvårdens yttrande till JO AA har anfört att remissvaret innehåller flera felaktiga påståenden angående hennes inlägg och delningar på Facebook. Hon har framhållit att påståendena bygger enbart på andrahandsuppgifter och att Kriminalvården inte har kontrollerat riktigheten i uppgifterna.

text: Jag har inte funnit tillräcklig anledning att vidta någon utredningsåtgärd när det gäller denna fråga. Det finns ändå skäl för mig att understryka att det naturligtvis är viktigt att en myndighet har belägg för de uppgifter om en person som tas in i en allmän handling och som framställs som objektiva fakta. Jag noterar att AA med bestämdhet har motsagt flera av de aktuella uppgifterna och att hon inte kände till dessa innan Kriminalvården tog in dem i yttrandet. Dessutom har AA gjort gällande att hon har sagt upp sig till följd av det som påstås om henne i remissvaret. Det skulle i så fall innebära att offentliggörandet av uppgifterna har fått allvarliga konsekvenser för henne.


nyckelord: Kommunicering Omprövning

title: En byggnadsnämnds handläggning av ett återförvisat bygglovsärende

text: Anmälan

text: AA framförde i en anmälan till JO den 15 april 2002 kritik mot Samhällsbyggnadsnämnden i Kalmar kommun. Hon anförde bl.a. följande. Samhällsbyggnadsnämnden beslutade den 23 oktober 2000 att bevilja bygglov för uppförande av en silo på fastigheten H 12:42. Hon, som är granne, fick inte tillfälle att yttra sig innan bygglov beviljades trots att byggnaden avvek från gällande detaljplan. Efter att hon överklagat beslutet omprövades det av nämnden som beslutade om ett nytt bygglov. Länsstyrelsen beslutade den 15 mars 2001 att upphäva bygglovet. Byggnaden står fortfarande kvar trots att den saknar bygglov. Samhällsbyggnadsnämnden borde ha sett till att byggnaden togs bort.

text: Till anmälan fogades länsstyrelsens beslut den 15 mars 2001. Länsstyrelsen beslutade att undanröja samhällsbyggnadsnämndens beslut den 14 februari 2001 och återförvisa ärendet till nämnden för ny behandling. I motiveringen angavs bl.a. följande.

text: Länsstyrelsen konstaterar att nämnden vid sin prövning av ansökan inte uppmärksammade att åtgärden strider mot detaljplanen såvitt avser anläggningens höjd. Som en följd härav har inte heller bestämmelserna i

text: 8 kap. 22 §

text: PBL om hörande av kända sakägare m.fl. iakttagits. Bristerna i den formella handläggningen av ärendet är av den arten att det normalt skulle medföra ett upphävande av beslutet. Då det överklagade beslutet genom samhällsbyggnadsnämndens omprövning den 14 februari 2001 får anses ersatt av ett nytt beslut, är en sådan åtgärd inte längre aktuell. – – – Förutsättningar för att enkelt ompröva nämndens beslut den 23 oktober 2000 föreligger inte då en sådan åtgärd samtidigt förutsätter att bestämmelserna i

text: 8 kap. 22 §

text: PBL iakttages. Av förarbetena (

text: prop. 1985/86:80 s. 76

text: ) till

text: förvaltningslagen

text: framgår vidare att myndigheterna normalt inte bör ompröva sina beslut i ärenden där det finns flera parter med motstridiga intressen. Länsstyrelsen finner mot bakgrund härav att samhällsbyggnadsnämndens beslut den 14 februari 2001 att ompröva sitt tidigare meddelade bygglov inte har stöd i

text: 27 § förvaltningslagen

text: . Härtill kommer att nämnden vid sin omprövning inte iakttagit bestämmelserna i

text: 8 kap. 22 §

text: PBL. Beslutet bör därför undanröjas och ärendet återförvisas till samhällsbyggnadsnämnden för ny behandling.

text: Utredning

text: Samhällsbyggnadsnämnden anmodades att yttra sig över vad som framförts i AA:s anmälan till JO. I remissvaret den 16 maj 2002 anfördes bl.a. följande.

