title: Om särskilda protokoll förs vid sammanträden i kommunala utskott bör kommunallagens föreskrifter om protokollföring vid nämndsammanträden tillämpas. Även fråga bl.a. om ett fattat beslut hade redovisats på ett korrekt sätt

text: Anmälan

text: I en anmälan begärde Socialdemokraterna i Timrå genom ordföranden AA att JO skulle granska om Timrå kommun, kommunstyrelsen och arbetsutskott, hade brustit i ansvar. I anmälan anfördes bl.a. följande. Vid arbetsutskottets sammanträde den 21 september 1999 behandlades ett förslag till skolplan. Ärendet hade aktualiserats av ett beslut i kommunens barn- och utbildningsnämnd. Under sammanträdet yrkades att det av skolplanen skulle framgå att elevernas arbetsmiljö var av stor betydelse. När justeringsmannen skulle justera protokollet fanns ingen anteckning om yrkandet. Orsaken sades vara att grunddokumentet från barn- och utbildningsnämnden hade bytts ut mot ett nytt dokument, som inte hade behandlats av barn- och utbildningsnämnden. Som beslut angavs dock ”enligt barn- och utbildningsnämndens förslag”. Justeringsmannen gjorde en handnotering på protokollshandlingen där han förklarade att han ansåg att protokollets utformning inte stämde med arbetsutskottets beslut. I konsekvens med detta justerade han inte den aktuella protokollsparagrafen. Vid kommunstyrelsens sammanträde den 4 oktober 1999 behandlades förslaget till skolplan. Ärendehandlingarna bestod av det omskrivna skolplaneförslaget och en förslagsparagraf från arbetsutskottets sammanträde. Dokumentet från arbetsutskottet var inte det originalprotokoll som justeringsmannen hade sett och gjort en notering på, utan ett nytt dokument med ett förslag till beslut ”enligt barn- och utbildningsnämndens förslag”. Det nya dokumentet var justerat enbart av ordföranden. Någon information om att ett nytt dokument tagits fram hade inte getts till justeringsmannen. På fråga i kommunstyrelsen om varför inte originalprotokollet förelades styrelsen förklarades detta av ordföranden med att ”han inte kunde tillåta något kludd i protokollen”.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Kommunstyrelsen i Timrå kommun för utredning och yttrande avseende arbetsutskottets handläggning. I ett av kommunstyrelsen (majoriteten) beslutat yttrande anfördes följande.

text: I socialdemokraternas skrivelse framgår att det under arbetsutskottets överläggningar ”yrkades” att det av skolplanen skulle framgå att elevernas arbetsmiljö var av stor betydelse. Detta uppfattades av kommunsekreteraren och övriga närvarande endast som ett inlägg i pågående diskussion (diskussionsprotokoll förs ej). Eftersom arbetsutskottet var helt enigt om att denna ändring skulle göras och skolchefen fanns på plats gjordes denna ändring i direkt anslutning till sammanträdet. När sedan protokollet skulle justeras av socialdemokraternas representant i arbetsutskottet påpekades att ”yrkandet” skulle tas in i protokollet. Detta godkändes dock inte av ordföranden och justeraren gjorde ett påpekande direkt i originalprotokollet men justerade inte paragrafen. Kommunsekreteraren upprättade ett nytt original av paragrafen som återigen justerades av ordföranden. Därefter återkommer socialdemokraternas representant för justering av paragrafen och gör samma påpekande i originalprotokollet utan att justera paragrafen som fortfarande idag inte är justerad av justeringsmannen. Dessa olika turer avseende justeringen av protokollet skapade naturligtvis en viss förvirring och när så handlingarna till kommunstyrelsen sändes ut blev det mycket riktigt en kopia av paragrafen utan justerarens protokollsanteckning som skickades. – – – Med hänvisning till vad som anförts ovan hemställer Timrå kommun om att ärendet lämnas utan åtgärd.

text: Till remissyttrandet fogades kopior av protokollshandlingar.

text: Mot den av kommunstyrelsen beslutade utformningen av remissyttrandet reserverade sig fem ledamöter i kommunstyrelsen (den socialdemokratiska kommunstyrelsegruppen). I en skriftlig reservation anförde de bl.a. följande. Det är inte korrekt att det nya originalet av protokollet från arbetsutskottets sammanträde den 21 september 1999 förelades justeringsmannen. Denna handling förekommer första gången i kommunstyrelsens handlingar. Det första originalprotokollet med justeringsmannens notering återkommer första gången i samband med remissyttrandet till JO.

text: Socialdemokraterna i Timrå genom AA kommenterade remissyttrandet och vidhöll vad man tidigare framfört samt instämde i vad reservanterna i kommunstyrelsen yttrat till JO.

text: I beslut den 18 maj 2001 anförde JO Berggren bl.a. följande.

text: Vid sammanträden i kommunala nämnder skall protokoll föras på ordförandens ansvar (

text: 6 kap. 30 §

text: och

text: 5 kap. 57 §

text: kommunallagen

text: , 1991:900). Protokollet skall för varje ärende redovisa bl.a. vilka förslag och yrkanden som har lagts fram och inte tagits tillbaka och vilka beslut som har fattats (

text: 5 kap. 59 § kommunallagen

text: ). Ett protokoll skall justeras senast fjorton dagar efter sammanträdet (

text: 5 kap. 61 § kommunallagen

text: Kommunallagen

text: innehåller inte några bestämmelser om skyldighet att föra protokoll vid utskotts sammanträden. Om särskilda protokoll förs vid sådana sammanträden är det dock enligt min mening naturligt att tillämpa föreskrifterna om protokollföring vid nämndsammanträden.

text: Justeringen av ett protokoll är en förutsättning för att de beslut som tagits upp i protokollet skall få verkställas. Justeringens funktion är att bekräfta att protokollet rätt återger vad som har hänt under sammanträdet. Det vanliga är att två ledamöter väljs att justera protokollet tillsammans med ordföranden. Det finns i och för sig inget krav på att ordföranden skall justera protokollet. Detta får dock anses vara självklart (se

text: prop. 1990/91:117 s. 193

text: ). Uppstår det delade meningar mellan justerarna om protokollets riktiga lydelse får de olika meningarna antecknas i protokollet. Frågan om protokollet i sådana fall skall anses justerat beror på anmärkningarnas beskaffenhet. Om en anmärkning från någon av justerarna är av väsentlig betydelse bör detta föranleda att justeringen hänskjuts till det beslutande organet (se Paulsson m.fl.,

text: Kommunallagen

text: , s. 225 f.).

text: Vid Timrå kommuns arbetsutskotts sammanträde den 21 september 1999 behandlades ett från barn- och utbildningsnämnden genom beslut den 25 augusti 1999 (§ 97) överlämnat förslag till skolplan för åren 1999–2002, vilket ärende senare skulle behandlas i kommunfullmäktige. I anmälan har framförts att ett yrkande vid sammanträdet om att det av skolplanen skulle framgå att elevernas arbetsmiljö var av stor betydelse inte har redovisats i protokollet. Av kommunstyrelsens remissyttrande framgår att arbetsutskottet inte betraktade den föreslagna ändringen som ett yrkande och att ordföranden i utskottet inte godkände att förslaget togs till protokollet som ett yrkande. Utskottet var enigt om ändringen och som jag har uppfattat saken gjordes den direkt i beslutsunderlaget från barnoch utbildningsnämnden. Utskottets beslut i den ifrågavarande paragrafen (Au § 108) formulerades på följande sätt. ”Arbetsutskottet föreslår kommunstyrelsen föreslå kommunfullmäktige besluta: Godkänna skolplan för åren 1999–2002 enligt barn- och utbildningsnämndens förslag.”

text: Utskottet har uppenbarligen gjort ett tillägg till barn- och utbildningsnämndens beslutade förslag till skolplan. Det var därför enligt min mening inte korrekt av utskottet att formulera beslutsmeningen på angivna sätt. I stället skulle utskottets uppfattning om elevernas arbetsmiljö ha kommit till uttryck i protokollet med utskottets beslut. Vidare skulle det yrkande som framställts i saken ha behandlats som ett yrkande i

text: kommunallagens

text: mening och redovisats i protokollet.

text: I fråga om den övriga handläggningen av protokollet från utskottssammanträdet råder delade meningar om huruvida den justeringsman som ville göra anmärkning i protokollet fick tillfälle att göra detta i det andra ”original” av protokollet som togs fram. Jag finner inte skäl att utreda detta ytterligare. Av kommunstyrelsens remissyttrande kan dock utläsas att justeringsmannens protokollsanteckning saknades i den version av protokollet som arbetsutskottet sände till kommunstyrelsen. Denna anmärkning skulle givetvis ha funnits med i handlingen.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Lars Lindström

publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Kronofogdemyndigheten för dröjsmål med bokföringen av en inbetalning i ett utsökningsmål och med utbetalningen av ett överskott till gäldenären

org: jo

sammanfattning: En gäldenär betalade den 3 juni 2016 in sin skuld till Kronofogdemyndigheten. Betalningen bokfördes först tio dagar senare. Den 4 juni 2016 beslutade Kronofogdemyndigheten att utmäta gäldenärens överskjutande skatt. Den överskjutande skatten återbetalades till gäldenären tre veckor efter det att hennes inbetalning av skulden hade bokförts. För dessa brister i medelshanteringen får Kronofogdemyndigheten kritik. JO uttalar i beslutet att det är viktigt att Kronofogdemyndigheten bokför inbetalningar snabbt och på ett korrekt sätt. För det fall Kronofogdemyndighetens bokföring av någon anledning släpar efter med registreringen av betalningar måste detta uppmärksammas inom organisationen, och de åtgärder som krävs för att enskilda inte ska drabbas måste vidtas omgående. Kronofogdemyndighetens tillkortakommanden ska naturligtvis inte drabba gäldenärer som gör rätt för sig. JO har i dag fattat beslut i två andra ärenden (JO:s ärenden med dnr 1589-2016 och 3689-2016) där JO riktar kritik mot Kronofogdemyndigheten för dröjsmål med dels bokföringen av en inbetalning, dels återbetalningen av utmätta medel, dvs. ärenden där Kronofogdemyndighetens medelshantering brustit på samma sätt som i detta ärende.

