nyckelord:
Allmänna handlingar
Beslut

title: Kritik mot Västmanlands tingsrätt med anledning av handläggningen av en begäran om utlämnande av kopia av en allmän handling

text: AA framförde i en anmälan klagomål mot Västmanlands tingsrätt med anledning av hur en begäran från honom att erhålla en kopia av en allmän handling hade behandlats.

text: Av hans anmälan framgick att han den 26 februari 2008 i ett e-postmeddelande hade efterhört om tingsrätten kunde ”söka i diariet efter ett åtal som väcktes i mars eller april 2007, åtalet gällde grovt barnpornografibrott”. Morgonen därpå fick han svar från BB, registrator vid tingsrätten, att hon skickat förfrågan vidare till kanslisterna på brottmålskanslierna. Den 5 mars erhöll han ett nytt meddelande i vilket BB angav ”Hej, jag har skickat det här vidare till brottmålssekreterarna men inte fått något svar, så tyvärr.”.

text: Muntliga upplysningar hämtades in från BB och från chefsadministratören CC, se bifogade tjänsteanteckningar. Från tingsrätten inkom vidare bl.a. en träfflista från en sökning i tingsrättens datoriserade mål- och ärenderegister (Vera).

text: Av utredningen framgick bl.a. följande. Det e-postmeddelande som BB skrev till AA den 5 mars var avsett att förklara att tingsrätten, trots vissa efterforskningar, inte hade funnit någon handling som motsvarade AA:s beskrivning. Det går, enligt uppgift från tingsrätten, inte att söka på ”saken” i Vera. Däremot kan man begränsa sin sökning på ett antal andra sätt. De flesta brottmål, bland dem mål om barnpornografibrott, anges i Vera som ”övriga brottmål”. En sökning i Vera på alla ”övriga brottmål” som kommit in till Västmanlands tingsrätt mellan den 1 mars och den 30 april 2007 hade gett en träfflista på 262 mål. Denna träfflista hade därefter kunnat ”exporteras” till ett Excel-dokument, i vilket det varit möjligt att läsa även ”saken” – texten.

text: Jag konstaterar inledningsvis att tingsrätten har uppfattat AA:s e-postmeddelande som en begäran att få ut en allmän handling, nämligen stämningsansökan i det mål som han efterfrågade. Jag har ingen annan uppfattning i den frågan.

text: En begäran om att få en avskrift eller kopia av en allmän handling ska enligt

text: 2 kap. 13 § andra stycket tryckfrihetsförordningen

text: behandlas skyndsamt. Beslut i frågan

text: bör normalt fattas redan samma dag som framställningen har gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om en sådan fördröjning är nödvändig för att myndigheten ska kunna ta ställning till om den efterfrågade handlingen är allmän och offentlig. Ett visst dröjsmål är också ofrånkomligt om framställningen avser eller fordrar genomgång av ett omfattande material.

text: Som en allmän förutsättning för att en myndighet ska vara skyldig att tillhandagå allmänheten enligt dessa regler gäller, att den som önskar få del av en handling kan precisera vilken handling som avses eller i vart fall lämnar så detaljerade upplysningar om handlingen och dess innehåll, att myndigheten utan större svårighet kan identifiera den. Skulle en framställning om utfående av allmän handling vara alltför obestämd för att kunna besvaras, kan myndigheten emellertid inte nöja sig med att konstatera detta. I

text: 4 § förvaltningslagen (1986:223)

text: åläggs myndigheterna en allmän serviceplikt, som i denna typ av ärenden får anses innefatta krav på att myndigheten inte bara upplyser sökanden om att han ska lämna sådana uppgifter, att handlingen kan identifieras, utan också med anlitande av sina diarier och register etc. aktivt bistår honom eller henne. Däremot är myndigheten inte skyldig att bedriva arkivforskning eller att annars företa mera omfattande utredningsåtgärder (JO 1994/95 s. 571).

text: AA:s begäran avsåg ett åtal för grovt barnpornografibrott som skulle ha varit väckt i mars eller april 2007. Av

text: 4 § andra stycket förordningen (2001:639)

text: om registerföring m.m. vid allmänna domstolar med hjälp av automatiserad behandling följer att uppgifter om saken och andra liknande uppgifter i ett mål eller ärende inte får användas som sökbegrepp tillsammans med uppgifter om parter eller andra aktörer i ett mål eller ärende. Av detta torde följa att det är tillåtet med en sökning på uppgifter om saken i sig (se

text: RH 2007:33

text: ). En sådan sökning synes emellertid för närvarande inte vara möjlig att genomföra i Vera.

text: Av utredningen framgår dock att tingsrätten genom en sökning i Vera, begränsad till den angivna tiden och till den måltyp under vilket ett åtal om grovt barnpornografibrott borde ha registrerats (”övriga brottmål”), hade fått en träfflista omfattande 262 mål. Vidare framgår att det varit möjligt att, efter överföring till ett Excel-dokument, läsa den registrerade ”saken”-texten för dessa mål. En sådan sökning och genomläsning, som uppskattningsvis inte borde ha tagit mer än ett tiotal minuter att utföra, kan inte anses vara en så omfattande utredningsåtgärd att domstolen inte varit skyldig att företa den. Tingsrätten borde således, som CC har angett, ha gjort en sådan sökning.

text: Jag vill avslutningsvis erinra om bestämmelserna i

text: 15 kap. 6 § sekretesslagen (1980:100)

text: som föreskriver att om en viss befattningshavare vid myndigheten enligt arbetsordning eller särskilt beslut svarar för vården av en handling, ankommer det på honom att i första hand pröva frågan om handlingens utlämnande till enskild. I tveksamma fall ska han hänskjuta frågan till myndigheten, om det kan ske utan omgång. Vägrar han att lämna ut den begärda handlingen eller lämnar han ut den med ett förbehåll som inskränker sökandens rätt att yppa dess innehåll eller annars förfoga över den, ska han, om sökanden begär det, hänskjuta frågan till

text: myndigheten. Sökanden ska underrättas om att han kan begära detta och att beslut av myndigheten krävs för att ett avgörande ska kunna överklagas.

text: Regeln innebär att en sökande, som inte får ut den handling han eller hon begär, har rätt att av myndigheten få ett beslut som kan överklagas. Sökanden har rätt till ett sådant beslut oavsett vad skälet till att han inte får ut handlingen än må vara. Även om det skulle vara så att en efterfrågad handling helt enkelt inte finns hos myndigheten, har sökanden rätt till ett avslagsbeslut där denna motivering framgår (se JO 1995/96 s. 471).

text: Om den sökning som tingsrätten, enligt vad jag ovan redogjort för, borde ha företagit med anledning av AA:s begäran, inte gav någon träff borde tingsrätten således på ett tydligt sätt ha meddelat honom det. Vidare hade det ålegat tingsrätten att upplysa AA om att han hade rätt att begära ett motiverat beslut med överklagandehänvisning.

text: Ärendet avslutas med den kritik som ligger i det ovan sagda. – – –

text: Tjänsteanteckning 1

text: Vid telefonsamtal med CC, administrativ direktör vid Västmanlands tingsrätt, framkommer följande. Det är inte möjligt att söka på ”saken” i Vera. Det är däremot möjligt att göra andra begränsningar. I ett fall som det förevarande hade det t.ex. varit möjligt att göra en sökning på alla mål som inkommit mellan den 1 mars och den 30 april 2007 och registrerats som ”övriga brottmål”. En sådan sökning hade resulterat i en träfflista som sedan hade kunnat exporteras till ett Excel-dokument. I det dokumentet hade det blivit möjligt att läsa även ”saken”– texten. En sådan sökning hade inte krävt en alltför stor arbetsinsats. Att tingsrätten är skyldig att vidta liknande åtgärder framgår av ett avgörande från Hovrätten för Västra Sverige. Det avgörandet har diskuterats på tingsrätten och medarbetarna har informerats om dess innebörd.