text: Bygglov lämnades för silon utan att kontoret observerade att det var fråga om en planavvikelse. Efter att silon uppförts kontaktade AA kontoret och ifrågasatte om silon inrymdes i gällande plan. Efter kontroll av planen meddelades AA att det var en planavvikelse och att hon såsom granne borde ha hörts. Beslutet överklagades av AA. För att rätta till misstaget gjordes handläggningen om varvid AA betraktades som sakägare som motsatte sig bygglov. Detta framgick av hennes överklagande. På denna grund togs ett nytt bygglovsbeslut där bedömningen gjordes att det var fråga om en mindre avvikelse och bygglov lämnades på nytt. Syftet med det nya beslutet var att det skulle vara formellt riktigt och efter ett förväntat överklagande kunna överprövas i sak, dvs. beträffande avvikelsen som sådan. Länsstyrelsen fann då att omprövning av beslutet inte hade stöd i

text: förvaltningslagen

text: och undanröjde beslutet samt återförvisade ärendet till samhällsbyggnadsnämnden för ny behandling. Därmed saknar silon bygglov. AA kontaktades 2002-05-08 och informerades om ärendets hantering. Intresseföreningen Hagbyunionen har fortlöpande via e-post ställt frågor till kontoret och fått svar om hur ärendet framskridit. Det har felaktigt antagits att AA haft kontakt med Hagbyunionen och fått information den vägen. Ett missförstånd som vi beklagar. Vi är väl medvetna om att det är av stort värde för AA att vara informerad om hur ärendet framskrider. – – – Det har dragit ut på tiden bland annat p.g.a. att ansvarsfrågan utreds av kommunens försäkringsbolag. Frågan har ytterligare komplicerats av att kommunen under tiden bytt försäkringsbolag. Silon har tagits i drift för fastighetens värmeförsörjning. Vi bedömer att skadan för den sökande kan förvärras om åtgärder vidtas (förändring alt. flyttning av silon) innan ansvarsfrågan lösts. Så snart ansvarsfrågan klarlagts avser vi att skyndsamt medverka till en rättelse. – – – Något förslag om att ändra detaljplanen finns inte. När en ny bygglovsansökan inkommer så kommer den att behandlas på sedvanligt sätt enligt de regler som gäller i plan- och bygglagen.

text: AA kommenterade remissvaret.

text: Handläggaren i ärendet hos JO efterfrågade samhällsbyggnadsnämndens eventuella beslut med anledning av länsstyrelsens beslut den 15 mars 2001. Nämnden översände ett beslut den 12 december 2002 att förelägga Graninge Kalmar Energi AB att senast den 15 februari 2003 ta bort silon på fastigheten H 12:42 samt ett beslut den 14 februari 2003 att medge förlängning av tiden för åtgärdande av silon till den 31 mars 2003.

text: I beslut den 20 januari 2004 anförde JO Berggren följande.

text: Bedömning

text: Länsstyrelsen beslutade den 15 mars 2001 att undanröja samhällsbyggnadsnämndens beslut om bygglov för uppförande av en silo på fastigheten H 12:42 och återförvisa ärendet till nämnden för ny behandling.

text: Efter länsstyrelsens beslut ålåg det nämnden att så snabbt som möjligt handlägga det återförvisade ärendet. Nämnden hade då att iaktta bestämmelserna om kommunicering i

text: 8 kap. 22 § plan- och bygglagen (1987:10)

text: och sedan fatta beslut

text: med anledning av den ansökan om bygglov som låg till grund för nämndens tidigare beslut om bygglov. Sökanden behövde således inte på nytt ansöka om bygglov för att nämnden skulle vara skyldig att fatta ett beslut i bygglovsfrågan.

text: Såvitt framgår av utredningen har samhällsbyggnadsnämnden fortfarande inte fattat något beslut i bygglovsfrågan. Nämnden har däremot beslutat att förelägga sökanden att ta bort silon. Om nämnden bedömde att bygglov inte kunde meddelas enligt den ansökan som låg till grund för nämndens tidigare beslut om bygglov borde nämnden ha fattat beslut i bygglovsfrågan senast i samband med att nämnden beslutade om föreläggande att ta bort silon (jfr

text: RÅ 1995 ref 36

text: Jag är sammanfattningsvis mycket kritisk till nämndens handläggning av ärendet.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Lars Lindström

nyckelord:
Allmänna handlingar
Beslut
Diarieföring
Dokumentation
Myndighetsutövning, gränsen för

title: En teknisk nämnd handlade ärenden om siktskymmande växtlighet med möjlighet att överlämna ärendet till byggnadsnämnd för åtgärd. Kritik mot tekniska nämnden för bristande dokumentation och mot båda nämnderna i fråga om utlämnande av allmänna handlingar.