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan framförde AA klagomål mot Kronofogdemyndigheten. Hon uppgav bl.a. följande:

type: stycke

text: Den 6 juni 2016 betalade hon av hela den skuld som hon hade hos Kronofogdemyndigheten. Trots det utmätte Kronofogdemyndigheten 9 098 kr av hennes överskjutande skatt i mitten av juni 2016.

text: Utredning

text: JO tog del av Kronofogdemyndighetens handläggarnoteringar om AA under perioden 23 maj–5 juli 2016.

text: Kronofogdemyndigheten uppmanades därefter att yttra sig över det som AA hade fört fram i sin anmälan.

text: Kronofogdemyndigheten (kronodirektör BB) gav in ett remissvar tillsammans med ett underyttrande och en promemoria från teamchefen vid medelshanteringen, CC.

text: BB uppgav följande:

text: Redogörelse för saken

text: Den 15 april 2016 kom en ansökan om verkställighet in till Kronofogdemyndigheten som riktade sig mot AA och fyra andra personer som tillsammans med AA var solidariskt ansvariga för en skuld till sökanden. Den 23 maj 2016 var Kronofogdemyndigheten i kontakt med AA angående skulden och hon uppgav då att hon skulle ta kontakt med de övriga solidariskt ansvariga och betala skulden. Den 3 juni 2016 tog myndigheten emot en inbetalning från AA om 9 955 kr vilket motsvarade skulden. Betalningen bokfördes den 13 juni 2016, det vill säga 10 dagar senare. Utmätning av överskjutande skatt skedde den 4 juni 2016, dvs. dagen efter myndigheten mottagit AA:s betalning. Den 27 juni 2016 kontaktade AA Kronofogdemyndigheten för att ta reda på när hon skulle få tillbaka sin utmätta överskjutande skatt. Den 30 juni 2016 var AA återigen i kontakt med Kronofogdemyndigheten då hon ännu inte hade fått tillbaka pengarna. Hon fick då upplysning om att det var problem med myndighetens medelshantering vilket orsakade förseningar av återbetalningar. Den 5 juli 2016 var AA än en gång i kontakt med myndigheten angående återbetalning; återbetalning av den utmätta överskjutande skatten gjordes samma dag. – – –

text: Tillämpliga lagrum

text: I

text: 13 kap. 1 § Utsökningsbalken

text: (UB) anges att medel som har flutit in till Kronofogdemyndigheten i mål om utmätning ska redovisas så snart som möjligt. I

text: 13 kap. 3 §

text: UF anges att influtna medel som inte gäller egendom som avses i 13–20 §§ (anm: undantagen avser skepp, luftfartyg och fast egendom) ska redovisas inom två veckor från det att medlen har influtit, om inte hinder möter eller särskilda skäl föreligger.

text: Kronofogdemyndighetens bedömning

text: Det grundläggande problemet är att inbetalningen inte bokfördes omgående. Varken UB eller UF anger något närmare om tidsfrist inom vilken registrering av inbetalda medel ska vara gjord i målet. Regelverket utgår däremot från en skyndsam handläggning av redovisningen av medel, varför bokföringen/ registreringen av influtna medel i ett mål måste ske innan redovisningen och alltså skyndsammare än det krav lagen uppställer för redovisning av medel. De medel som betalades in kom in i anslutning till att utmätning av överskjutande skatt skulle genomföras. Eftersom utmätningen gjordes dagen efter myndigheten fick in medlen är frågan om Kronofogdemyndigheten hade kunnat stoppa utmätningen om handläggningstiden hade varit normal vid Medelshanteringen. Att hinna bokföra alla inbetalningar samma dag som de kommer in är eftersträvansvärt, men kan inte vara realistiskt att utgå från. Någon dags dröjsmål med bokföringen av inbetalningar är rimligt att utgå från och bör vara förenligt med det skyndsamhetskrav som följer av regleringen i

text: 13 kap. 1 §

text: UB och

text: 13 kap. 3 §

text: UF. Utmätning av överskjutande skatt hade således sannolikt skett även vid en skyndsam bokföring av inbetalningar. Att det nu dröjde 10 dagar att bokföra betalningen är – enligt myndigheten – inte acceptabelt och är inte skyndsamt

text: nog. Ett första skäl att en så långsam handläggning inte är acceptabel är att bokföringen av betalningen är av stor vikt för att stoppa fortsatta utmätningar. Ett andra skäl är att snabbare kunna återbetala till AA det belopp hon hade rätt att få tillbaka. Att utbetalningen dröjde ända till den 5 juli 2016, dvs. ca tre veckor efter det att medlen hade bokförts – och efter påstötningar av AA – är inte acceptabelt och inte förenligt med den tidsfrist som följer av

text: 13 kap. 3 §

text: UF.

text: CC uppgav följande i yttrandet:

text: Ärendet

text: Inbetalningen om 9 955 kr från AA inkom till Kronofogdemyndigheten den 3 juni och bokfördes den 13 juni 2016. Den 4 juni gjordes avstämning av den överskjutande skatten mellan Kronofogdemyndigheten och Skatteverket. Eftersom vi då ännu inte krediterat AA:s skuld satte Skatteverket av ett belopp motsvarande skuldsaldot och förde sedan över detta belopp (9 957 kr) till Kronofogdemyndighetens postgirokonto den 10 juni 2016. Den 5 juli betalade vi ut den överskjutande skatten till AA.

text: CC uppgav följande i promemorian:

text: Ang (…) JO-ärenden beträffande myndighetens hantering av inkomna medel m.m.

text: Anmälningarna Ärendena handlar i huvudsak om att det sker inbetalning till myndigheten antingen via egen betalning eller via löneutmätning i maj eller början av juni och att vi sedan utmäter gäldenärernas överskjutande skatt i början av juni. Det som skapat problem för gäldenärerna är att vi fortsatt utmäta lön eller verkställt utmätning av överskjutande skatt trots att inbetalningar gjorts som, om de bokförts omedelbart eller i vart fall i nära anslutning till inbetalningen, hade stoppat dessa utmätningsåtgärder.

text: Bakgrund När vi tar emot inbetalningar så kommunicerar våra system detta först då inbetalningen fördelats och krediterats på respektive skuld i vårt register. Inte heller har Skatteverket haft kännedom om icke krediterade inbetalningar då vi den 4 juni gjorde avstämning mellan våra register inför den stora utbetalningen av överskjutande skatt i juni. Vi har två system för bokföring av inkomna betalningar – dels REX och dels Medea. Syftet med det nya systemet är att skapa förutsättningar för fler maskinella bokföringsåtgärder. Övergången till vårt nya system har pågått några år. Den stora övergången sker emellertid i år. I mars–maj flyttade vi över en ansenlig mängd gäldenärer till det nya systemet och i samband med detta drabbades vi av en rad tekniska problem som innebar att vi i det nya systemet fick hantera en betydligt större andel av betalningarna manuellt än vad som borde vara fallet och vi hann helt enkelt inte med att bokföra dessa i den takt vi planerat för. Normalt hanterar vi cirka 80 % av inbetalningarna maskinellt men nu gick det ner till knappt 60 % i maj. Det rör sig om åtskilliga tusen fler inbetalningar som måste hanteras manuellt. I början av juni var det således en mycket ansträngd situation för vår medelshantering vilket ledde till fördröjningar.

text: Våra åtgärder för att hantera situationen Inför den 4 juni – då vi meddelar Skatteverket vilka gäldenärer som har skuld hos oss – lägger vi ner fler arbetstimmar än normalt för att hinna bokföra så

text: mycket som det bara går. Vi använder oss av övertid och normalt jobbar vi alltid över lördagen närmast avstämningsdagen (det gick tyvärr inte i år). Inför den 10 juni då pengarna kommer från Skatteverket prioriterar vi alltid att få iväg pengarna som kan redovisas direkt (vilket är de allra flesta). En del pengar kommer inte till användning och dessa försöker vi återbetala till gäldenärerna så fort det går därefter. I år tog detta längre tid än normalt på grund av den ansträngda arbetssituationen. Övriga åtgärder som vidtogs i juni för att klara balansläget Från mitten av juni och framåt genomförde vi en rad akuta åtgärder för att hantera balansläget. Dels ökade vi på antalet arbetade timmar på medelshanteringen med övertid och inställda semestrar och dels tog vi fram ett system för att stoppa verkställighetsåtgärder trots att kreditering inte skett. Dessa åtgärder ledde till att vi i mitten av juli åter var i balans på medelshanteringen. AA gavs tillfälle att kommentera Kronofogdemyndighetens remissvar.

text: Bedömning

text: Av utredningen framgår att AA den 3 juni 2016 betalade 9 955 kr till Kronofogdemyndighetens konto för reglering av en skuld på samma belopp. Betalningen bokfördes den 13 juni 2016. Kronofogdemyndigheten beslutade den 4 juni 2016 att utmäta AA:s överskjutande skatt för betalning av skulden. Utmätta medel fördes över till Kronofogdemyndighetens konto den 10 juni 2016. Överskottet motsvarande den utmätta överskjutande skatten återbetalades till AA den 5 juli 2016.

text: Kontanta inbetalningar ska bokföras senast påföljande arbetsdag. Andra ekonomiska händelser ska bokföras så snart det kan ske (9 § förordningen [2000:606] om myndigheters bokföring).

text: AA:s inbetalning den 3 juni 2016 bokfördes först efter tio dagar. I likhet med Kronofogdemyndigheten anser jag att detta inte är skyndsamt nog. Det är inte heller acceptabelt att det tog tre veckor innan överskottet som uppstod när betalningen bokfördes återbetalades till AA. Kronofogdemyndigheten förtjänar kritik för dröjsmålen i medelshanteringen.

text: Det inträffade ger anledning att understryka vikten av att inbetalningar bokförs snabbt och på ett korrekt sätt. Om Kronofogdemyndighetens bokföring av någon anledning släpar efter med registreringen av betalningar måste detta uppmärksammas inom organisationen, och de åtgärder som krävs för att enskilda inte ska drabbas måste vidtas omgående. Kronofogdemyndighetens tillkortakommanden ska naturligtvis inte drabba gäldenärer som gör rätt för sig.