text: Tjänsteanteckning 2

text: Vid telefonsamtal med BB, registrator vid Västmanlands tingsrätt, framkommer följande. Det meddelande hon skickade till AA den 5 mars 2008 ska inte förstås som att tingsrätten inte har försökt att efterkomma hans begäran utan som att tingsrätten inte hittade något åtal som motsvarade den beskrivning som han lämnade i sin begäran.

text: Hon uppger vidare att det inte är tekniskt möjligt att söka på ”saken” i tingsrättens mål- och ärenderegister. Måltillströmningen till tingsrätten är sådan att det skulle krävas en orimlig arbetsinsats att gå igenom alla mål som inletts under en så lång tidsperiod som två månader. Att ett åtal väcktes vid en viss tidpunkt är heller inte liktydigt med att målet inleddes vid tingsrätten vid samma tidpunkt. Det är exempelvis vanligt att det kommer in en begäran om att tingsrätten ska förordna en offentlig förvarare för den misstänkte långt före det att åtal väckts.

text: Av den anledningen ansåg BB att hon inte själv hade möjlighet att efterkomma AA:s begäran. Hon skickade därför förfrågan vidare till alla brottmålskanslister, men fick inget svar. Hon utgick då från att det inte fanns något mål vid tingsrätten som motsvarade anmälarens beskrivning.

text: Om den som begär att få en allmän handling så begär det, meddelas ett beslut med besvärshänvisning. Sådana beslut fattas av den domare som handlägger eller har handlagt målet. Om den domare som handlagt målet inte längre tjänstgör vid tingsrätten fattas beslutet av lagmannen.


avgjordAv: Cecilia Nordenfelt

publisher: Justitieombudsmannen

title: Anmälan mot Försäkringskassan angående lång handläggningstid av ett ärende om barnbidrag

org: jo

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan, som kom in till JO den 4 mars 2009, klagade AA, i egenskap av ombud för BB och CC, på långsam handläggning av ett ärende om barnbidrag. Han anförde i huvudsak att Försäkringskassan, trots påminnelser, inte fattat beslut om barnbidrag för barnet DD, trots att hon varit folkbokförd i Sverige sedan november 2005.

type: stycke

text: AA uppgav vidare att Försäkringskassan vägrat ge honom uppgift om vem som var handläggare av ärendet och att han, trots löfte om att bli uppringd, inte blivit kontaktad av Försäkringskassan.

text: Utredning

text: Sedan handlingar inhämtats och granskats remitterades anmälan till Försäkringskassan för yttrande. I sitt remissvar anförde Försäkringskassan, genom t.f. försäkringsdirektören EE, bl.a. följande.

text: Bakgrund

text: BB och CC har genom sitt ombud AA framfört kritik mot hand-läggningen av ett ärende om barnbidrag för DD – – –. Något barnbidrag har inte betalats ut för DD – – – och något beslut har inte meddelats trots att hon bott och varit folkbokförd hos sina föräldrar i Sverige sedan den 2 november 2005. De grundläggande förutsättningarna för att få svenskt barnbidrag kan sammanfattas enligt följande. Barn som bor i Sverige har rätt till barnbidrag enligt lagen (

text: ) om allmänna barnbidrag. Barnbidraget betalas ut från och med månaden efter barnets födelse, eller senare, till exempel om barnet flyttar till Sverige. Föräldrar som har gemensam rättslig vårdnad om sitt barn kan välja vem som ska få barnbidraget. Görs inget val betalas barnbidraget till mamman. Har en förälder ensam vårdnaden om barnet är det den föräldern som har rätt till barnbidraget. En förälder som i enlighet med förordning

text: (EEG) nr 1408/71

text: om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen omfattas av lagstiftningen i en annan medlemsstat är inte försäkrad för sådana förmåner enligt

text: socialförsäkringslagen (1999:799)

text: som motsvarar förmåner som avses i förordningen. Gäller detta mamman

text: till barnet måste föräldrarna, för att kunna få svenskt barnbidrag, välja pappan som mottagare till barnbidraget.

text: Utredning

text: Försäkringskassans interna utredning med anledning av JO:s begäran om yttrande visar följande.

text: Sammanställning av handläggningen av frågan om försäkringstillhörigheten för BB– – – Den 8 november 2005 inkom blanketten Uppgift för registrering (5456) till Försäkringskassans lokalkontor Rosengård (lk nr 1201). Av de uppgifter BB lämnat på blanketten framgår följande. Som datum för inresa till Sverige anges den 18 oktober 2005. Anledning till vistelsen i Sverige anges vara att hon är familjemedlem. Uppehållstillstånd finns för tiden 1 november 2005 - 1 november 2007. Folkbokförd i Sverige den 2 november 2005. Uppgifter om make saknas på blanketten. Uppgift finns om medföljande barn. Det finns inga uppgifter på blanketten om att BB arbetar i annat land. Försäkringskassan tar den 15 november 2005 ställning till att BB är omfattad av svensk socialförsäkring och hon registreras i sjukförsäkringsregistret. Den 21 november 2005 skickas blankett Uppgifter för försäkring till BB för att kunna ta ställning till om det finns rätt till någon förmån från Försäkringskassan. Den 17 januari 2006 kontaktas BB per telefon med anledning av att något svar inte hade inkommit. BB talar inte svenska och samtalet förs därför med sambon CC. Han uppger att han är föräldraledig och får föräldrapenning från Polen, samt att BB arbetar i Polen. Han informeras om att ärendet överförs till Försäkringskassans EUkontor i Malmö. Den 30 januari 2006 inkommer ny blankett Uppgift för registrering med bilagor, Uppgifter för försäkring, samt Förfrågan vid registrering till Försäkringskassans lokalkontor Erikslust (lk nr 1206). Av uppgifterna på blanketten Uppgift för registrering framgår följande. Som datum för inresa till Sverige anges den 2 november 2005. Anledning till vistelsen i Sverige anges vara att hon är familjemedlem. Vidare framgår att BB arbetar i Polen. Uppgift finns om att sambo CC följer med till Sverige. Av bilagan framgår att BB har den rättsliga vårdnaden om barnet. Vidare anges att hon inte har fått barnbidrag från något annat land samt att det inte heller har betalats föräldrapenning från något annat land för barnet. Båda bilagorna är undertecknade den 29 november 2005. Den 28 mars 2008 konstaterar enheten för EU-familjeförmåner att BB blivit felaktigt registrerad i svensk Försäkringskassa eftersom hon arbetar i Polen och därmed är försäkrad där enligt bestämmelser i förordning

text: (EEG) nr 1408/71

text: . Den 21 maj 2008 överlämnas handlingar till enheten för försäkringstillhörighet för ställningstagande till om det är rätt att hon är registrerad hos Försäkringskassan. Den 6 mars 2009 tas ställning till att BB är felaktigt registrerad hos Försäkringskassan varför registreringen annulleras. Brev med information om att det blivit fel och att hon inte omfattas av den svenska lagstiftningen i fråga om rätten till socialförsäkringsförmåner skickas till BB. Enheten för familjeförmåner meddelas genom kopia av journalanteckningar om det ändrade ställningstagandet till försäkringstillhörigheten.