sammanfattning: I Danderyds kommun har tekniska kontoret, som lyder under tekniska nämnden, en rådgivande roll i ärenden som rör häckklippning. Om fastighetsägaren inte följer tekniska kontorets råd och rekommendation, överlämnar kontoret ärendet till byggnadsnämnden för handläggning. Den handläggningen kan utmynna i att byggnadsnämnden förelägger fastighetsägaren vid vite att beskära sin häck. Eftersom det alltså är fråga om myndighetsutövning mot enskild gäller reglerna i 15 § förvaltningslagen (1986:223) om skyldighet att dokumentera även det arbete som utförs av personal som arbetar vid tekniska nämnden. Nämnden får därför kritik för bristande dokumentation i ett ärende om häckklippning. I ärendet kritiseras också tekniska nämnden för bristande hantering av allmänna handlingar och för underlåtenhet att meddela ett beslut i en fråga om utlämnande av handlingar. Byggnadsnämnden kritiseras för sin handläggning av framställningar att få ut allmänna handlingar.

text: En teknisk nämnd handlade ärenden om siktskymmande växtlighet med möjlighet att överlämna ärendet till byggnadsnämnd för åtgärd. Kritik mot tekniska nämnden för bl.a. bristande dokumentation. Kritik mot båda nämnderna för handläggningen av framställningar om utfående av allmänna handlingar.

text: Anmälan

text: AA och BB framförde i en anmälan till JO klagomål mot Tekniska nämnden i Danderyds kommun och Byggnadsnämnden i Danderyds kommun. I huvudsak rörde klagomålen handläggningen av framställningar om utfående av allmänna handlingar och bristande diarieföring. Makarna uppgav bl.a. följande.

text: De hade fått en skrivelse, daterad den 3 oktober 2011, från en handläggare vid tekniska kontoret där de uppmanades att före den 3 november samma år av trafiksäkerhetsskäl beskära en tujahäck. I skrivelsen uppgav handläggaren att ett platsbesök skett på deras fastighet den 29 september 2011. Makarna upplystes även om att ärendet skulle överlämnas till byggnadsnämnden för ingripande om växtligheten inte togs bort. Med anledning av skrivelsen begärde makarna ut handlingar rörande deras fastighet från tekniska kontoret och miljö- och stadsbyggnadskontoret. Bland annat hade AA i ett e-brev till miljö- och stadsbyggnadskontoret den 4 oktober 2011 skrivit att han ville få ut kopior av

text: underlag och beslut rörande en expropriation av en del av deras fastighet. De antog att expropriationen hade ägt rum år 1961. BB hade samma dag i ett e-brev till en handläggare vid tekniska kontoret bl.a. begärt att handläggaren omedelbart skulle skicka makarna sin dokumentation av ett tidigare platsbesök på deras fastighet i maj 2009. Den 5 oktober 2011 skrev BB till tekniska kontoret att hon ville ha ut samtliga handlingar i ärendet från år 2009 samt kopior av samtliga handlingar i ”det ärende som ska finnas skapat den 29/9 2011”. Den 10 oktober 2011 skrev AA till den tf. tekniska direktören vid tekniska kontoret och begärde samtliga dokument i ”ärendet…från 2009-05”. Denne svarade samma dag att han skulle kontrollera vad som fanns arkiverat i ärendet. Trots att de påminde miljö- och stadsbyggnadskontoret den 2 november 2011 om sin begäran hade de vid tiden för JO-anmälan (mars 2012) inte fått några handlingar. På förfrågan fick de vidare reda på att handläggningen hos tekniska kontoret inte registrerats på annat sätt än genom en kort notering i ett öppet ärende från år 2003, som avsåg en helt annan gata i Danderyds kommun.

text: Utredning

text: Diariekort från tekniska nämnden, skrivelser och utskrifter av e-brevväxling mellan makarna AA och BB och olika tjänstemän på kontoren fanns fogat till anmälan. Diariekort jämte samtliga handlingar i det ärende hos byggnadsnämnden som rörde makarna AA och BB:s fastighet och sikthindrande växtlighet inhämtades.

text: Tekniska nämnden Vid granskning av handlingarna framkom bl.a. följande. Hos tekniska nämnden fanns endast ett ärende där makarna AA och BB:s fastighet fanns omnämnd. Det var ett ärende från år 2003 där sammanlagt fyra handlingar registrerats, samtliga gällande häckbeskärning på olika fastigheter. De två första handlingarna var från åren 2002 och 2003. Härefter hade en handling rörande en häck på en annan fastighet i Danderyds kommun registrerats den 1 november 2011. Slutligen fanns en notering från den 7 november 2011, där det antecknades att AA:s ärende var överfört till byggnadsnämnden. Skrivelsen från den 3 oktober 2011 var, såvitt framgick, inte diarieförd hos tekniska nämnden.