text: Avslutningsvis vill jag nämna att jag i dag har fattat beslut i två andra ärenden (JO:s ärenden med dnr 1589-2016 och 3689-2016) där jag riktar kritik mot Kronofogdemyndigheten för dröjsmål med dels bokföringen av en inbetalning, dels återbetalningen av utmätta medel, dvs. ärenden där Kronofogdemyndighetens medelshantering brustit på samma sätt som i detta ärende.

text: Vad som i övrigt kommit fram i detta ärende ger inte anledning till någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida. Ärendet avslutas.

type: avgorande


avgjordAv: Stf justitieombudsmannen Lilian Wiklund

nyckelord: Frihetsberövande Häkte Information

title: Kritik mot Kriminalvården, häktet Borås, för underlåtenhet att tillhandahålla skriftlig information m.m.

text: Anmälan

text: I en anmälan som kom in till JO den 11 juni 2018 framförde AA och flera andra intagna klagomål mot Kriminalvården, häktet Borås, och anförde bl.a. följande:

text: De tillhör en av häktets gemensamhetsgrupper men får trots det väldigt lite tid i gemensamhet eftersom häktet prioriterar intagna med restriktioner. Bostadsrummen i häktet saknar hylla, är dåligt ljudisolerade samt varma på sommaren och kalla på vintern. Telefonerna har dålig täckning vilket gör att de intagna får ringa samtal från advokater på toaletterna. Det är vidare stopp i avloppet i duscharna. Promenadgården är täckt av ett plasttak vilket skapar en helt olidlig miljö när solen skiner. AA anförde vidare i en kompletterande skrift att han inte har fått någon skriftlig information om regler och rutiner trots att han bett om det.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Kriminalvården för yttrande. I sitt remissvar anförde Kriminalvården, Region Väst, genom stf. regionchefen, bl.a. följande:

text: Rättslig reglering m.m.

text: Rättslig reglering avseende gemensamhet i häkte Av

text: 2 kap. 5 § häkteslagen (2010:611)

text: , HäL framgår att en intagen ska ges möjlighet att dagtid vistas tillsammans med andra intagna (gemensamhet), om inte 1. den intagne är placerad i en annan förvaringslokal än i ett häkte och lokalförhållandena inte tillåter gemensamhet, 2. det av säkerhetsskäl är nödvändigt att hålla den intagne avskild från andra intagna, eller 3. det är nödvändigt för att genomföra en kroppsbesiktning. Av de allmänna råden till 2 kap. 5 § HäL i Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd om häkte (

text: KVFS 2011:2

text: ), FARK Häkte framgår att när en intagen inte kan vistas i gemensamhet är det nödvändigt att utreda förutsättningarna för isoleringsbrytande åtgärder.

text: Exempel på isoleringsbrytande åtgärder är restriktionsgrupp och samsittning. Med restriktionsgrupp avses att två eller flera intagna, med restriktioner avseende gemensam vistelse, vistas tillsammans i närvaro av kriminalvårdspersonal. Med samsittning avses att två intagna, med eller utan restriktioner, under viss tid dagtid vistas tillsammans i ett bostadsrum eller annat anvisat utrymme utan närvaro av personal.

text: Rättslig reglering avseende utformning av bostadsrum Av 1 kap. 17 § FARK Häkte framgår, bland annat, att en intagens bostadsrum ska vara utrustat med stol, bord, skåp eller hylla, säng, bäddutrustning, spegel, anslagstavla, mugg, väckarklocka, radio, TV samt anordning som gör att den intagne själv kan reglera inflödet av dagsljus, om inte annat följer av ett beslut om restriktioner. Av

text: 2 § förordning (2014:1108)

text: om utformningen av häkten och polisarrester framgår att ett förvaringsrum ska ha en golvyta på minst 6 kvadratmeter. Rummets kubikinnehåll ska vara minst 15 kubikmeter och rumshöjden minst 2,40 meter. Rummet ska vara försett med fönster så att det får tillräckligt med dagsljus. Rummet ska vara tillräckligt ljudisolerat och även i övrigt utformat så att obehöriga kontakter mellan den intagne och andra om möjligt förhindras. Rummet ska vara utformat så att obehöriga förhindras att se in. Av

text: 3 § förordning (2014:1108)

text: om utformningen av häkten och polisarrester framgår, bland annat, att ett förvaringsrum ska vara ändamålsenligt utrustat för den intagnes behov. I ett förvaringsrum ska det finnas stol, bord, säng och utrymme för förvaring av tillhörigheter. Rummet ska också ha ett signalsystem för att påkalla uppmärksamhet.

text: Rättslig reglering avseende telefoni Av 3 kap. 4 § HäL framgår att en intagen får stå i förbindelse med en annan person genom elektronisk kommunikation i den utsträckning det lämpligen kan ske. Elektronisk kommunikation får vägras om den kan äventyra säkerheten på ett sätt som inte kan avhjälpas genom avlyssning enligt 5 §. Av

text: 10 § häktesförordningen (2010:2011)

text: , HäF framgår att elektronisk kommunikation endast får äga rum med utrustning som tillhandahålls eller godkänns av Kriminalvården eller den myndighet som svarar för förvaringslokalen.

text: Rättslig reglering avseende hygien Av 1 kap. 15 § FARK Häkte framgår att en intagen ska ges möjlighet att dagligen sköta sin personliga hygien.

text: Rättslig reglering avseende promenad Av 2 kap. 7 § HäL framgår att en intagen ska ges möjlighet att vistas utomhus minst en timme varje dag, om det inte finns synnerliga skäl mot det.

text: Rättslig reglering avseende information om regler och rutiner Av 2 § HäF framgår att varje intagen i anslutning till att han eller hon tas in i en förvaringslokal ska informeras om verkställighetens innebörd på ett språk som han eller hon förstår. Sådan information ska också lämnas vid andra tillfällen så snart det finns anledning till det. Av 1 kap. 10 § FARK Häkte framgår att en intagen, i anslutning till att han eller hon tas in i häkte, ska informeras om lokaler, signalanordningar och brandskydd. Den intagne ska även, om sådan information inte redan har lämnats vid annat häkte, informeras om – de rättigheter och skyldigheter som han eller hon har, – skyldigheten att medverka vid drogkontroll,

text: – det regelverk som i övrigt gäller för häktesvistelsen, samt – Kriminalvårdens registrering av personuppgifter. En intagen ska, om det inte är obehövligt med hänsyn till frihetsberövandets karaktär och varaktighet, informeras om häktets – lokala rutiner, – användning av allmän kameraövervakning, – sjukvårdsverksamhet, samt – verksamhet för andlig vård (NAV). En intagen som avtjänar fängelse ska informeras om bestämmelserna om uppskjuten villkorlig frigivning. Av de allmänna råden till 1 kap. 10 § FARK Häkte framgår att informationen bör lämnas på ett språk som den intagne förstår, företrädesvis skriftligen. Information kan också lämnas genom skyltning eller i digitalt format.

text: Kriminalvårdens yttrande

text: Avseende gemensamhet Av

text: häkteslagen

text: framgår att en intagen ska ges möjlighet att dagtid vistas tillsammans med andra intagna (gemensamhet). Kriminalvården kan konstatera att häktet Borås lokalmässigt har begränsade möjligheter att erbjuda de intagna gemensamhet och att dagliga prioriteringar därför görs avseende vilka som erbjuds gemensamhet och andra isoleringsbrytande åtgärder. Av häktets yttrande framgår att häktet, i första hand, prioriterar de som av olika anledningar har minst möjligheter till mellanmänsklig kontakt. Av AA:s anmälan samt häktets yttrande framgår att AA erbjudits isoleringsbrytande åtgärder i form av samsittning och gemensamma promenader. Kriminalvården kan emellertid konstatera att häktet Borås inte uppfyllt kravet avseende erbjudande om gemensamhet till fullo under den period som AA vistats på häktet Borås.

text: Avseende bostadsrummen AA har anfört att det saknas hyllor att placera saker på i bostadsrummen. Av 1 kap. 17 § FARK Häkte framgår att en intagens bostadsrum ska vara utrustat med, bland annat, skåp eller hylla. Av

text: 3 § förordning (2014:1108)

text: om utformningen av häkten och polisarrester framgår att ett förvaringsrum ska vara ändamålsenligt utrustat för den intagnes behov och att det, bland annat, ska finnas ett utrymme för förvaring av tillhörigheter. Av häktets yttrande framgår att bostadsrummen är utrustade med normerad häktesinredning. Av

text: 2 § förordning (2014:1108)

text: om utformningen av häkten och polisarrester framgår att ett förvaringsrum ska vara tillräckligt ljudisolerat. Av häktets yttrande framgår att bostadsrummen är dåligt isolerade och att ljud från medhyresgäster hörs. Lyhördheten har påtalats till medhyresgäster och dessa har uppmanats att försöka förlägga ljudstörande verksamhet till dagtid. Vad gäller klimatet i bostadsrummen har av häktets yttrande framkommit att byggnaden, som är från 60-talet, har utmaningar vid extrema väderförhållanden. Samtliga rum har utrustats med bordsfläkt för att avhjälpa värme. Vintertid kontrolleras kyliga bostadsrum av fastighetsägaren för åtgärdande av eventuella brister. Kriminalvården kan konstatera att bostadsrummen är utrustade enligt norm och därmed uppfyller kraven vad gäller de intagnas möjligheter att förvara tillhörigheter. Kriminalvården kan vidare konstatera att rummen uppvisar vissa brister i klimat- och ljudisoleringshänseende men att häktet Borås löpande arbetar för att avhjälpa dessa brister.