text: Sammanställning av handläggningen av frågan om försäkringstillhörigheten för CC – – – Den 25 april 2006 inkommer blanketten Uppgifter för registrering samt som bilaga blanketten Uppgifter för försäkring till Försäkringskassans lokalkontor Erikslust. Handlingarna överlämnas till Försäkringskassans EU-kontor i Malmö, enheten för familjeförmåner. Av de uppgifter CC lämnat på blanketterna framgår följande. Som datum för inresa till Sverige uppges den 1 juli 2005. Anledning till vistelsen i Sverige är att han är aktivt arbetssökande läkare. Uppehållstillstånd finns för tiden 5 juli 2005 - 5 juli 2010. Folkbokförd i Sverige den 5 juli 2005. Uppgifter finns även

text: om medföljande sambo och barn. Handlingarna tillförs familjeförmånsärendet för BB. Den 6 mars 2009 finner handläggaren hos enheten för försäkringstillhörighet i Malmö att CC omfattas av svensk lagstiftning på grund av bosättning och arbete i Sverige från och med den 5 juli 2005. Meddelande om detta skickas till CC samt till enheten för familjeförmåner.

text: Sammanställning av handläggningen av ärendet om familjeförmåner för barnet DD – – – Den 11 april 2006 inkommer impuls från kontoret Erikslust att BB som bor i Sverige och arbetar i Polen har registrerats som försäkrad i Sverige. Handläggaren vid EU-kontoret skickar den 4 maj 2006 meddelande för ytterligare utredning om BB:s arbete i Polen. Samtidigt begärs intyg om hur länge och med vilket belopp barnbidrag har betalats i Polen som underlag för att bestämma storleken på eventuellt tilläggsbelopp från Sverige. Den 17 april 2007 sänds handlingar som inkommit för översättning. Handlingarna är inte ankomststämplade. Det konstateras samtidigt att hela familjen är i Sverige och att ärendet med den utgångspunkten ska kunna hanteras som ett nationellt ärende. Handläggaren bedömer att handlingarna behöver översättas innan beslut fattas i ärendet. Handlingarna återkommer från översättning den 19 april 2007. Översättningen visar att handlingarna är ett intyg om att någon ansökan om familjeförmåner i Polen inte har gjorts. Handläggaren konstaterar den 26 november 2007 att det saknas uppgift om båda föräldrarnas aktuella sysselsättningar och att det behövs kompletterande information för att kunna besluta i ärendet. Begäran om kompletterande uppgifter skickas till både BB och CC. Den 13 december 2007 inkommer intyg som visar att BB läst svenska 48 lektionstimmar våren 2006 och 93 lektionstimmar hösten 2007, samt ett polskt intyg som skickas för översättning. Den 14 december 2007 inkommer skrivelse från CC. I skrivelsen uppger CC bland annat att han har arbetat i Sverige sedan juli 2005 som läkare i eget företag och att han från och med den 1 februari 2007 arbetat inom Värnamos sjukvårdsområde där han har fast anställning. Han uppger också att han aldrig fått föräldrapenning eller motsvarande från Polen. Den 28 mars 2008 inkommer skrivelse från CC där han efterfrågar barnbidrag för dottern DD – – –. Handläggaren konstaterar den 21 maj 2008 vid genomgång av förutsättningarna för rätten till barnbidrag att BB inte uppfyllde villkoren för att vara försäkrad i Sverige eftersom hon arbetade i Polen. Eftersom registreringen som försäkrad därmed kunde antas vara felaktig lämnades impuls till enheten för försäkringstillhörighet för utredning om eventuell avregistrering. Handläggaren noterar vidare att BB är försäkrad i Polen och att CC är bosatt i Sverige från och med den 1 juli 2005, men ansåg att uppgifterna om när han började arbeta i Sverige var oklara. Uppgift fanns om att barnet DD var bosatt i Sverige från och med den 2 november 2005. Handläggaren noterar även att BB är registrerad som ensam vårdnadshavare för barnet i Försäkringskassans register. Handläggaren ansåg därmed att barnbidrag inte kunde betalas till BB eftersom hon var försäkrad i Polen och att förutsättningarna för att välja CC som bidragsmottagare inte var uppfyllda eftersom han inte var registrerad som vårdnadshavare för barnet. Den 13 augusti 2008 noteras att det ännu inte hade lämnats något besked från enheten för försäkringstillhörighet med anledning av impulsen om att registreringen av BB:s försäkringstillhörighet kunde vara felaktig. Handläggaren lämnar på nytt handlingar till enheten för försäkringstillhörighet för ställningstagande och noterar samtidigt att CC inte heller är registrerad som försäkrad i Sverige trots att han med tanke på uppgifterna om att han arbetar i Sverige borde vara det.

text: Fullmakt inkommer den 3 mars 2009 som visar att AA är ombud för makarna. Han begär att beslut om barnbidrag ska fattas omgående. Handläggaren lämnar begäran till enheten för försäkringstillhörighet om att ärendet ska prioriteras. Den 6 mars 2009 kommer från enheten för försäkringstillhörighet kopia av journalanteckningar där det framgår att det gjorts en ny bedömning av försäkringstillhörigheten som innebär att BB inte ska vara försäkrad i Sverige eftersom hon arbetar och är försäkrad i Polen. Uppgift lämnas även om att CC är försäkrad i Sverige sedan den 5 juli 2005. Beträffande rätten till barnbidrag och eventuella övriga familjeförmåner gör handläggaren bedömningen att Polen betraktas som primärt ansvarigt land under tiden augusti - november 2005 till följd av att barnet under den tiden var bosatt i Polen tillsammans med BB som arbetade där, och förhållandet att CC arbetade i Sverige. Sverige betraktas som sekundärt ansvarigt land för att betala familjeförmåner. Sverige blir primärt ansvarigt land för att betala familjeförmåner från och med december 2005 med utgångspunkt från att barnet flyttar till Sverige i november 2005. Handläggaren fann att det inte fanns någon rätt till barnbidrag från Sverige eftersom CC inte var registrerad som vårdnadshavare för barnet, och omständigheten att BB är försäkrad i Polen och därför inte kan vara bidragsmottagare enligt

text: 3 kap. 16 § socialförsäkringslagen

text: . Beslut om att inte betala ut barnbidrag för DD fattades den 13 mars 2009. BB har därefter genom sitt ombud begärt omprövning av beslutet. Begäran om omprövning kom till Försäkringskassan den 19 mars och har vidarebefordrats till omprövningsenheten i Halmstad den 2 april 2009. Därefter har genom ändring av folkbokföringsuppgifterna den 14 april 2009 tillkommit omständigheten att även CC blivit registrerad som vårdnadshavare för barnet.