text: Ärendet remitterades till Tekniska nämnden i Danderyds kommun som anmodades att lämna upplysningar om handläggningen av de framställningar om utlämnande av allmänna handlingar som gjorts till tekniska kontoret under år 2011 och om klagomålet på bristande dokumentation av ärendet nämnda år. Av yttrandet skulle särskilt framgå hur skrivelsen från tekniska kontoret till AA den 3 oktober 2011 registrerats.

text: Tekniska nämnden beslutade den 13 juni 2012 att lämna ordföranden CC:s yttrande som remissvar enligt följande (bilagorna här utelämnade).

text: Bakgrund

text: Tekniska nämnden vill inledningsvis beskriva ansvarsfördelningen mellan tekniska nämnden och byggnadsnämnden i nu aktuellt ärende. Tekniska nämnden förvaltar bland annat gator, vägar, parker och övriga allmänna platser inom kommunen. I fullgörandet av sina uppgifter ska nämnden främja trafiksäkerheten i kommunen genom att genomföra förbättringar i den fysiska trafikmiljön samt verka för allmän informations-, utbildnings- och kampanjverksamhet, se § l tekniska nämndens reglemente, bilaga l. Byggnadsnämnden fullgör bland annat de uppgifter som enligt lag ska fullgöras av den kommunala nämnden inom plan- och byggväsendet, se byggnadsnämndens reglemente, bilaga 2. Det innebär att det är byggnadsnämnden som handlägger ärenden om siktskymmande växtlighet som kan äventyra trafiksäkerheten och som har mandat att meddela ett åtgärdsföreläggande, se

text: 8 kap 15 §

text: samt

text: 11 kap 19 §

text: plan- och bygglagen (2010:900)

text: . Tekniska kontoret, som lyder under tekniska nämnden, har således en rådgivande roll i ärenden som rör häckklippning på fastighet för upprätthållande av trafiksäkerhet och framkomlighet. Om en kommuninnevånare inte följer tekniska kontorets råd och rekommendation så överlämnar tekniska kontoret ärendet till byggnadsnämnden för handläggning och eventuell åtgärd.

text: Tekniska kontorets utredning

text: Anläggningsförvaltare DD (DD) har anfört följande om sakomständigheterna i ärendet. I maj 2009 mottog tekniska kontoret per telefon klagomål på en hög häck som var trafikfarlig i korsningen [---]. DD konstaterade efter att ha varit på plats att häcken är något för hög och trafikfarlig. DD lämnade därför broschyren "Klipp häcken innan det händer något...!" i brevlådan på adressen [---] med vidhängande visitkort, se bilaga 3. BB tog då kontakt för möte på plats då de var osäkra på hur de skulle klippa häcken. Vid detta möte med AA kom de överens om att häcken skulle hållas på befintlig höjd. Då skulle trafiksäkerheten vara tillfyllest. Därmed trodde DD att ärendet var klart varför inga anteckningar från mötet är dokumenterade. I september 2011 fick DD ett flertal samtal från allmänheten om att tujahäcken på fastigheten [---] vuxit sig mycket högre och var trafikfarlig. Efter att ha varit på plats konstaterades att häcken var mycket högre än vad DD och AA hade kommit överens om år 2009. Den 3 oktober 2011 skickade DD därför ett standardbrev till AA med uppmaning att klippa häcken före den 3 november 2011. Om inte detta skulle ske skulle ärendet överlämnas till byggnadsnämnden för ingripande. Ärendet överlämnades sedermera till stadsbyggnadskontoret för vidare handläggning. Brevet daterat den 3 oktober 2011 diarieförde DD aldrig. I BB:s begäran att ta del av samtliga handlingar i ärendet, som inkom per mejl den 5 oktober 2011 till funktionsbrevlådan på tekniska kontoret står det att "vid förfrågan hos handläggaren har vi nekats att se handlingarna”. DD uppger att hon muntligen till AA sagt att det inte finns några handlingar att få och menade med det att det från 2009 inte finns några handlingar samt att det brev som skickades den 3 oktober 2011 hade de ju redan fått. Registrator EE (EE) har anfört följande om sakomständigheterna i ärendet. EEs första kontakt med BB skedde då AA den 5 oktober 2011 skickade ett mejl till funktionsbrevlådan för tekniska kontoret och begärde ut ett ärende registrerat under maj 2009 med DD som ansvarig handläggare. AA skriver följande i sitt mejl: "Jag behöver snarast en kopia av allt som handläggaren skrivit samt eventuella övriga dokument i ärendet. Diarienummer eller liknande har aldrig