text: Avseende möjlighet att ringa Av

text: 3 kap. 4 § häkteslagen

text: framgår att en intagen får stå i förbindelse med en annan person genom elektronisk kommunikation i den utsträckning det lämpligen kan ske samt att sådan kommunikation får vägras om den kan äventyra säkerheten på ett sätt som inte kan avhjälpas genom avlyssning. Kommunikation via telefon får endast äga rum med utrustning som tillhandahålls eller godkänns av Kriminalvården. Av häktets yttrande framgår att häktet under en period haft problem med täckningen men att problemet nu är avhjälpt. Under den period som problemen förelåg har de intagna erbjudits att ringa från andra rum än bostadsrummen. Toaletter har inte använts i detta syfte. Kriminalvården kan konstatera att häktet under en period haft problem med dålig täckning. De intagna synes emellertid inte ha gått miste om möjligheten att hålla kontakten med omvärlden under denna period eftersom de erbjudits möjlighet att ringa från andra rum än bostadsrummen.

text: Avseende möjlighet att duscha Av kriminalvårdens föreskrifter framgår att en intagen ska ges möjlighet att dagligen sköta sin personliga hygien. AA har gjort gällande att avloppen i duscharna på häktet svämmat över. Av häktets yttrande framgår att fastighetsskötare omgående kontaktas vid stopp i avlopp och att sådana problem avhjälps inom någon dag. Kriminalvården kan konstatera att det inte framkommit att de intagna skulle ha gått miste om möjligheten att sköta sin personliga hygien på grund av vad AA anfört om översvämningar.

text: Avseende rastgården Av häktets yttrande framgår att rastgården på häktet Borås utformats enligt gällande säkerhetsföreskrifter samt att det, till skydd mot nederbörd, finns ett plasttak som vid starkt solsken kan öka värmen inne på gården. Av häktets yttrande framgår att de intagna vid dessa tillfällen ges möjlighet att ta med vatten på promenaden. Kriminalvården kan konstatera att rastgården vid viss väderlek inte fungerar optimalt men att häktet försökt avhjälpa detta problem genom att ge de intagna möjlighet att ta med vatten på promenaden. Det har inte framkommit att de intagna skulle gått miste om möjligheten till daglig promenad på grund av vad AA anfört.

text: Avseende regler och rutiner AA har anfört att han under sex veckors tid efterfrågat skriftlig information avseende häktets regler och rutiner. Av häktets yttrande framgår att nyinskrivna klienter de första dagarna efter ankomst informeras om de dagliga rutinerna samt att de intagna, efter förfrågan ges möjlighet att, på sitt bostadsrum, få tillgång till de lagar, förordningar och föreskrifter som gäller frihetsberövandet. Vad gäller möjligheten att ta del av lagar, förordningar och föreskrifter har häktet yttrat att de intagna ges möjlighet att ta del av dessa på sitt bostadsrum efter förfrågan. Kriminalvården utgår därmed ifrån att AA har fått ta del av denna typ av handlingar skriftligt om han efterfrågat dessa. Av 1 kap. 10 § FARK Häkte framgår att en intagen ska informeras om, bland annat, det aktuella häktets lokala rutiner. Av de allmänna råden till bestämmelsen framgår att denna information bör lämnas på ett språk som den intagne förstår, företrädesvis skriftligen. Kriminalvården kan konstatera att häktet Borås informerat AA om de lokala rutinerna för häktet Borås. Uppgifterna synes ha lämnats muntligen. Kriminalvården kan i denna del konstatera att det inte föreligger något absolut krav från häktets sida att tillhandahålla de intagna dessa rutiner skriftligen. Det har inte heller framkommit att AA skulle ha begärt ut handlingarna med stöd av offentlighetsprincipen. Sättet som AA delgivits den aktuella informationen står därmed inte i strid med gällande reglering.

text: AA kommenterade remissvaret och uppgav bl.a. att häktets uppgifter om att bostadsrummet hade fläkt och att intagna fick ta med vatten in på promenadgården inte stämmer.

text: Rättslig reglering

text: Kriminalvården har redogjort för relevant rättslig reglering.

text: Bedömning

text: Möjligheten till gemensamhet En häktad ska enligt huvudregeln i

text: häkteslagen

text: ges möjlighet att dagtid vistas tillsammans med andra intagna (gemensamhet), vilket anses förutsätta vistelse med flera andra intagna. Av Kriminalvårdens yttrande har kommit fram att häktet Borås av bl.a. lokal- och resursmässiga skäl inte till fullo har uppfyllt detta krav under den period som bl.a. AA har vistats där. Jag vill därför framhålla att JO nyligen har uttalat att det inte finns lagstöd för att hålla en intagen avskild på grund av faktiska förhållanden och praktiska förutsättningar (se JO 2018/19 s. 146). Utifrån vad som har kommit fram i utredningen om häktets hantering av situationen kan häktet inte undgå kritik för sina brister i det här avseendet.

text: I sammanhanget vill jag även peka på att JO nyligen beslutat att utreda frågan om Kriminalvårdens arbete med isoleringsbrytande åtgärder inom ramen för ett särskilt initiativärende, dnr O 7-2019. Bostadsrummens standard När det gäller bostadsrummen har Kriminalvården anfört att rummen uppvisar vissa brister i klimat- och ljudisoleringshänseende men att häktet arbetar för att avhjälpa dessa brister. Jag kan konstatera att inomhusmiljön i ett häkte naturligtvis ska vara av sådan standard att intagna inte drabbas av sjukdomar eller besvär. JO:s tillsyn är dock inte avsedd att ersätta den tillsyn som ankommer på andra myndigheter. Det är i första hand kommunerna som ansvarar för tillsynen av inomhusmiljön. Vad som har kommit fram i den här delen föranleder därför inte några uttalanden från min sida. Tillgången till skriftlig information om rutiner m.m. En intagen ska i anslutning till att han eller hon tas in i häkte informeras bl.a. om de rättigheter och skyldigheter som han eller hon har, samt om häktets rutiner (se 1 kap. 10 § Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd om häkte,

text: KVFS 2011:2

text: ). Informationen ska lämnas på ett språk som den intagne förstår, företrädelsevis skriftligen (se allmänna råd till de nämnda bestämmelserna).

text: Att känna till sina rättigheter är en förutsättning för att kunna ta tillvara och hävda dem. AA har uppgett att han, trots att han uttryckligen bett om det, inte har fått skriftlig information om regler och rutiner. Detta är enligt min mening bekymmersamt. JO har tidigare uttalat att sådan information bör vara skriftlig och att de intagna bör få behålla den under hela vistelsen i häkte (se bl.a.

text: protokollet efter en inspektion av häktet Huddinge i januari 2017, dnr 416-2017). Kriminalvården har anfört att intagna vid landets häkten i normalfallet ska få skriftlig information, om inte språkfrågan omöjliggör detta (se t.ex. Kriminalvårdens återrapportering den 14 juni 2018 i ovan nämnda ärende dnr 416-2017). Jag är kritisk till häktets underlåtenhet att tillhandahålla AA skriftlig information och förutsätter att häktet omgående ser över sina rutiner för att säkerställa att alla intagna får del av den information de har rätt till.

text: Övriga klagomål Kriminalvården har tillbakavisat anmälarnas övriga klagomål eller lämnat en annan beskrivning av omständigheterna. Uppgift står alltså mot uppgift i dessa delar. Jag bedömer inte att ytterligare utredning skulle leda till något annat resultat. Jag får därför konstatera att det som i övrigt har kommit fram i ärendet inte ger anledning till kritik eller någon annan åtgärd från min sida.

text: Ärendet avslutas.

text: Lilian Wiklund

text: Agnes Morin

text: I beredningen av ärendet har byråchefen Jörgen Buhre deltagit.


title: Anmälan mot Länsarbetsnämnden i Skåne län angående handläggningen av anvisningar till arbetsmarknadsutbildningar

text: Anmälan

text: AA klagade i en anmälan till JO på hur arbetsförmedlingen Helsingborg/Höganäs, en enhet inom Länsarbetsnämnden i Skåne län, hade handlagt hans ansökningar om arbetsmarknadsutbildningar. Han var kritisk till att arbetsförmedlingen inte dokumenterat och motiverat sina beslut samt att den alltför sent och inte i tillräcklig omfattning hade informerat honom om vad som krävdes för att få delta i utbildningarna.

text: I anmälan anfördes i huvudsak följande. Den 26-27 februari 2001 gick AA en brandskyddskurs. Inför kursen fick han inget formellt beslut om att han skulle få gå kursen. Han fick därmed inget aktivitetsstöd under kursen och han var inte heller försäkrad under utbildningstiden.

text: I februari 2001 påtalade AA hos arbetsförmedlingen att han hade behov av att gå en köldmediekurs och han lämnade en offert på utbildningen till arbetsförmedlingen. Efter två månader hade han inte fått besked om han fick gå kursen och han tog kontakt med arbetsförmedlingen. Han fick då besked om att han inte skulle anvisas utbildningen eftersom han hade arbete framöver. Han begärde omprövning av beslutet. Omprövningen föranledde ingen ändring. Som skäl angavs att det skulle finnas en anställningsgaranti för att deltagande i utbildningen skall beviljas. Denna information borde han ha fått tidigare.

text: Den 15-17 oktober 2001 gick AA en tankfartygsoperativ kurs. Inför kursen skrev handläggaren vid arbetsförmedlingen i AA:s daganteckningar att han "ev. behöver tankfartygsoperativ kurs i Kalmar". Inför kursen ringde AA till utbildaren och fick veta att han var anmäld till kursen. Han efterfrågade ett formellt beslut hos arbetsförmedlingen men fick inget. När han återvände hem efter ett vikariat till sjöss hade kallelse till kursen kommit och han gick utbildningen i Kalmar. När han efter utbildningen begärde ersättning för resor och logi i samband med utbildningen fick han besked att arbetsförmedlingen hade avbokat kursen för hans del och att han inte hade anvisats till utbildningen. Detta uppmärksammades inte under

text: utbildningen eftersom utbildaren trodde att han var privatelev. Arbetsförmedlingen omprövade därefter sitt beslut och beslutade retroaktivt om anvisning till kursen.

text: Utredning

text: Akten i ärendet inhämtades från förmedlingen. Anmälan remitterades därefter till Länsarbetsnämnden i Skåne län för utredning och yttrande. Länsarbetsnämnden anförde följande i sitt remissvar.