text: Försäkringskassans slutsatser

text: Handläggningen av ett ärende ska enligt

text: 7 § förvaltningslagen (1986:223)

text: ske skyndsamt. Även om ärendet i detta fall varit förenat med uppgifter om vårdnad och försäkringstillhörighet som medfört behov av kompletterande utredning, får det konstateras att handläggningen inte följt kravet på skyndsamhet. Frågan om rätten till barnbidrag har i detta ärende behandlats sedan 2006 med inriktning på att få ett underlag för beslut. Ett formellt korrekt och överklagningsbart beslut om rätten till barnbidrag meddelades dock först i mars 2009. Den långa handläggningstiden är inte acceptabel och Försäkringskassan beklagar detta. Verksamheten vid enheterna för försäkringstillhörighet och enheten för familjeförmåner på det internationella kontoret i Malmö startade officiellt i juni 2008 i samband med etableringen av nationellt försäkringscenter i Visby (NFC Visby). Redan från hösten 2007 övertog det dåvarande EU-kontoret i Malmö successivt handläggningen av EU-familjeförmåner och försäkringstillhörighet från länen. Stora ärendevolymer, i kombination med att kontoret under en längre tid hade behov av nyrekrytering av personal, medförde hög arbetsbelastning och problem med prioritering och säkerställande av kvaliteten i handläggningen. Under åren 2005 och 2006 var det inte praxis i rutinerna att blanketten ”Uppgift för registrering” med uppgift om att det fanns barn kvar i landet som man hade lämnat togs som en impuls till ansökan om familjeförmåner. Den långa handläggningstiden beträffande frågan om försäkringstillhörighet för CC har därför i detta fall inte påverkat handläggningstiden för ärendet om familjeförmåner (barnbidrag). Då det gäller frågan om försäkringstillhörigheten för BB noteras att det funnits brister i hanteringen av impulser och bevakningar som bidragit till att förhållanden som initierades i maj 2008 först efter ny impuls i augusti 2008 och påminnelse i mars 2009 medförde ett avgörande ställningstagande som grund för beslut om barnbidraget. Det kan konstateras att man inte aktivt arbetat med de bevakningar som gjorts i familjeförmånsärendet vid bevakningstidpunkten. Detta är naturligtvis inte acceptabelt, men kan ses som en följd av den rådande arbetsbelastningen på kontoret och har på så sätt bidragit till att handläggningen av ärendet har fördröjts.

text: Berörda enheter får numera anses ha en mer utbildad, inarbetad och rutinerad personal. Dessutom har en prioriteringsordning vid hanteringen av försäkringstillhörighet införts för att undvika extremt långa handläggningstider i ärenden där personen väntar på en förmån. Även arbetssättet i familjeförmånsärenden kommer att ändras så att bevakningar ska handläggas inom cirka två veckor från bevakningstidpunkten. Anmälarna gavs tillfälle att yttra sig över remissvaret.

text: Enligt ett i ärendet ingivet personbevis utfärdat den 8 april 2009 för DD är båda föräldrarna vårdnadshavare sedan hon föddes.

text: Bedömning

text: Inledningsvis vill jag framhålla följande. JO:s huvuduppgift är att granska att myndigheter och andra som står under JO:s tillsyn följer lagar och andra författningar i sin verksamhet. Syftet med denna granskning är i första hand att undersöka om myndigheterna har handlat enligt de regler för förfarandet som gäller för dem. JO kan inte ändra eller upphäva ett beslut som t.ex. en domstol eller en försäkringskassa har fattat. Inte heller brukar JO ta ställning till om ett beslut är riktigt i sak. Mot bakgrund av den redovisade inriktningen av JO:s tillsynsverksamhet uppehåller jag mig inte vid Försäkringskassans materiella bedömning av ärendet. Min granskning avser i stället frågan om kassan från formell synpunkt har handlagt ärendet på ett korrekt sätt.

text: För en stor del av landets befolkning är socialförsäkringsersättning, som t.ex. barnbidrag, av avgörande betydelse för försörjningen. Det är därför mycket angeläget att Försäkringskassans handläggning av sådana ärenden sker effektivt och rättssäkert i enlighet med bestämmelserna i bl.a.

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: . Det innebär bl.a. att varje ärende där någon enskild är part ska handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts (

text: 7 § förvaltningslagen

text: Av utredningen framgår bl.a. följande. Barnet DD folkbokfördes i Sverige i november 2005. Hennes föräldrar modern BB och fadern CC blev också folkbokförda här under det året. I november 2005 inkom BB med uppgifter om registrering till Försäkringskassan, varefter kassan inom kort (den 15 november 2005) bedömde att hon skulle omfattas av det svenska socialförsäkringssystemet. I januari 2006 inkom BB med handlingar av vilka framgick att hon förvärvsarbetade i Polen, en omständighet som medförde att kassans tidigare bedömning i fråga om BB:s socialförsäkringstillhörighet var felaktig. Det dröjde dock till den 6 mars 2009 – dvs. drygt tre år – innan kassan på nytt tog ställning till denna fråga. Samma dag fattade kassan även beslut i fråga om CC skulle omfattas av svensk socialförsäkring. När Försäkringskassan kort tid därefter, den 13 mars 2009, fattade beslut i fråga om rätten till barnbidrag för DD, hade det gått mer än tre år från det att Försäkringskassan fått uppgift om att DD bosatt sig i Sverige.

text: Handläggningen av ärendena är häpnadsväckande. Tidsutdräkten för att handlägga ärendena om föräldrarnas socialförsäkringstillhörighet – som i sin tur givetvis har fördröjt beslutet i ärendet om barnbidrag – är oacceptabel. Handläggningen präglas av långa perioder av passivitet, vilket sammantaget medfört en kraftigt fördröjd

text: handläggningstid. Det inträffade tyder enligt min mening på stora brister i Försäkringskassans bevakningsrutiner, något som även framkom vid min inspektion av Försäkringskassans internationella kontor i Malmö den 29 september - 1 oktober 2009 (se JO:s dnr 4911-2009).

text: Jag vill tillägga att Försäkringskassan torde haft tillräckligt underlag för ett beslut om barnbidrag för DD redan i januari 2006. Om kassan då hade prövat frågan hade den, som det senare visade sig, felaktiga folkbokföringsuppgiften om vårdnaden uppdagats och kunnat rättas till. Detta skulle rimligen också ha påskyndat handläggningen av frågan om CC:s försäkringstillhörighet.

text: Beträffande AA:s klagomål om att handläggaren i ärendet på begäran inte tagit kontakt med honom nöjer jag mig med att erinra Försäkringskassan om myndigheternas serviceskyldighet enligt

text: 4 § förvaltningslagen

text: Ärendet avslutas med den allvarliga kritik som ligger i vad som ovan anförts.

type: avgorande


avgjordAv: Justitieombudsmannen Thomas Norling

title: Försäkringskassan får allvarlig kritik för att inte ha skickat beslut till den enskildes ombud i fyra omprövningsärenden; även fråga om bristande dokumentation

sammanfattning: Den som är part i ett ärende får, enligt 14 § första stycket förvaltningslagen (2017:900), som ombud eller biträde anlita någon som är lämplig för uppdraget. JO har i flera tidigare beslut påtalat att i de fall den försäkrade har anlitat ombud ska Försäkringskassan sända handlingarna i ärendet till ombudet och inte till den försäkrade. I det aktuella ärendet har Försäkringskassan i fyra ärenden skickat beslut enbart till de enskilda i stället för till deras ombud. Ärendena har hanterats av olika handläggare, vilket tyder på att det inte handlar om enstaka förbiseenden av enskilda handläggare utan att det finns brister på systemnivå hos Försäkringskassan. JO konstaterar att de åtgärder Försäkringskassan hittills har vidtagit uppenbarligen inte har varit tillräckliga för att se till att denna grundläggande fråga som är avgörande för den enskildes rättssäkerhet hanteras korrekt. JO uttalar vidare att kunskapen om innebörden av att en enskild har ett ombud måste finnas hos alla som handlägger ärenden inom Försäkringskassan. Det är därför inte tillräckligt att informations- och utbildningsinsatser genomförs enbart på en specifik avdelning eller enhet. Det är också av stor vikt att de system som används för handläggningen ger handläggarna goda förutsättningar att hantera ärenden på ett korrekt sätt. Försäkringskassan får allvarlig kritik för den bristfälliga hanteringen. JO förutsätter att myndigheten genomför alla åtgärder som kan behövas för att liknande brister inte ska återkomma och avser att följa upp Försäkringskassans arbete med detta. I beslutet får Försäkringskassan även kritik för att inte ha dokumenterat uppgifterna om hur ett beslut skickades på rätt sätt.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO klagade AA på att Försäkringskassan hade skickat beslut enbart till den enskilde och inte till henne som ombud i fem omprövningsärenden.