text: kommunicerats till oss och vid förfrågan hos handläggaren har vi nekats att se handlingarna. Vidare önskar jag kopior av samtliga handlingar som finns i det ärende som ska finnas skapat 29/9 2011." EE söker i diariet men hittar ingenting som överensstämmer med BB:s beskrivning. På grund av avsaknaden av ett diarienummer och det faktum att BB uppgett att hon vid förfrågan hos handläggaren tidigare har nekats att se handlingarna söker EE omedelbart DD som dock inte är på plats. EE, som skulle på en längre utlandssemester dagen därpå, vidarebefordrade frågan till handläggaren då hon uppfattar det som att de begärda handlingarna kunde återfinnas där. EE gjorde inte någon tjänsteanteckning om detta. Måndagen den 7 november 2011 kommer DD till registraturen och ber EE att leta efter ett äldre ärende som handlar om att klippa häcken i en korsning för att kunna samla likartade ärenden under samma diarienummer och för att följa utvecklingen under en längre tid. Registratorn gör enligt hennes önskemål och DD väljer ut ärende "Beskärning av växtlighet i korsningen [---]" TN 2003/0147, samt ber EE göra noteringen "Ärendet är överfört till byggnadsnämnden" samt ber henne att sända en skrivelse till AA (aktbilaga 9 i JO:s ärende) med samma innebörd vilket EE gör enligt önskemål. FF (FF) var under perioden 2011-09-01 och 2012-01-22 tf teknisk direktör. FF har anfört följande vad gäller sakomständigheterna i ärendet. Efter telefonkontakt den 5 oktober 2011, vidarebefordrar AA korrespondensen (aktbilaga 4 i JO:s ärende) till FF. FF svarar på sakfrågan, men inte på begäran att ta del av allmänna handlingar. Vid den tidigare telefonkontakten informerade FF AA att handlingar i ärenden som rör rutinartad rådgivning avseende häckar inte alltid diarieförs och arkiveras. Den 10 oktober 2011 mailar AA till FF och begär kopior av samtliga dokument från ärendet i samma fråga från maj 2009. Han vill även ha en redogörelse för hur placeringen av deras häck skiljer sig från illustrationen i broschyren "Klipp häcken innan det händer något...!" Samma dag svarar FF AA att han skulle kontrollera vad som finns arkiverat i ärendet. FF kontrollerar med DD som uppger att inga handlingar finns arkiverade och att AA har fått besked om detta.

text: Tekniska nämndens bedömning

text: Bristande dokumentation Eftersom tekniska kontoret i den typ av ärenden som det nu är fråga om endast agerar som ett rådgivande organ och handläggarna har omfattande kontakt med allmänheten, kan det stundtals vara svårt för handläggarna att avgöra om en fråga får en sådan dignitet att handläggaren bör öppna upp ett ärende för att dokumentera vad som har hänt i ärendet. I detta fall konstaterar tekniska nämnden att handläggaren borde ha dokumenterat vad som kom överens mellan henne och AA vid besök på plats i maj 2009. Klagomål hade riktats mot AA och BB:s häck från tredje man och det är rimligt att anta att AA uppfattade att DD hade mandat att besluta om häcken stred mot de kommunala bestämmelserna eller inte och därför hade ett befogat intresse av att få detta dokumenterat. Tekniska kontoret har, för att undvika att detta upprepas, bestämt att en tjänsteanteckning med notering om datum, uppgift om närvarande och vad som beslutades/diskuterades hädanefter bör upprättas efter ett platsbesök. Tekniska nämnden gör vidare bedömningen att handläggaren borde ha öppnat ett ärende under 2011 när nya klagomål inkom till tekniska kontoret och diariefört sitt brev, daterat den 3 oktober 2011, i ärendet tillsammans med övrig dokumentation från platsbesök 2011, mejlkonversation m.m. innan ärendet överlämnades till byggnadsnämnden för eventuell åtgärd.