text: AA tar i sin anmälan upp flera olika saker. Han är allmänt missnöjd med sin handläggare och de kontroverser som uppstått har företrädesvis handlat om olika kortare arbetsmarknadsutbildningar som AA ansett sig ha behov av och blivit lovad muntligen för att sedan få avslag. Som framgår av daganteckningarna (bilaga 2) från AIS (Arbetsförmedlingens informationssystem) har AA haft kontakt med arbetsförmedlingen Helsingborg/Höganäs sedan augusti månad 2001. Han har anmält intresse för tre olika arbetsmarknadsutbildningar i brandskydd, köldmedia och tankfartygsoperativ kurs. Av dessa utbildningar anvisade Arbetsförmedlingen AA till brandskyddsutbildningen och tankfartygsoperativ kurs. Den sistnämnda utbildningen anvisades AA till efter att han begärt omprövning av tidigare beslut att inte anvisa honom till utbildningen. Utbildningen i köldmedia har Arbetsförmedlingen ej anvisat AA till med motiveringen att han inte behöver utbildningen för att få jobb. Av daganteckningarna framgår att det har varit en diskussion mellan AA och hans handläggare kring denna utbildning. Han har fått besked att om han skaffade ett intyg från en arbetsgivare som var beredd att anställa honom så var Arbetsförmedlingen beredd att ompröva sitt beslut. Uppgifterna finns införda i daganteckning i AIS 2001-04-06 och i handlingsplanen från 2001-02-13. Arbetsmarknadsutbildning syftar till att stärka den arbetssökandes möjligheter att få ett arbete och skall underlätta för arbetsgivarna att få arbetskraft med rätt kompetens. Det är Arbetsförmedlingen som anvisar till arbetsmarknadsutbildning. En arbetssökande kan begära omprövning av arbetsförmedlingens beslut att inte anvisa en person till arbetsmarknadsutbildning. Det är uppenbart när man läser AA:s skrivelser, daganteckningar i AIS och yttrandet från arbetsförmedlingschefen att kommunikationen mellan AA och hans handläggare ej fungerat. Det är svårt att avgöra om fel har begåtts när ord står mot ord. Länsarbetsnämnden kan dock ej se att några formella fel har begåtts under handläggningen. Anvisningen till fartygsoperativ kurs gjordes visserligen retroaktivt. Det retroaktiva beslutet berodde dock på att AA hade arbete och var till sjöss ända fram till utbildningen började på några dagar när. Som tidigare angivits är det uppenbart att det föreligger kommunikationsproblem mellan handläggaren och AA och Arbetsförmedlingen har därför beslutat att AA framöver skall få en ny handläggare vilket länsarbetsnämnden bedömer vara ett riktigt beslut.

text: Till remissvaret var fogat ett yttrande från chefen för arbetsförmedlingskontoret i Helsingborg.

text: AA tillhör en yrkeskategori som är mycket gångbar på arbetsmarknaden. Det innebär att det finns gått om arbete och den sökande behöver inte gå arbetslös någon längre tid. Kompetensförstärkning via arbetsförmedlingen blir därför aktuell endast i vissa situationer. Angående de tre nämnda utbildningarna:

text: Kortare utbildningar som ex Brandskyddsutbildning på två dagar som bedrivs i Helsingborg beviljas kurskostnad medan den sökande går kvar på a-kassa ersättning. Detta är den sökande väl informerad om, i detta fall även AA. Kunskap motsvarande Köldmedieutbildning behövs endast av en person i maskinistbefattning på ett fartyg. Det innebär att det är i allmänhet ordinarie anställd maskinchef som innehar denna kunskap. Arbetsförmedlingen går endast i undantagsfall in och betalar denna relativt dyra utbildning och i sådana fall skall det finnas jobbgaranti. Detta är inget specifikt för Helsingborg utan är en policy som gäller i hela landet. Enligt handläggaren blev AA informerad om arbetsförmedlingens regler och handläggning av ärendet. När det gäller Tankfartygsoperativ kurs har arbetsförmedlingen vid omprövning 2001-11-06 beslutat att betala denna som arbetsmarknadsutbildning enligt de avtal vi har med Sjöfartshögskolan i Kalmar och ersätta AA för de kostnader han har haft för resor och logi i samband med utbildningen. Av anmälan framgår att det ofta uppstår missförstånd och misstolkningar mellan handläggaren BB och AA. Missuppfattningar som försvårar kontakten mellan förmedlingen och den sökande. För att underlätta för AA framöver kommer han vid nästa arbetslöshetsperiod att få ny handläggare. AA kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: JO:s granskning avser i första hand en kontroll av att myndigheter och deras befattningshavare i sin verksamhet följer lagar och andra författningar samt i övrigt fullgör sina åligganden. Granskningen är av rättslig art och avser främst tillämpningen av gällande förfaranderegler. JO kan inte ändra eller upphäva ett beslut som en domstol eller en annan myndighet har fattat. Inte heller brukar JO ta ställning till om beslutet är riktigt i sak. Jag har därför begränsat min utredning till att avse frågan huruvida handläggningen vid arbetsförmedlingen har varit korrekt från formell synpunkt.

text: AA:s kontakt med arbetsförmedlingen har, såsom länsarbetsnämnden anfört, präglats av brister i kommunikationen mellan AA och hans handläggare. AA är i flera avseenden kritisk till den bristande information han har fått från arbetsförmedlingen, bl.a. angående kravet på anställningsgaranti för deltagande i köldmedieutbildningen. Det kan av AA:s akt och daganteckningar inte närmare utläsas vilken information AA har efterfrågat, när det har skett eller vilken information han har fått och när. Eftersom uppgift i flera fall står mot uppgift finner jag det inte möjligt att närmare utreda dessa frågor.

text: AA har vidare framfört kritik mot att han inte har fått några formella beslut angående sitt deltagande i de olika arbetsmarknadsutbildningarna.

text: Erbjudande om deltagande i ett arbetsmarknadspolitiskt program, t.ex. arbetsmarknadsutbildning sker genom anvisningar. Något krav på att en anvisning skall dokumenteras i en särskild beslutshandling uppställs inte. Anvisningen måste dock på något sätt dokumenteras i t.ex. handlingsplanen eller i Arbetsförmedlingens informationssystem (AIS).

text: Enligt 3 § AMS administrativa föreskrifter om handläggning av ärenden om aktivitetsstöd skall en underskriven anvisning förvaras hos den instans som gjort

text: anvisningen. Enligt 6 § samma föreskrifter skall den arbetssökande skriftligen meddelas samtliga anvisningar. Den som nekats anvisning till ett program kan begära att länsarbetsnämnden omprövar beslutet (39 § förordningen, 2000:634, om arbetsmarknadspolitiska program). Omprövningen bör enligt 12 § AMS administrativa föreskrifter (

text: AMSFS 2001:3

text: ) om handläggningen av ärenden om arbetsmarknadspolitiska program utföras av någon annan tjänsteman än den som har fattat det ursprungliga beslutet. Beslut om nekad anvisning kan inte överklagas.

text: När det gäller brandskyddsutbildningen framgår det av daganteckningarna att det har beslutats att AA skulle få delta i denna och det finns i akten ett underlag för anvisning. Huruvida AA skriftligen underrättats om anvisningen framgår inte men det framgår att arbetsförmedlingen beslutet om kursen i samband med att AA besökte förmedlingen. Under denna kurs utgick inte något aktivitetsstöd. AA är kritisk till detta. I förordningen (

text: ) om arbetslöshetsförsäkring finns bestämmelser om att arbetslöshetsersättning i vissa fall kan lämnas till personer under utbildning. Enligt kontorschefen vid arbetsförmedlingen har AA underrättats om att han under utbildningen skulle erhålla fortsatt arbetslöshetsersättning. Jag vidtar därmed inga ytterligare åtgärder i denna fråga. Jag tar inte heller ställning till om den aktuella utbildningen var en sådan utbildning för vilken arbetslöshetsersättning kan utgå. När det gäller försäkringsskyddet under utbildningstiden borde AA ha underrättats om vad som gällde under kurstiden, se

text: 49 §

text: AMS allmänna råd (

text: AMSFS 2001:2

text: ) om tillämpningen av förordning (

text: ) arbetsmarknadspolitiska program.

text: Av daganteckningarna framgår inte arbetsförmedlingens ställningstagande till den tankfartygsoperativa kursen. AA har emellertid uppfattat det som om han anvisats kursen före kursstart, vilket dock ej skett. Uppenbarligen har det uppstått ett missförstånd. Arbetsförmedlingen har dock i efterhand beviljat ersättning för uppkomna kostnader. Jag finner därmed inte anledning att uttala mig i frågan.

text: Jag noterar vidare att det finns vissa brister i dokumentationen av ärendet. På ett flertal ställen i daganteckningarna står endast antecknat "telefon" samt "besök" utan angivande av vad som behandlats vid dessa samtal och möten. Även i övrigt uppvisar daganteckningarna brister. Bl.a. gjordes det den 8 maj 2001 en omprövning av ett beslut vilket inte är redovisat i daganteckningarna. I förarbetena (

text: prop. 1993/94:235 s. 23

text: ) till lagen (

text: ) om arbetsförmedlingsregister som ersatts av lagen (

text: ) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten anges att utgångspunkten för dokumentationen av handläggningen vid den offentliga arbetsförmedlingen eller arbetsmarknadsinstitutet bör vara att det skall vara möjligt att följa ett ärende från början till slut. För att det skall vara möjligt krävs tydligare anteckningar än dem som har gjorts i AA:s ärende.

text: Vad som i övrigt framkommit föranleder inga uttalanden eller åtgärder från min sida.

text: Jag avslutar ärendet med den kritik som ligger i det nyss sagda.


avgjordAv: Jan Pennlöv

title: Försvarsmaktens medverkan i polisiär verksamhet

text: I ett beslut den 25 april 2001 anförde JO Pennlöv följande.

text: Initiativet

text: Med anledning av innehållet en artikel i Värnpliktsnytt nr 15, 2000, om värnpliktiga som ställts till polisens förfogande för att leta efter ett vapen beslutade jag den 21 november 2000 att inleda en utredning i saken.

text: Utredning

text: Försvarsmakten anmodades att efter företagen utredning yttra sig. I remissvaret anförde överbefälhavaren, generalen AA, följande.