text: Utredning

text: Försäkringskassan anmodades att yttra sig över AA:s anmälan. I sitt remissvar anförde Försäkringskassan följande:

text: Utredning

text: Ärende gällande BB (omprövare CC) Den 30 december 2019 inkom begäran om omprövning av ett ärende gällande BB genom dennes ombud AA. Fullmakt där BB gav AA rätten att företräda hen och ta del av samtliga uppgifter i ärendet inkom den 8 januari 2020. Den 13 januari beviljade Försäkringskassan anstånd i ärendet med anledning av begärd förlängd tid för komplettering av uppgifter. Meddelande om anstånd skickades till AA. Anståndet beviljades till och med den 27 januari. Den 11 februari fattade omprövaren beslut i ärendet. Beslutet skickades till BB. I journalen framgår det felaktigt att beslutet skickades till AA. Den 14 februari ringde omprövaren till BB, med anledning av lämnat telefonmeddelande från BB dagen innan, och sade att beslutsbrevet hade skickats till hen istället för till ombudet. Den 14 februari skickades en kopia på beslutet till AA tillsammans med ett följebrev där det bads om ursäkt för tidigare felaktigt skickat beslutsbrev. Den 17 februari ringde enhetschef DD till AA då hen lämnat telefonmeddelande till enhetschef och önskat kontakt. Av telefonsamtalet framgick att AA inte hade fått beslutsbrevet och DD såg då till att det skickades på nytt. DD bad om ursäkt till AA för det inträffade.

text: Ärende gällande EE (omprövare FF) Den 6 december 2019 kom begäran om omprövning för EE in till Försäkringskassan genom ombud AA. Fullmakt bifogades, där det framgick att EE gav AA rätten att företräda hen och ta del av samtliga uppgifter i ärendet. Den 17 december skickades bekräftelse till AA att Försäkringskassan tagit emot begäran om omprövning. Den 28 januari 2020 fattade omprövaren beslut i ärendet. Av beslutet framgick felaktigt att ombudet begärt omprövning av tidigare beslut. Beslutet skickades till EE, vilket också noterades i journal. Den 30 januari ringde AA till omprövare med anledning av att beslut skickats till EE och inte till ombud. Omprövaren bad om ursäkt för misstaget och skickade beslutsbrev samma dag till ombudet AA.

text: Ärende gällande GG (omprövare HH) Den 13 december 2019 inkom begäran om omprövning gällande ett ärende för GG till Försäkringskassan genom ombud AA. Fullmakt bifogades. Av fullmakten framgick det att GG gav AA rätten att företräda hen och ta del av samtliga uppgifter i ärendet. Den 30 december skickades en bekräftelse till AA att Försäkringskassan tagit emot begäran. Den 31 januari 2020 fattade omprövaren beslut i ärendet. Beslutet skickades till GG. Den 12 februari ringde AA till omprövaren med anledning av att beslutet skickats till GG men inte till ombudet. Omprövaren bad om ursäkt för det inträffade och skickade beslutet till AA.

text: Ärende gällande JJ (omprövare KK) Den 31 januari 2020 inkom förvaltningsrättens dom gällande upphävande av beslut och återförvisning av målet till Försäkringskassan gällande ett ärende för JJ. Ärendet gällde ett beslut som hade fattats den 17 november 2017. Fullmakt där JJ gav AA rätten att företräda hen och ta del av samtliga uppgifter i ärendet inkom den 29 juni 2018. Den 5 februari 2020 fattade omprövaren beslut som skickades till JJ.

text: Ärende gällande LL (omprövare FF) Den 27 januari 2020 kom begäran om omprövning för LL in till Försäkringskassan genom ombud AA. Fullmakt bifogades, där det framgick att LL gav AA rätten att företräda hen och ta del av samtliga uppgifter i ärendet. Den 11 februari skickades en bekräftelse till AA att Försäkringskassan tagit emot begäran om omprövning. Den 26 februari fattade omprövaren beslut i ärendet. Av beslutet framgick felaktigt att ombudet begärt omprövning av tidigare beslut.

text: Beslutet skickades till AA, vilket också noterades i journal. Den 28 februari kontaktade AA enhetschef MM, då LL tagit del av beslutet och kontaktat ombudet AA, som inte fått något beslut. AA påpekade att omprövaren i annat ärende även angett att ombudet begärt omprövning. Enhetschefen bad om ursäkt för felaktighet i besluten men konstaterade att detta beslut skickats till ombudet. Den l mars meddelade AA via mail att beslut inte tagits emot. Den 2 mars meddelade AA via mail att beslutet kommit. Enhetschef MM svarade att LL kan ha tagit del av detta digitalt från ”mina sidor” medan det till ombudet skickades i pappersformat.

text: Försäkringskassans slutsatser

text: Försäkringskassan är medveten om att handlingarna i ett ärende som regel ska sändas till ombudet och inte till den som är part om hen har anlitat ett ombud. Det finns också rutiner och riktlinjer för hantering av brevutskick till parter med ombud. I fyra av ärendena ovan har beslutsbrevet felaktigt skickats hem till den som är part trots att hen haft ett ombud. Beslutsbreven skulle ha skickats till ombudet AA. I två av dessa ärenden har omprövaren observerat att det funnits ett ombud men av misstag skickat beslutet till fel person. I två ärenden har omprövaren inte uppmärksammat att ombud funnits. Försäkringskassan beklagar dessa brister i handläggningen. I ärendet gällande LL har beslutsbrevet skickats till ombudet. Försäkringskassans omprövningsenhet har sett över sina rutiner gällande brevutskick till parter med ombud. Det har resulterat i att information har gått ut till samtliga omprövare och handläggare hos omprövningsenheten gällande rutiner för utskick. Detta för att förtydliga att handlingar till parter med ombud skickas till ombudet. De omprövare som har varit aktuella i ärendena har fått personlig återkoppling från enhetschef. Det har även informerats om detta till samtliga team inom omprövningsverksamheten. Omprövaren och enhetschefen har bett ombudet om ursäkt för det inträffade.

text: AA gavs tillfälle att kommentera remissvaret.

text: Bedömning

text: , som ombud eller biträde anlita någon som är lämplig för uppdraget. Den som anlitar ombud ska dock medverka personligen om myndigheten begär det.

text: JO har i flera tidigare beslut påtalat att i de fall den försäkrade har anlitat ombud för att företräda honom eller henne hos Försäkringskassan ska myndigheten sända handlingarna i ärendet, t.ex. kommuniceringsbrev och beslut, till ombudet och inte till den försäkrade (se t.ex. JO:s två beslut den 17 januari 2020, dnr 5701-2018 och 6658-2018). Detta framgår även av Försäkringskassans Vägledning 2004:7, version 14, s. 25 och 29.

text: Av utredningen framgår att Försäkringskassan i omprövningsärenden avseende BB, EE, GG och JJ har skickat beslut direkt till den enskilde i stället för till AA som varit ombud för dem. Försäkringskassan har dock i sitt remissvar uppgett att beslutet avseende LL skickats till ombudet på ett korrekt sätt. Jag ser ingen

text: anledning att ifrågasätta Försäkringskassans uppgifter om detta. Försäkringskassan har alltså brustit i hanteringen i fyra av de fem ärendena.