text: Handläggning av begäran om att utfå allmän handling Av utredningen i ärendet framgår att den handling som AA begärt att få ta del av från 2009 (anteckningar från platsbesök i maj 2009) aldrig har upprättats och därför fanns det inte någon handling att lämna ut. Enligt handläggaren har hon muntligen upplyst AA om att det inte finns några handlingar från 2009. Det brev som handläggare översänt till AA, daterat den 3 oktober 2011, och som således blev allmän handling i och med expedieringen, har aldrig överlämnats till registratorn för diarieföring. Mot bakgrund av skrivelsens karaktär borde, som konstaterats ovan, ett ärende ha öppnats av handläggaren och diarieförts i ärendet. Eftersom detta inte har skett kunde således registratorn inte återfinna denna eller övriga handlingar i ärendet varför det var korrekt av registratorn att överlämna begäran till handläggaren då det var rimligt att anta att handlingarna fanns hos denne. Omständigheten att registratorn dagen därpå gick på en längre ledighet innebar att registratorn tyvärr inte kunde följa upp den vidare handläggningen. Handläggaren borde omedelbart ha meddelat AA vilka allmänna handlingar som fanns och översänt kopia av dessa. De handlingar som AA begärt ut från 1961 har AA begärt ut från stadsbyggnadskontoret, se AA:s anmälan (aktbilaga 3 och 5 i JO:s ärende).

text: Bedömning och åtgärd Det är uppenbart att tekniska kontoret i förevarande ärende har brustit i såväl sin dokumentationsplikt, diarieföring samt mot skyndsamhetskravet vid en begäran om utfående av allmän handling. Tekniska kontoret har redan vidtagit åtgärder genom att förtydliga dokumentationskraven vid ett platsbesök. Mot bakgrund av vad som framkommit i utredningen av detta ärende kommer tekniska kontoret dessutom att snarast se över sina rutiner för dokumentation, diarieföring och registrering och kommunicera dessa vid möten inom kontoret. Vid tekniska kontoret finns många nyanställda varför kontoret även ser att det finns ett behov av relevant utbildning inom förvaltningsrättens område.

text: Byggnadsnämnden Vid granskning av handlingarna framkom bl.a. följande. Ett ärende hade registrerats hos byggnadsnämnden i oktober 2011. Den första registrerade handlingen var en utgående skrivelse den 25 oktober 2011 där AA informerades om att miljö- och stadsbyggnadskontoret skulle föreslå byggnadsnämnden att förelägga makarna att klippa sin tujahäck vid vite. Till skrivelsen fogades den skriftliga uppmaningen, daterad den 3 oktober 2011, från handläggaren på tekniska kontoret till AA. I ett svar till miljö- och stadsbyggnadskontoret den 2 november 2011 angav makarna bl.a. att de tidigare begärt ut samtliga handlingar i ärendet ”per 2009-5” både muntligen och skriftligen, samt att de ännu inte fått några handlingar. De uppgav vidare att de även begärt ut handlingarna i det aktuella ärendet utan att få några handlingar samt handlingar i ”ärendet från 1961”. De undrade vidare, i slutet av skrivelsen, hur länge de skulle behöva vänta på handlingarna.

text: Ärendet remitterades till Byggnadsnämnden i Danderyds kommun som anmodades att lämna upplysningar om handläggningen av de framställningar om utlämnande av allmänna handlingar som gjorts till miljö- och stadsbyggnadskontoret den 4 oktober 2011 och den 2 november 2011.

text: Byggnadsnämnden lämnade den 21 juni 2012, genom ordföranden GG, följande remissvar.

text: Bakgrund

text: I Danderyds kommun är det Tekniska nämnden som ansvarar för trafiksäkerheten i kommunen och därmed handlägger tekniska kontoret ärenden som har att göra med siktskymmande växtlighet då det handlar om trafiksäkerhet. Ärendet har pågått hos tekniska kontoret sedan 2009. I slutet av 2011 inkom en muntlig anmälan från tekniska kontoret till byggnadsnämnden med begäran om ingripande enligt plan- och bygglagen. Tekniska kontoret angav att på fastigheten finns siktskymmande växtlighet som är fara för trafiksäkerheten. Ärendet behandlades av byggnadsnämnden den 2012-04-03. Efter besök på plats av några ledamöter från byggnadsnämnden fann byggnadsnämnden att det inte fanns fog för ingripande enligt plan- och bygglagen. Ärendet avskrevs från vidare handläggning. Byggnadsnämndens beslut expedierades till AA och BB 2012-04-18. I ärendet förelåg ett tjänsteutlåtande daterat 2012-03-16. I utlåtandet förklaras att ärendet påbörjades i maj 2009, varför den gamla plan- och

text: bygglagen (1987:10)

text: ska tillämpas. Fastighetsägarna hänvisar till kapitel i planoch

text: bygglagen

text: som trädde i kraft 2011-05-02. Vidare utförde kommunens mätningsavdelning inmätning av fastighetsgräns, kantstenshörn och häck för att ha ett riktigt underlag för inmätning av sikttriangel.