text: Grunder

text: I ärendet aktualiseras dels frågan om Försvarsmaktens uppgifter, dvs. vad Försvarsmakten får eller bör göra, dels frågan hur värnpliktiga under grundutbildning får eller bör utnyttjas. Beträffande Försvarsmaktens uppgifter så framgår dessa i första hand av förordningen (

text: ) med instruktion för Försvarsmakten. Ytterligare verksamhetsområden där Försvarsmakten får eller bör medverka framgår av förordningen (

text: ) om militär medverkan i civil verksamhet. Denna innehåller bl.a. bestämmelser om Försvarsmaktens medverkan i räddningstjänst samt bestämmelser om Försvarsmaktens utförande av annat arbete. Såvitt avser frågan hur värnpliktiga under grundutbildning får användas, dvs. vilka tjänstgöringsuppgifter de får åläggas att utföra, får ledning sökas i lagen (

text: ) om totalförsvarsplikt. Av lagen framgår bl.a. syftet med grundutbildningen och vilka skyldigheter som gäller för de värnpliktiga under tjänstgöring. Enligt

text: 5 kap. 3 §

text: lagen om totalförsvarsplikt skall grundutbildningen ge de kunskaper och färdigheter som krigsuppgiften kräver. I förarbetena (prop. l994/95:6, sid. 182-183) förtydligas det bl. a. med att "grundutbildningen syftar till att ge de totalförsvarspliktiga en sådan grundläggande utbildning att de kan fullgöra de uppgifter som det förband eller den organisation där de tjänstgör kan komma att ställas inför i krig. Utbildningens praktiska och teoretiska innehåll skall styra detta mål. Lagen anger inte något om utbildningens närmare innehåll eller dess uppdelning i olika faser, t.ex. allmänmilitär utbildning, befattningsutbildning och förbandsutbildning. Regeringen och myndigheterna har här ett stort utrymme att inom tillgängliga resurser anpassa omfattningen och inriktningen av grundutbildningen efter skiftande behov och resurser". I paragrafens tredje stycke

text: anges att i grundutbildningen även ingår uppgifter som syftar till att upprätthålla Sveriges försvarsberedskap. Det innebär enligt förarbetena att totalförsvarspliktiga får beordras att som ett led i sin tillämpade utbildning utföra uppgifter som ankommer på ett beredskapsförband. Sådana uppgifter kan omfatta ingripanden enligt förordningen (

text: ) om försvarsmaktens ingripanden vid kränkningar av Sveriges territorium i fred och neutralitet, m.m. Bestämmelser om vilka allmänna skyldigheter som gäller för värnpliktig personal under tjänstgöringen finns också i

text: 5 kap.

text: I dess

text: 2 §

text: föreskrivs bl.a. att den som fullgör värnplikt skall lyda en förmans eller annan chefs order, om det inte är uppenbart att ordern inte angår tjänsten. Han eller hon skall även i övrigt rätta sig efter de tjänstgöringsföreskrifter som gäller.

text: Yttrande

text: Sedan polismyndigheten i Stockholms län vänt sig till Livgardet och hemställt om hjälp med att genomsöka ett markområde efter ett skjutvapen, beslöt regementet efter diskussion i ledningsgruppen att ställa upp och hjälpa polisen att söka efter vapnet i fråga. Livgardet har åberopat bestämmelsen i

text: 5 § förordningen (1986:1111)

text: om militär medverkan i civil verksamhet som stöd för sitt beslut att samverka med polisen. Där föreskrivs att Försvarsmakten får åta sig att bygga vägar och broar samt att utföra transporter, andra arbeten och tjänster, om denna verksamhet kan inordnas som ett led i utbildning som bedrivs vid myndigheten eller främjar staten eller annat allmänt samhällsintresse. Livgardet motiverar sitt ställningstagande med att eftersökandet och omhändertagandet av ett vapen måste anses främja ett allmänt samhällsintresse. Livgardet beordrade därför värnpliktiga tillhörande 3. skvadronen, som hade genomfört huvuddelen av grundläggande soldatutbildning och vid tillfället genomförde tjänst i treveckorsschema med varierad vakttjänst och soldatutbildning, att delta i eftersökningen. Livgardet bedömde att den uppgift som polisen ville ha hjälp med var sådan att det var möjligt att dra erfarenheter av densamma i kommande utbildning eftersom skottfältsröjning och ytletning är sådana uppgifter som faller inom verksamheten för de krigsförband, där de värnpliktiga avses att placeras – bevakningsförband inom de nationella skyddsstyrkorna. När det gäller militärt stöd till polismyndighet enligt förordningen om militär medverkan i civil verksamhet hänvisar Försvarsmakten till vad Försvarsmakten rent generellt anfört i sitt yttrande till JO i ett annat ärende (dnr 4110-1998). Den i ärendet kanske principiellt viktigaste frågan är hur och för vilka ändamål värnpliktiga under utbildning får användas. Såsom framhållits ovan under avsnittet Grunder anger lagen om totalförsvarsplikt inte något om utbildningens närmare innehåll. I förarbetena (

text: prop. 1994/95:6

text: , sid 183) påpekas också att regeringen och myndigheterna har stort utrymme att inom tillgängliga resurser anpassa omfattningen och inriktningen av grundutbildningen efter skiftande behov och resurser. Regeringen har i förordningen (

text: ) om totalförsvarsplikt inte meddelat några närmare föreskrifter om utbildningens innehåll. Av Försvarsmaktens utbildnings- och taktiska reglementen framgår de kunskaper och färdigheter som grundutbildningen skall ge, dvs. utbildningens mål. Utbildningen i sig är dock inte centralt styrd utan utbildningsförbanden har frihet att själva bestämma hur utbildningsmålen skall uppnås. Rent allmänt bör inga andra utbildningsmoment eller tjänstgöringsuppgifter åläggas värnpliktiga än sådana som krävs för krigsuppgiften. Livgardet har bedömt att de värnpliktiga för sin kommande utbildning för krigsuppgiften skulle ha nytta av den erfarenhet som uppgiften att under tre dagars tid genomsöka ett område på jakt efter ett skjutvapen skulle ge dem. Verksamheten kunde därför inordnas som ett led i de värnpliktigas utbildning.

text: Avslutning

text: Försvarsmakten finner mot bakgrund av bristen på författningsreglering om utbildningens innehåll att det är svårt att klart ange vilka tjänstgöringsuppgifter och

text: övningsmoment som kan anses meningsfulla och berättigade för att uppnå syftet med grundutbildningen. Avsaknaden av tydliga regler gör att frågan om hur värnpliktiga under grundutbildning får användas snarare är en lämplighetsfråga än en rättslig sådan och får bedömas i varje enskilt fall. Försvarsmakten anser inte att det var lämpligt att beordra värnpliktiga att under så pass lång tid ägna sig åt att leta efter ett skjutvapen, som inte hade någon som helst militär anknytning. Denna uppgift måste anses ha åvilat polismyndighet. Mot bakgrund av vad som anges ovan om otydliga regler anser Försvarsmakten att några brott mot gällande författningar inte skett. Det finns också anledning att i detta sammanhang påpeka att frågan om Försvarsmaktens stöd till andra myndigheter m.m. är föremål för översyn av en särskild utredare (

text: dir. 2000:87

text: Bedömning

text: Jag delar Försvarsmaktens uppfattning att något brott mot gällande författningar visserligen inte har skett men att det trots detta var olämpligt att beordra värnpliktiga att delta i eftersökningen av vapnet. Även i övrigt kan jag ansluta mig till vad Försvarsmakten har anfört. Något ytterligare uttalande från min sida är inte motiverat.


nyckelord: Tillsyn Åtal

title: Anmälan mot Miljönämnden i Malmö kommun angående åtalsanmälan m.m.

text: Bakgrund

text: Den 3 oktober 1996 lämnade regeringen Svensk-Danska Broförbindelsen AB, SVEDAB och Banverket tillstånd enligt

text: miljöskyddslagen (1969:387)

text: att bygga om och driva Kontinentalbanan i Malmö på sträckan mellan banans anslutning till södra stambanan och Fosieby som en dubbelspårig järnväg. Med stöd av

text: 21 § miljöskyddslagen

text: beslutade regeringen inte om några slutliga villkor beträffande verksamhetens bullerstörningar. Enligt de villkor som beslutades skulle SVEDAB och Banverket senast när Öresundsförbindelsen togs i drift ha vidtagit fasadåtgärder på intilliggande bostadshus och liknande byggnader. Vidare föreskrevs att SVEDAB och Banverket snarast efter ombyggnaden och senast vid idrifttagande av Öresundsförbindelsen skulle ha uppfört bullerskärmar i enlighet med Malmö kommuns yrkande vid Koncessionsnämnden. Regeringen meddelade vidare följande provisoriska föreskrift som skulle gälla till dess annat beslutades.

text: P1. Som sammanlagt resultat av ovan angivna bullerbegränsande åtgärder får bullret inomhus i bostadsrum, undervisningslokal eller motsvarande inte överstiga följande värden: – dygnsekvivalent ljudnivå: 35 dB (A) – maximal ljudnivå nattetid (kl. 22- 07): 50 dB (A) Värdena gäller som riktvärden, vilket innebär att om de överskrids är tillståndshavarna skyldiga att vidta sådana åtgärder att dessa värden kan innehållas. I samråd med Miljönämnden i Malmö kommun, som är tillsynsmyndighet, fastställdes riktlinjer för vilka bullerdämpande åtgärder som skulle ske samt kontrollprogram för uppföljning. De åtgärder som var aktuella var främst bullerplank samt fönsterförstärkningar och fasadinklädningar på byggnaderna. Enligt den planering som fanns skulle alla åtgärder vara vidtagna före öppningen av Öresundsbron.

text: Sedan det stod klart att samtliga fasadåtgärder p.g.a. oenighet mellan två av de 130 berörda fastighetsägarna och SVEDAB samt Banverket inte skulle vara vidtagna till idrifttagandet av Öresundsförbindelsen ansökte SVEDAB och Banverket hos Koncessionsnämnden för miljöskydd om en villkorsändring. Man yrkade att följande tillägg skulle göras till föreskriften om fasadåtgärder.