text: Av utredningen framgår att de fyra omprövningsärendena har hanterats av fyra olika handläggare. Detta tyder på att det inte handlar om enstaka förbiseenden av enskilda handläggare utan att det finns brister på systemnivå hos myndigheten. Jag konstaterar att de åtgärder Försäkringskassan hittills har vidtagit uppenbarligen inte har varit tillräckliga för att se till att denna grundläggande fråga som är avgörande för den enskildes rättssäkerhet hanteras korrekt. Det är givetvis positivt att Försäkringskassan har vidtagit ytterligare åtgärder. Som jag tidigare har påpekat (se JO:s beslut den 20 november 2020, dnr

text: ) måste dock kunskapen om innebörden av att en enskild har ett ombud finnas hos alla som handlägger ärenden inom Försäkringskassan. Det är därför inte tillräckligt att informations- och utbildningsinsatser genomförs enbart på en specifik avdelning eller enhet. Det är också av stor vikt att de system som används för handläggningen ger handläggarna goda förutsättningar att hantera ärendena på ett korrekt sätt. Försäkringskassan förtjänar allvarlig kritik för den bristfälliga hanteringen. Jag förutsätter att myndigheten genomför alla åtgärder som kan behövas för att liknande brister inte ska återkomma och avser att följa upp Försäkringskassans arbete med detta.

text: Det framgår vidare av Försäkringskassans remissvar att det felaktigt angetts i journalanteckningar att beslutet i BB:s ärende skickades till ombudet. Jag vill med anledning av detta understryka att dokumentationen i ett ärende måste ske noggrant och korrekt. Försäkringskassan ska kritiseras för att inte ha dokumenterat uppgifterna om hur beslutet skickades på rätt sätt.

text: Ärendet avslutas.


title: Initiativärende mot en överförmyndarnämnd om handläggningen av ett förvaltarärende

text: I ett beslut den 18 juni 2009 anförde JO Nordenfelt följande.

text: Initiativet

text: Med anledning av en artikel i Svenska Dagbladet den 7 mars 2008 om Överförmyndarnämndens i Solna kommun handläggning av ett ärende om förvaltarskap beslutade jag att inleda en utredning. Av tidningsartikeln, som är skriven av AA (chef för Sankt Göransteamet för hemlösa inom Stockholms läns landsting), framgick att hennes team i november 2006 lämnade in en anmälan om behov av förvaltare för en svårt sjuk och hemlös man till överförmyndarnämnden. Eftersom det inte hände något, lämnade hon ett år senare in ytterligare en anmälan. Överförmyndaren ansökte då om förvaltare hos tingsrätten.

text: Utredning

text: Jag inhämtade och granskade överförmyndarnämndens akt avseende den person som artikeln handlar om (BB).

text: Överförmyndarnämnden anmodades därefter att yttra sig över vad som framförts i tidningsartikeln. I sitt svar anförde nämnden, genom ordföranden CC, bl.a. följande. – – –

text: Faktiska omständigheter

text: Samma dag som anmälan om behov av förvaltare för BB, [ – – – ] inkom till myndigheten den 29 november 2006 åtog sig AA, chef för Sankt Göransteamet för hemlösa inom Stockholms läns landsting, muntligt per telefon att förordnas som förvaltare för BB. Åtagandeblankett skickades per post samma dag till AA som aldrig återkom med vare sig ett skriftligt åtagande eller med besked på annat sätt. Överförmyndarnämnden har därefter aktivt arbetat för att hitta någon annan person som skulle kunna vara villig att åta sig uppdraget som förvaltare för BB utan att lyckas. Överförmyndarnämnden har försökt hitta någon person via Riksförbundet frivilliga samhällsarbetare, biståndsavdelningen (LSS) i Solna stad, andra överförmyndarkanslier i Stockholms län och via stadens handikappombudsman. Inte ens någon av de mest erfarna förvaltare som finns i Solna stad och som normalt åtar sig mer komplicerade ärenden var beredd att åta sig uppdraget som förvaltare för

text: BB. Tillfrågade personer har uttryckt en rädsla för sin egen säkerhet med anledning av att BB haft ett våldsbenäget beteende. Vidare har tillfrågade personer gett uttryck för att det skulle vara för svårt och komplicerat att kontakta och samarbeta med BB eftersom han uppgivits vara hemlös. Uppdraget skulle helt enkelt vara för omfattande och tidskrävande enligt tillfrågade personer. När anmälan om behov av förvaltare för BB framställdes interimistiskt till Överförmyndarnämnden den 28 november 2007 beslutade Överförmyndarnämnden att ansöka om förvaltare till tingsrätten utan förslag på förvaltare. Denna ansökan skickades in till tingsrätten i Solna den 3 december 2007. Detta förfarande att ansöka om förvaltare utan förslag på lämplig person har även Överförmyndarnämndens tillsynsmyndighet, Länsstyrelsen i Stockholms län, rekommenderat. Solna tingsrätt meddelade omgående Överförmyndarnämnden att man avsåg att tillfråga någon inom polismyndigheten som kunde tänka sig åta sig uppdraget som förvaltare för BB. När Solna tingsrätt inte heller lyckats med att hitta någon person som var villig att åta sig förvaltarskapet förelade Solna tingsrätt den 31 januari 2008 Överförmyndarnämnden i Solna att senast den 18 februari 2008 inkomma med förslag på en person som var villig att åta sig uppdraget som förvaltare för BB. Solna tingsrätt hänvisade i sitt föreläggande till att det enligt grunderna för lagstiftningen om förvaltare ankommer på Överförmyndarnämnden att rekrytera förvaltare. Det har framförts att nämnden borde anställa en förvaltare, något som nämndens ordförande med bestämdhet tillbakavisade som högst olämpligt. Överförmyndarnämnden meddelade Solna tingsrätt den 14 februari 2008 att DD åtagit sig uppdraget som förvaltare för BB och Solna tingsrätt förordnade henne som förvaltare interimistiskt den 22 februari 2008.

text: Överförmyndarnämndens bedömning

text: Inledningsvis kan Överförmyndarnämnden konstatera att alltsedan anmälan om behov av förvaltare inkom till myndigheten har den varit av uppfattningen att det förelegat ett behov av förvaltarskap. Som framgår enligt ovan har Överförmyndarnämnden arbetat aktivt med att på olika sätt hitta förslag på en lämplig förvaltare utan att lyckas initialt. Överförmyndarnämnden anser att detta sannolikt beror på det faktum att uppdraget är ett lekmannauppdrag med stort ideellt inslag och samtidigt mycket ansvar. Överförmyndarnämnden vill i detta sammanhang framhålla att det inte finns någon skyldighet för en person att åta sig uppdraget som god man eller förvaltare. Av denna anledning finns det därför inte heller någon möjlighet för Överförmyndarnämnden att tvinga någon att åta sig uppdraget som god man eller förvaltare. Överförmyndarnämnden anser också att det mot bakgrund av uppdragets svårighetsgrad inte heller skulle vara lämpligt att förestå en mindre erfaren person som förvaltare även om denna person skulle vilja. Vidare kan Överförmyndarnämnden konstatera att enligt

text: föräldrabalken

text: 11 kap. 7 §

text: får rätten besluta att anordna förvaltarskap för någon som befinner sig i en sådan situation som anges i

text: 11 kap. 4 §

text: och som är ur stånd att vårda sig eller sin egendom och det inte är tillräckligt att godmanskap anordnas eller att den enskilde på något annat mer ingripande sätt får hjälp. Enligt