text: Byggnadsnämndens bedömning

text: Av handlingarna framgår att stadsbyggnadskontoret uppmanade fastighetsägaren, helt i enlighet med tekniska kontorets broschyr, att växtligheten skulle tas bort till en sträcka på 10 meter åt vardera hållet räknat från kantstenshörn. Något annat besked än det som tillämpas i kommunen har inte getts till fastighetsägarna från kontorets sida. Byggnadsnämnden konstaterar att kritiken från fastighetsägarnas sida vad gäller handlingar om exproprieringen är befogad. Någon förrättning för att reglera hörnavskärningen har dock inte genomförts. Därför finns inte de efterfrågade handlingarna enligt bilaga 2. En sådan markreglering borde ha begärts av tekniska kontoret vilket inte har skett. Att utredningen för att ta fram de begärda handlingarna tog tid kan dels förklaras med att någon fastighetsreglering avseende hörnavskärningen aldrig har skett för Solsidan 12, dels att miljö- och stadsbyggnadskontoret har haft en hög arbetsbelastning. Byggnadsnämnden beklagar att sökanden har behövt vänta på besked om att de begärda handlingarna saknas. Enligt Byggnadsnämnden borde en fastighetsreglering avseende hörnavskärningen ha genomförts innan ianspråktagandet av tomthörnan tillhörande Solsidan 12. I övrigt har handläggningstiden för ärendet i sin helhet varit normal med hänsyn till ärendets komplicerade karaktär.

text: AA och BB yttrade sig över remissvaren, varvid de bl.a. gjorde gällande att de inte fått något muntligt besked från handläggaren vid tekniska kontoret, samt framförde ytterligare klagomål.

text: I ett beslut den 28 maj 2013 anförde JO Lindström följande.

text: Rättslig reglering

text: Enligt

text: 2 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen

text: , TF, ska en allmän handling, som får lämnas ut, på begäran genast eller så snart det är möjligt tillhandahållas på stället utan avgift. Av

text: 2 kap. 13 §

text: TF framgår att den som har rätt att ta del av en allmän handling också har rätt att mot fastställd avgift få en kopia av handlingen. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt. Besked i en utlämnandefråga bör normalt lämnas redan samma dag. Någon eller några dagars fördröjning kan godtas om en sådan fördröjning är nödvändig för att ta ställning till om handlingen är allmän och offentlig, eller framställningen omfattar ett omfattande material.

text: Om en framställning om att få ut en allmän handling inte kan tillmötesgås fullt ut, ska den som begär handlingen underrättas om detta. Enligt

text: 6 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: , OSL, ska han också underrättas om att han kan begära att frågan hänskjuts till myndigheten och att det krävs ett beslut av myndigheten för att ett avgörande ska kunna överklagas. Om den enskilde begär att få ta del av en handling som inte existerar hos myndigheten, ska den enskilde omgående informeras om att handlingen inte finns. Om den enskilde trots det vidhåller sin framställning om att få ta del av handlingen, bör myndigheten normalt meddela ett avslagsbeslut och lämna en överklagandehänvisning.

text: För att offentlighetsprincipen praktiskt sett ska kunna fungera på det sätt som är avsett i TF har det ansetts nödvändigt att myndigheterna håller sina allmänna handlingar registrerade eller i varje fall så ordnade att det går att konstatera vilka allmänna handlingar som finns. Enligt huvudregeln i

text: 5 kap. 1 §

text: OSL ska allmänna handlingar som kommit in till eller upprättats hos en myndighet därför registreras utan dröjsmål. Allmänna handlingar för vilka sekretess inte gäller behöver dock inte registreras om handlingarna i stället hålls så ordnade att det utan svårighet kan fastställas om en handling kommit in eller upprättats. Undantag från dessa krav gäller endast om det är uppenbart att en allmän handling är av ringa betydelse för myndighetens verksamhet. Myndigheternas skyldighet att registrera allmänna handlingar ska alltså fylla bl.a. den funktionen att allmänheten därigenom kan få reda på vilka handlingar som finns hos en myndighet och att myndigheten snabbt kan hitta en handling när någon begär att få se den. Detta kan i vissa fall innebära krav på längre gående registreringsåtgärder eller andra åtgärder än vad som är motiverat från rent administrativa utgångspunkter (se Lenberg m.fl., Offentlighets- och sekretesslagen, En kommentar, 1 januari 2013, Zeteo, kommentaren till 5 kap. 1 §).