text: Åtgärderna skall utföras i samråd med fastighetsägarna. Vid meningsskiljaktighet mellan sökandena och fastighetsägarna skall den tvistiga frågan hänskjutas till tillsynsmyndigheten för avgörande med stöd av

text: 20 § miljöskyddslagen

text: . Nämnden får därvid medge den senareläggning av åtgärdernas genomförande som orsakats av fastighetsägarnas handlande. Koncessionsnämnden beslutade den 16 december 1998 att avslå ansökan om villkorsändring och SVEDAB och Banverket överklagade beslutet till regeringen som den 11 november 1999 avslog överklagandet. Av regeringens beslut framgår att regeringen inte bedömde att villkoret var uppenbart för strängt beträffande åtgärdskravet eller tiden för åtgärdernas genomförande med hänsyn till det stora antal människor som bor utmed den aktuella sträckan och till den väntande ökningen av tågtrafiken. Regeringen ansåg inte heller att det förhållandet att parterna hade olika uppfattning om hur villkoret skulle tolkas var en sådan oförutsedd omständighet som kunde motivera den sökta villkorsändringen.

text: Sedan det stod klart att SVEDAB och Banverket inte skulle ha utfört fasadåtgärder på samtliga fastigheter i tid förelade miljönämnden den 20 mars 2000 SVEDAB och Banverket att redovisa bl.a. förslag till tillfälliga trafikmässiga eller andra skyddsåtgärder så att bullerriktvärdena i regeringens beslut ändå skulle kunna innehållas. I anledning av föreläggandet redovisade SVEDAB och Banverket att det bara fanns två möjligheter att uppfylla regeringens mål, antingen att stänga banan för trafik eller att sätta ned hastigheten på godstågen. Miljöförvaltningen analyserade frågan och den 22 maj 2000 beslutade miljönämnden att med stöd av

text: 2 kap.

text: och

text: 7 §§

text: samt

text: 26 kap.

text: och

text: 26 §§

text: miljöbalken

text: förelägga SVEDAB och Banverket följande: 1. Från och med 2000-07-01 tills fasadåtgärder enligt regeringens beslut 1996-10-13 är vidtagna sänka godstågens hastighet nattetid (kl. 22-07) till högst 80 km/h mellan bron över Lundavägen och bron över Ystadvägen 2. Till miljöförvaltningen senast 2000-06-30 redovisa hur hastighetssänkningen praktiskt ska genomföras och hur Banverket/SVEDAB ska tillse att hastighetsbegränsningen ej överskrids nattetid. Banverket informerade miljöförvaltningen om vilka åtgärder man vidtog för att följa beslutet.

text: I en skrift till Åklagarmyndigheten i Malmö den 10 juli 2000 anmälde miljönämnden SVEDAB och Banverket för misstänkt brott mot

text: miljöbalken

text: . I anmälan anförde miljönämnden att SVEDAB och Banverket brutit mot villkor om fasadåtgärder i regeringsbeslutet den 3 oktober 1996.

text: Åklagaren beslutade den 1 september 2000 att inleda en förundersökning mot bl.a. Banverkets generaldirektör AA som den 19 mars 2001 delgavs misstanke om brott. Den 23 augusti 2001 lades förundersökningen ned med motiveringen att brott inte kunde styrkas.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO begärde AA att JO skulle granska om miljönämndens förfarande, att först meddela ett föreläggande om hur trafiken på Kontinentalbanan skulle bedrivas för att sedan kort tid därefter polisanmäla AA och företrädare för

text: SVEDAB för att överhuvudtaget bedriva trafik på aktuell bansträcka, utgjorde en korrekt och lämplig handläggning av ärendet. I anmälan jämte därtill fogade handlingar anfördes i huvudsak vad som redovisas ovan under bakgrund.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Miljönämnden i Malmö kommun för yttrande. Miljönämnden hänvisade i sitt remissvar till ett tjänsteutlåtande från miljöförvaltningen och hemställde att AA:s anmälan skulle lämnas utan åtgärd. I utlåtandet anfördes bl.a. följande.

text: Skälen till Miljönämndens beslut om föreläggande för SVEDAB och Banverket framgår av Miljöförvaltningens tjänsteutlåtande som intagits som bilaga till Miljönämndens beslut (Bil § 120 a). Skälen till åtalsanmälan framgår av själva åtalsanmälan som bifogas. Enligt Miljönämndens mening förelåg rent objektivt en misstanke om brott eftersom regeringens beslut inte följts. Av

text: 26 kap. 2 § miljöbalken

text: följer då att åtalsanmälan skall göras. Denna paragraf lämnar inte tillsynsmyndigheten något utrymme att göra egna bedömningar. I förarbetena (

text: prop. 1997/98:45

text: , del 2, sid 267) anförs följande som kommentar till lagrummet: ”Tillsynsmyndigheten är skyldig att, som ett led i tillsynen, anmäla de överträdelser av balkens regler och andra regler som har utfärdats med stöd av balken och som är straffbelagda till polis- eller åklagarmyndigheten. Tillsynsmyndigheten skall inte själv göra någon bedömning av om överträdelsen kan föranleda fällande dom eller om det är ett ringa brott utan anmäla de faktiska förhållandena så snart en straffbar överträdelse kan konstateras. Gärningens allvar, om vårdslöshet eller uppsåt förelegat, vem som är ansvarig för överträdelsen i straffrättslig mening och liknande bedömningar skall ske i den efterföljande brottsutredningen.”

text: Att tillsynsmyndigheten ansåg att SVEDAB:s och Banverkets överträdelse inte förtjänade straff spelar alltså ingen roll i sammanhanget.

text: Nedan redovisas delar av miljöförvaltningens tjänsteutlåtande och åtalsanmälan.

text: UR UTLÅTANDET

text: Förvaltningens synpunkter Gällande regeringsbeslut för Kontinentalbanan har meddelats med stöd av den numera upphävda

text: miljöskyddslagen (1969:387)

text: . Enligt

text: 5 § lag (1998:811)

text: om införande av

text: miljöbalken

text: skall beslut, ex vis tillstånd anses meddelade med stöd av motsvarande bestämmelser i

text: miljöbalken

text: eller i föreskrift som har meddelats med stöd av

text: miljöbalken

text: , om det inte följer något annat av denna lag eller av föreskrifterna. Med stöd av ovanstående lagrum gör förvaltningen den tolkningen att föreliggande ärende skall hanteras enligt

text: miljöbalkens

text: (MB) regelverk. SVEDAB/Banverket har i sitt svar presenterat två olika tillfälliga lösningar, stängning av Kontinentalbanan nattetid (22-07) för godståg och sänkning av hastigheten för persontåg till 50 km/h (alternativ 1) respektive hastighetssänkning för godståg nattetid (23-06) till 80 km/h (alternativ 2). Alternativ 1 innebär att riktvärdena kan innehållas medan det förslag som förordas av SVEDAB/Banverket, alternativ 2, medför att bullret reduceras med ca 4 dBA och att riktvärdena kan komma att överskridas. Styrande för förvaltningens värdering av SVEDAB/Banverkets två alternativ är regeringens beslut och MB. Enligt

text: 2 kap. 7 §

text: MB, ”skälighetsregeln” ska nyttan av skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått jämföras med kostnaderna för sådana

text: åtgärder. Kraven på verksamhetsutövarna får enligt nämnda paragraf inte vara orimliga. Regeringen har i sitt beslut redan gjort avvägningar vad det gäller vilka riktvärden som bör innehållas och när fasadåtgärderna ska vara vidtagna. Förvaltningens avvägning i det aktuella ärendet får inte inkräkta på vad som redan är beslutat. Beslutet omfattar dock inte den nu uppkomna situationen vilket innebär att tillsynsmyndigheten måste tillämpa vad som sägs i

text: 2 kap. 7 §

text: MB vid beslutet om tillfälliga skyddsåtgärder. Avvägningen låter sig inte göras på ett enkelt sätt och det är många aspekter som har betydelse för det slutliga ställningstagandet. SVEDAB/Banverket nämner i sina skrivelser att avtal om bullerskyddsåtgärder nu även tecknat med MKB Fastighet AB (MKB). SVEDAB/Banverket och MKB räknar med att samtliga åtgärder skall vara vidtagna under första halvåret 2001. Tillståndshavarna kommer därmed att vidta de åtgärder som krävs för att innehålla de föreskrivna riktvärdena för ett stort antal boende längs järnvägen. SVEDAB/Banverket och Brf Dalen har fortfarande inte kommit överens. Förvaltningen har vid möte 2000-04-18 med Brf Dalens styrelse diskuterat problematiken samt även erbjudit sig att delta i möte mellan SVEDAB/Banverket och Brf Dalen för att försöka lösa de tvistiga frågorna. Enligt skrivelserna från SVEDAB /Banverket kan tillståndshavarna komma att hos Länsstyrelsen i Skåne län ansöka om tillträde till fastigheten i enlighet med

text: 28 kap.