text: fjärde stycket

text: samma lagrum framgår att rätten, när beslut om förvaltarskap meddelas, samtidigt ska förordna en förvaltare för uppdraget. Att något förslag på förvaltare inte fanns hade inte hindrat tingsrätten från att förordna en förvaltare då det inte finns någon lagstadgad skyldighet för Överförmyndarnämnden att inkomma med förslag på person. Överförmyndarnämnden hittade slutligen en mycket erfaren person som var villig att åta sig uppdraget som förvaltare för BB men det har inneburit att denna person har fler uppdrag än vad Överförmyndarnämnden generellt anser lämpligt. Överförmyndarnämnden vill också i sammanhanget framhålla att BB under den tid som anmälan om behov av förvaltare har varit aktuell hos Överförmyndarnämnden har varit känd både hos social- och omvårdnadsnämnden i Solna stad. BB har vid flera olika tillfällen erbjudits olika boenden och annan hjälp men alltid tackat nej eller avvikit frivilligt efter en tid. Enligt nuvarande reglering för förvaltarskapet kan inte heller en förvaltare tvinga en person vare sig att stanna på ett boende som denne erbjuds via socialtjänsten eller att mottaga erbjuden vård. Det är dock inte ovanligt att andra myndigheter tror att så är fallet, vilket ofta gör det än svårare att få någon

text: att åta sig uppdraget. Förvaltaren/gode mannen vet själv att tvångsåtgärder inte är möjliga och drar sig då för att ta på sig uppdrag där förväntningarna från myndigheter redan från början är orealistiska. Överförmyndarnämnden kan ha förståelse för uppfattningen att handläggningen av aktuellt ärende har dragit ut på tiden och, vilket redovisats ovan har berott på svårigheter med att finna en lämplig ställföreträdare. Överförmyndarnämnden beklagar förstås detta. Vad gäller Överförmyndarnämndens handläggningsrutiner för ansökan respektive anmälan om behov av god man/förvaltare kan följande anföras. Överförmyndarnämnden har de senaste åren arbetat systematiskt med att säkerställa att verksamheten på Överförmyndarnämndens kansli skall vara en rättssäker och väl fungerande myndighet. Bland annat har den juridiska kompetensen stärkts, kompetensnivån på kansliets handläggare har också stärkts genom medverkan i olika utbildningar, en mängd riktlinjer för olika ärenden har antagits av nämnden liksom en intern kontrollplan. Vidare har nämnden en tydlig och genomarbetad delegationsordning för sin verksamhet. Förstärkningarna av Överförmyndarnämndens verksamhet har fortsatt även under 2007. Överförmyndarkansliets arbetssätt och rutiner har under 2007 analyserats med hjälp av Lean Concepts-metodiken (värdeflödeskartläggning). Syftet med detta har varit att på ett bättre sätt utnyttja och effektivisera redan befintliga resurser så att handläggningstiderna minskar. Under 2008 kommer uppföljning av de handlingsplaner för verksamheten som upprättats med hjälp av Lean Concepts metodiken att ske. Avslutningsvis kan Överförmyndarnämnden konstatera att handläggningstiden i ett normalt förekommande ärende aldrig riskerar att dra ut på tiden som skett i aktuellt ärende om myndighetens arbetssätt och rutiner tillämpas på rätt sätt. Det är inte heller bra när en annan myndighet framställer krav som inte ens uppfattas vara förenliga med lag.[ – – – ] I övrigt avser inte Överförmyndarnämnden att kommentera ovan nämnd artikel dels då denna innehåller felaktigheter i sak, dels då den är allt för spekulativ. Därmed anser sig Överförmyndarnämnden ha redogjort för ärendet och dess handläggning.

text: Bedömning

text: Enligt

text: 11 kap. 7 § föräldrabalken

text: (FB) prövas ansökningar om förvaltarskap av rätten. Enligt denna bestämmelse ska rätten, när den meddelar ett beslut om att anordna förvaltarskap samtidigt förordna en förvaltare att utföra uppdraget. Ansökan om förordnande av förvaltare får enligt

text: 11 kap. 15 §

text: FB göras av bl.a. överförmyndaren, den som ansökningen avser eller dennes närmaste släktingar. Av

text: 11 kap. 16 §

text: FB framgår att det är rätten som har utredningsansvaret i ärenden om förvaltarskap och som har att ta in yttranden samt det underlag som behövs för att kunna ta ställning i ärendet. Enligt

text: 19 kap. 2 § första stycket

text: FB ska vad som är föreskrivet om överförmyndaren även gälla överförmyndarnämnd.

text: Överförmyndaren kan få information från flera olika håll om att en person är i behov av förvaltare. Bl.a. har socialnämnden en skyldighet att göra anmälan härom enligt

text: 5 kap. 3 § socialtjänstförordningen (2001:937)

text: . När överförmyndaren får sådan information ska en utredning göras i fråga om huruvida det finns grund att ansöka om förvaltarskap hos tingsrätten. När överförmyndaren får reda på att förvaltarskap behövs eller inte längre behövs ska överförmyndaren enligt bestämmelsen i

text: 5 § förmynderskapsförordningen (1995:379)

text: hos rätten ansöka om anordnande eller upphörande av ställföreträdarskapet.

text: Frågan om handläggningen av ansökningar om bl.a. förvaltare som ges in till överförmyndaren och inte till tingsrätten har tidigare varit föremål för JO:s prövning. Från JO:s sida har framhållits att en överförmyndare som får in t.ex. en

text: ansökan om förvaltare snarast bör sända över ansökningen, eventuellt tillsammans med ett eget yttrande i saken, till tingsrätten (se

text: JO 2002/03 s. 417

text: och 2005/06 s. 422).

text: Jag har också i ett beslut från den 15 maj 2008 i ärende med dnr 3903-2006 (Gävleärendet) uttalat bl.a. följande.

text: En överförmyndare som väljer att lämna över en ansökan om ställföreträdare till tingsrätten med hänvisning till att den får anses vara felsänd utan att bifoga något yttrande kan enligt min mening inte kritiseras. Däremot får överförmyndaren i ett sådant fall räkna med att tingsrätten kommer att begära in ett yttrande i saken enligt

text: 11 kap. 16 § andra stycket

text: FB. Överförmyndaren är enligt

text: 11 kap. 16 § fjärde stycket

text: FB skyldig att yttra sig till domstolen. Den skyldigheten måste anses innefatta att även lämna förslag på god man eller förvaltare. I sistnämnda del är viktigt att hålla i minnet att överförmyndaren förordnar ett stort antal ställföreträdare, särskilt gode män, utan att tingsrätten över huvud taget involveras, se 11 kap. 1–3 §§, 4 § sista stycket och 7 § sista stycket FB. Överförmyndaren ansvarar också för tillsynen över samtliga ställföreträdare, se

text: 16 kap. 1 §

text: FB. Det är inte lyckat att tingsrätten i det läget bygger upp en separat rekryteringsorganisation för vissa av dessa ärenden, och något sådant skulle inte heller ligga i linje med det pågående reformarbetet inom domstolarna. Härtill kommer att överförmyndaren med sin kommunala förankring och lokalkännedom rimligen bör ha betydligt större möjligheter än tingsrätten att hitta lämpliga ställföreträdare och att göra den referenstagning och annan kontroll som bör föregå ett förordnande. Jag konstaterar först att det redan tidigt under ärendets handläggning hos överförmyndarnämnden stod klart att BB var i stort behov av en förvaltare. Det visade sig emellertid – av orsaker som var relaterade till BB:s person – svårt att hitta en lämplig ställföreträdare. Ingen kritik kan riktas mot de insatser nämnden gjorde för att försöka lösa problemet. I linje med vad jag anförde i Gävleärendet borde nämnden emellertid ha ansökt hos tingsrätten om en förvaltare för BB så snart det stod klart att en ansökan enligt

text: 11 kap. 15 §

text: FB behövdes trots att ställföreträdarfrågan inte var löst. För sin försummelse härvidlag kan nämnden inte undgå kritik.