text: Enligt

text: 15 § förvaltningslagen (1986:223)

text: , FL, ska uppgifter som en myndighet får på annat sätt än genom en handling och som kan ha betydelse för utgången i ärendet antecknas av myndigheten, om ärendet rör myndighetsutövning mot någon enskild. Med sådana uppgifter avses till exempel muntliga uppgifter och vad som iakttas vid besiktningar. Enligt paragrafen ska uppgifter som kan ha

text: betydelse för utgången i ärendet antecknas. Också uppgifter som rör ärendets yttre gång bör antecknas (se t.ex. JO 2007/2008 s. 377). Dokumentationsskyldigheten har bl.a. till syfte att säkerställa att handläggningen av ett ärende kan överblickas och att trygga en parts rätt att få ta del av uppgifterna. Den är alltså en förutsättning för insyn och kontroll av verksamheten från både parter, allmänhetens och tillsynsmyndigheters sida.

text: Bedömning

text: Tekniska nämndens förberedande handläggning I ärendet är det fråga om handläggning som kan utmynna i att byggnadsnämnden förelägger fastighetsägaren vid vite att beskära sin häck. Det är således fråga om myndighetsutövning mot enskild. Det innebär att reglerna i

text: 15 §

text: FL om skyldighet att dokumentera uppgifter gäller även när det är personal som arbetar vid tekniska nämnden som utför det förberedande arbetet. Kritik mot tekniska nämnden Förutom en anteckning om själva överlämnandet av frågan till byggnadsnämnden saknas emellertid helt dokumentation av den beredning som skett hos tekniska nämnden. Tekniska nämnden borde ha dokumenterat sitt platsbesök på makarna AA och BB:s fastighet i september 2011 samt de muntliga klagomål från allmänheten som enligt remissvaret inkommit till kontoret samma år. Nämnden förtjänar kritik för sin bristande dokumentation i ärendet.

text: Som framgått av redogörelsen för den rättsliga regleringen är det bara handlingar som omfattas av sekretess som myndigheten behöver registrera. I annat fall räcker det att handlingarna hålls ordnade. De handlingar som makarna ville ha, t.ex. e-postväxlingen, hade inte registrerats hos tekniska nämnden. Det som har framkommit visar att handlingarna inte heller hållits ordnade på ett tillfredsställande sätt. Mot denna bakgrund kan tekniska nämnden inte heller i denna del undgå kritik.

text: Den 4 och 5 oktober 2011 begärde BB att få ut dokumentation från kontorets platsbesök i maj 2009 samt övriga handlingar i det ärendet, liksom övriga handlingar i det ärende hon antog hade inletts vid tekniska nämnden i september 2011. Av tekniska nämndens yttrande framgår att det av olika skäl alltså inte fanns eller kunde påträffas några sådana handlingar. Enligt nämndens yttrande till JO hade handläggaren muntligt meddelat anmälarna detta. Det förekommer emellertid motstridiga uppgifter om vilken information som muntligen lämnats i denna del till makarna AA och BB och det framstår inte som meningsfullt gå vidare i den saken. Det kan dock konstateras att makarna AA och BB den 10 oktober 2011 återkom till den tf. tekniska direktören vid tekniska kontoret gällande handlingarna och vidhöll sin begäran. Detta borde ha föranlett tekniska nämnden att meddela ett överklagbart beslut i frågan. Nämnden ska kritiseras för att så inte gjordes.

text: Byggnadsnämnden Den 4 oktober 2011 begärde AA hos stadsbyggnadskontoret att få ut vissa handlingar vilka hänförde sig till en expropriation som han antog hade ägt rum på sextiotalet. Av byggnadsnämndens remissvar framgår att någon expropriation inte hade skett och att några sådana handlingar alltså inte fanns hos nämnden. Byggnadsnämnden borde skyndsamt ha informerat AA om detta förhållande och om hans rätt till ett beslut av myndigheten.

text: Makarna AA och BB begärde dessutom i en skrivelse den 2 november 2011 till stadsbyggnadskontoret, med angivande av diarienummer, att få ut samtliga handlingar i det ärende som vid denna tidpunkt existerade hos byggnadsnämnden samt handlingarna i det ärende som makarna trodde hade inletts i maj 2009. Byggnadsnämnden borde här skyndsamt ha lämnat ut de handlingar som vid denna tidpunkt registrerats i ärendet samt, i de avseenden makarnas begäran inte kunde tillgodoses fullt ut, ha informerat makarna om detta samt om deras rätt till ett beslut.

text: Byggnadsnämndens handläggning av makarna AA och BB:s framställningar om att få ut allmänna handlingar har alltså brustit och för detta förtjänar nämnden kritik.

text: Utöver dessa uttalanden ger det som framkommit inte anledning till någon ytterligare åtgärd eller något ytterligare uttalande från min sida.