text: MB. Förvaltningen kan med stöd av ovanstående konstatera att överenskommelse nu föreligger mellan SVEDAB/Banverket och MKB, men att läget i princip är oförändrat när det gäller Brf Dalen. Av de två alternativ som presenterats är det endast alternativ 1 som helt eliminerar de högsta ljudtopparna i form av gnisslande bromsar vid inbromsning av godståg. Bromsgnissel är framför allt ett problem vid järnvägens norra del. Vid jämn hastighet och en bullerreduktion med 4 dBA kan det antas att riktvärdena (maximalnivåerna inomhus) vid passage av de mest bullrande tågen överskrids med några dB. Det nämnda är ett antagande och bygger på att fasadämpningen har generaliserats till 30 dBA och att maximalnivåerna utomhus utan hastighetssänkning uppgår till ca 85 dBA. SVEDAB/Banverket betraktar alternativ 1 som orimligt och anför att ett sådant beslut för Kontinentalbanan kommer att få mycket långtgående konsekvenser för import och export samt medföra långsiktiga konkurrensnackdelar för järnvägstrafiken. Sett i ett större perspektiv anser förvaltningen att det är viktigt att inte nödvändigtvis försvåra för spårburna transporter. Enligt författningskommentaren till MB, del 2 (

text: prop. 1997/98:45

text: ) skall samtliga bestämmelser i MB tillämpas på ett sådant sätt att balkens mål och syfte bäst tillgodoses. När tveksamhet råder om vad som bör beslutas eller göras skall det väljas som mest sannolikt gynnar en uthållig utveckling. Spårburen trafik utgör en av hörnpelarna i ett miljöanpassat transportsystem. Ett beslut som visserligen tillfälligt minskar järnvägsbullret lokalt men samtidigt medför andra indirekta effekter, som en permanent ökning av lastbilstrafiken i regionen m.m., torde inte vara i överensstämmelse med MB:s intentioner. Förvaltningen slutsats är därmed att alternativ 2 ska väljas, d.v.s. en hastighetssänkning nattetid. I skrivelserna har nattetid inte avgränsats entydigt, utan för alternativ 1 bestämts till 22-07 och för alternativ 2 mellan kl. 23 och 06. I regeringens beslut avser nattetid tiden mellan kl. 22 och 07. Förvaltningen anser därför att hastighetsbegränsningen ska gälla mellan de sist nämnda klockslagen. Hastigheten i alternativ 2 har satts till 80 km/h. Någon känslighetsanalys där effekterna redovisas av en hastighetssänkning till ex vis 70 och 50 km/h har ej gjorts. Det bör även noteras att norr om Lundavägen är hastigheten redan idag reducerad till 70 km/h (Södra bron över Stockholmsvägen) respektive 50 km/h (Norra bron över Stockholmsvägen).

text: Vid en hastighetsreduktion finner förvaltningen det vara av intresse att få information om hur hastighetssänkningen praktiskt skall genomföras och hur Banverket/SVEDAB ska tillse att hastighetsbegränsningen ej överskrids nattetid. – – –

text: UR ÅTALSANMÄLAN

text: Anmälan om misstänkt brott mot

text: miljöbalken

text: Miljönämnden i Malmö anmäler härmed SVEDAB – – – och Banverket – – – för misstänkt brott mot

text: miljöbalken

text: . Anmälan avser brott mot villkor om fasadåtgärder i tillstånd till drift av Kontinentalbanan i Malmö, meddelat i regeringsbeslut 1996-10-03 (M95/4651/8). – – – I beslutet angavs bl.a. ”Sökandena skall senast när Öresundsförbindelsen tas i drift ha vidtagit fasadåtgärder på intilliggande bostadshus och liknande byggnader. Sökandena skall snarast efter ombyggnaden av Kontinentalbanan och senast vid idrifttagandet av Öresundsförbindelsen ha uppfört bullerskärmar i enlighet med Malmö kommuns yrkande vid Koncessionsnämnden (se bilaga till regeringens beslut). Till dess annat beslutas skall följande provisoriska föreskrifter gälla. P1. Som sammanlagt resultat av ovan angivna bullerbegränsande åtgärder får bullret inomhus i bostadsrum, undervisningslokal eller motsvarande inte överstiga följande värden: Dygnsekvivalent ljudnivå 35 dB(A) Maximal ljudnivå nattetid (kl. 22-07): 50 dB(A) Värdena gäller som riktvärden, vilket innebär att om de överskrids är tillståndshavarna skyldiga att vidta sådana åtgärder att dessa värden kan innehållas.”

text: Öresundsförbindelsen togs i bruk för järnvägstrafik, med tidtabellsenligt trafik på Kontinentalbanan, söndagen den 2 juli i år. Det har emellertid varit känt sedan närmare ett år tillbaka att samtliga fasadåtgärder svårligen skulle hinna vidtas beroende på oenighet mellan två fastighetsägare och SVEDAB/Banverket. Dessförinnan försökte SVEDAB skapa en beredskap inför dessa problem genom att hos Koncessionsnämnden ansöka om villkorsändring i tillståndsbeslutet så att tillsynsmyndigheten skulle få medge att senarelägga fasadåtgärdernas färdigställande vid meningsskiljaktigheter mellan fastighetsägarna och tillståndshavarna. Koncessionsnämnden avslog ansökan och SVEDAB överklagade beslutet till regeringen, som i beslut 1999-11-11 avslog överklagandet. – – – SVEDAB och Miljöförvaltningens tjänstemän har på olika sätt försökt ena parterna. Det har dock inte kunnat träffas någon överenskommelse med Bostadsrättsföreningen Dalen, Saarisvägen 12. SVEDAB och Banverket har med stöd av

text: 28 kap. 4 § miljöbalken

text: ansökt hos Länsstyrelsen om tillträde till fastigheten Viadukten 12, tillhörande Brf Dalen, för att kunna vidta fasadåtgärder. Beslut i ärendet har ännu ej fattats. Med MKB Fastighets AB träffades en överenskommelse tidigare i år om fasadåtgärder på bolagets fastigheter utmed Kontinentalbanan och arbetet pågår. Då det stod klart att åtgärder på samtliga fastigheter ej skulle vara vidtagna vid förbindelsens öppnande beslutade Miljönämnden 2000-05-22 att förelägga SVEDAB och Banverket att från och med 2000-07-01 tills fasadåtgärder enligt regeringens beslut vidtagits, sänka godstågens hastighet nattetid (22-07) till högst 80 km/h mellan bron över Lundavägen och bron över Ystadvägen. – – – Banverket har informerat Miljöförvaltningen om vilka åtgärder man har vidtagit för att följa beslutet. Hastighetsreduktionen kan, som ersättning för fasadåtgärder, reducera bullerstörningarna ned emot den nivå som anges i regeringsbeslutet.

text: AA kommenterade remissvaret och vidhöll sin kritik mot miljönämnden.

text: Jag har vidare tagit del av akten i ärendet med dnr C01-21-2744-00 hos Åklagarmyndigheten i Malmö, 1:a åklagarkammaren i Malmö.

text: Bedömning

text: Min utredning föranleder beträffande miljönämndens beslut den 22 maj 2000 samt åtalsanmälan följande bedömning.

text: Regeringen ställde som villkor i tillståndsbeslutet att SVEDAB och Banverket senast när Öresundsförbindelsen togs i drift skulle ha vidtagit fasadåtgärder på intilliggande bostadshus och liknade byggnader. Vidare meddelades en provisorisk föreskrift angående värden för ljudnivå som inte fick överskridas. Koncessionsnämnden för miljöskydd och, efter överklagande, regeringen har härefter avslagit ansökningar om ändring av villkoren.

text: När det stod klart att villkoren i tillståndsbeslutet inte skulle kunna uppfyllas före tidpunkten för öppnandet av Öresundsförbindelsen övervägde miljöförvaltningen, efter samråd med SVEDAB och Banverket, två olika tillfälliga lösningar. Alternativ 1 innebar en stängning av Kontinentalbanan nattetid för godståg och en sänkning av hastigheten för persontåg. Alternativ 2 innebar en sänkning av hastigheten för godståg nattetid. Alternativ 1 medförde att riktvärdena skulle kunna innehållas medan alternativ 2 medförde att bullret reducerades med ca 4 dBA och att riktvärdena kunde komma att överskridas.

text: I förvaltningschefens yttrande som ligger till grund för miljönämndens beslut sägs uttryckligen att nämndens avvägning i det aktuella ärendet inte får inkräkta på vad som redan är beslutat av regeringen. I yttrandet sägs vidare att regeringens beslut inte omfattar den nu uppkomna situationen ”vilket innebär att tillsynsmyndigheten måste tillämpa vad som sägs i

text: 2 kap. 7 § miljöbalken

text: vid beslutet om tillfälliga skyddsåtgärder”.

text: Miljönämnden beslutade om föreläggande enligt alternativ 2. I detta låg att riktvärdena som angetts i regeringens beslut skulle komma att överskridas. Det kan ifrågasättas om inte detta inkräktar på vad som beslutats av regeringen och innebar en otillåten dispens från regeringens beslut.

text: Frågan om lagligheten av miljönämndens beslut hade emellertid kunnat bli föremål för prövning av överinstansen. Mot bakgrund av att JO normalt inte uttalar sig i frågor som kan prövas i ordinarie ordning uttalar jag mig därför inte vidare i saken.

text: Enligt

text: 26 kap. 2 § miljöbalken

text: är tillsynsmyndigheten skyldig att vid misstanke om brott anmäla överträdelser av bestämmelserna i balken eller föreskrifter som meddelats med stöd av den till polis- eller åklagarmyndigheten. Enligt förarbetena (

text: prop. 1997/98:45

text: , Del 2, s. 267) skall tillsynsmyndigheten inte själv göra någon bedömning av om överträdelsen kan föranleda en fällande dom eller om det är ett ringa brott, utan anmäla de faktiska förhållandena så snart en straffbar överträdelse

text: Det stod klart för såväl miljönämnden som Banverket och SVEDAB att villkoren i regeringens tillståndsbeslut inte var uppfyllda när Öresundsförbindelsen togs i drift. Som framgår av nyss nämnda bestämmelse och som även miljönämnden anfört i sitt remissvar, ankom det då på miljönämnden att göra en anmälan till polis- eller åklagarmyndigheten. Jag har således inget att erinra mot detta. Vad som dock kan ifrågasättas är om miljönämnden i beslutet den 22 maj 2000 och i sina kontakter med SVEDAB och Banverket borde ha varit tydligare. Det har av utredningen framkommit att SVEDAB och Banverket fått uppfattningen att föreläggandet den 22 maj 2000 ersatte regeringens beslut om fasadåtgärder till dess att dessa var vidtagna. Jag har stor förståelse för denna slutsats. Nämndens avsikt har emellertid inte varit att genom sitt beslut ersätta regeringsbeslutet. Detta borde klart ha framgått av beslutet. Genom ett tydligare agerande från miljönämndens sida hade förutsättningarna för ett idrifttagande av Öresundsförbindelsen stått klara för alla parter. SVEDAB och Banverket hade då kunnat planera sitt agerande utifrån detta.

text: Med den kritik som ligger i det sagda avslutar jag ärendet.