text: Detta ärende illustrerar på ett ovanligt tydligt sätt att det finns fall där det är praktiskt taget omöjligt att hitta en lekman som kan och vill åta sig uppdraget som ställföreträdare. Frågan kan naturligtvis inte lämnas där. Jag vill här erinra om att kommunen har det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp de behöver (

text: 2 kap. 2 § socialtjänstlagen

text: Olika sätt att lösa problemet har diskuterats. I utredningen Förmyndare, gode män och förvaltare (

text: SOU 2004:112, s. 796

text: ) behandlades frågan om s.k. förvaltarenheter som några kommuner hade infört. Vid sådana förvaltarenheter finns anställda kommunala tjänstemän som bland sina arbetsuppgifter har att åta sig ställföreträdaruppdrag i särskilt komplicerade ärenden. Utredningen ställde sig i princip positiv till den ordningen med vissa reservationer – särskilt måste beaktas att en förvaltarenhet inte får vara knuten till överförmyndaren då en kommunal nämnd inte får utöva tillsyn över en verksamhet som den själv bedriver (

text: 3 kap. 5 § andra stycket kommunallagen

text: [1991:900]) och att enheten, med hänsyn till risk för intressekonflikter, måste arbeta skilt från socialtjänsten. Utredaren fann att ett anordnande av förvaltarenheter inte krävde någon särskild lagstiftning, och något

text: förslag lades inte heller fram i den delen. För egen del vill jag tillägga att det naturligtvis inte finns något som hindrar en mindre organisation, där det i någon enstaka tjänstemans arbetsuppgifter ingår att åta sig ställföreträdaruppdrag.

text: Det sagda innebär att de kommunala tjänstemän som inom ramen för sin anställning åtar sig ställföreträdaruppdrag får – på samma sätt som andra ställföreträdare – sitt uppdrag personligen enligt

text: föräldrabalkens

text: bestämmelser. För den kommunala tjänstemannen gäller enligt min mening vid sidan av

text: föräldrabalkens

text: regler även, som jag framhåller i ett annat beslut i dag (dnr 1550- 2009),

text: förvaltningslagens (1986:223)

text: bestämmelser om service och tillgänglighet.

text: De kommuner, som försökt lösa ställföreträdarfrågan i särskilt komplicerade ärenden, t.ex. på här antytt sätt, utgör enligt min mening efterföljansvärda exempel. Det finns ett – sannolikt – stort behov av professionella ställföreträdare som kan ta sig an ärenden där det i princip annars är omöjligt att finna en lämplig person för uppdraget. Det behovet framstår som mycket tydligt i detta ärende.

text: Ärendet avslutas.

text: Jag finner anledning att skicka en kopia av detta beslut till Justitiedepartementet samt till riksdagens civilutskott och socialutskott för kännedom.


avgjordAv: Mats Melin

nyckelord:
Beslut
Beslutsmotivering, utformning av beslut
Rättelse

title: Kritik mot en rådman vid Vänersborgs tingsrätt med anledning av att parternas namn var felaktigt angivna i ett beslut

text: AA framförde i en anmälan, som kom in till JO i mars 2010, klagomål mot Vänersborgs tingsrätt med anledning av att parternas namn var felaktigt angivna i tingsrättens slutliga beslut i ett utmätningsärende.

text: Handlingar i tingsrättens ärende Ä 3327-09 begärdes in och granskades. Av dessa framgick bl.a. att ett sammanträde hölls den 18 december 2009 och att tingsrätten därefter meddelade slutligt beslut den 23 december. Det slutliga beslutet togs in i sammanträdesprotokollet. I en tjänsteanteckning daterad den 28 december angavs att Kronofogdemyndigheten kontaktat tingsrätten och påtalat att parternas namn hade förväxlats med andra personers namn i bl.a. skälen för det slutliga beslutet. Kronofogdemyndigheten underrättades om att ett eventuellt beslut om rättelse skulle komma att fattas först då rådmannen BB, som meddelat beslutet i ärendet, kom tillbaka från julledighet. Något beslut om rättelse syntes inte ha fattats.

text: BB lämnade muntliga upplysningar enligt följande. Han beklagar att fel namn på grund av bristande noggrannhet angetts på några ställen i det aktuella protokollet. De personer som oriktigt angetts i protokollet var parter i ett annat utmätningsärende i vilket sammanträde hölls samma dag som i det förevarande ärendet. Eftersom omständigheterna i de båda ärendena var i princip identiska och parterna företräddes av samma ombud, utgår han från att de angivna namnen inte var obekanta för parterna i aktuellt ärende och att de måste ha insett att det var fråga om rena felskrivningar. Han återgick i tjänst efter julledighet den 11 januari 2010 och någon gång under följande vecka informerades han av en tingsnotarie om att tingsrätten hade kontaktats angående felaktiga namnangivelser i protokollet. Han känner dock inte till att det upprättades en tjänsteanteckning. På särskild fråga upplyste notarien honom om att det inte var fråga om felaktigheter i protokollshuvudet eller i slutet för det slutliga beslutet. Med hänsyn härtill, och då det för parterna i ärendet måste ha varit uppenbart att det var fråga om rena felskrivningar, gjorde han bedömningen att det inte förelåg behov av rättelse.

text: Jag har inte funnit tillräckliga skäl att inhämta ett skriftligt yttrande från tingsrätten men det som kommit fram föranleder följande uttalande från min sida.

text: Av utredningen framgår att fel namn angetts på flera ställen i skälen för beslutet och att anledningen till detta var att det skedde en sammanblandning av parterna i aktuellt ärende med parterna i ett annat ärende. Jag vill med anledning härav erinra om vikten av noggrannhet vid utformningen av domar och beslut.

text: Vidare framgår att BB uppmärksammades på felskrivningarna och att han bedömde att det inte förelåg behov av rättelse.

text: Av

text: 17 kap. 15 § första stycket rättegångsbalken

text: framgår att rätten får besluta om rättelse om rätten finner att en dom eller ett beslut innehåller någon uppenbar oriktighet till följd av rättens eller någon annans skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende. Enligt tredje stycket samma lagrum ska parterna innan ett sådant beslut fattas ha fått tillfälle att yttra sig om det inte är uppenbart obehövligt.

text: Om rätten uppmärksammas på att ett avgörande innehåller sådana uppenbara felskrivningar som det är fråga om i det aktuella fallet bör rätten, enligt min mening, besluta om rättelse även om rätt namn angetts i det s.k. huvudet och i avgörandets slut.

text: Med den kritik som ligger i vad jag nu har uttalat avslutas ärendet.


nyckelord:
Objektivitet, opartiskhet, saklighet
Umgänge
Vårdnad

title: En relationsvåldshandläggare vid socialförvaltningen i Järfälla kommun får kritik för att han bl.a. upprättat en skrivelse till den ena partens ombud i ett mål som gällde bl.a. umgänge med barn och för att han gett in en skrivelse direkt till domstolen

sammanfattning: Under en pågående tvist i en domstol som rörde bl.a. umgänge med barn upprättade en relationsvåldshandläggare en skrivelse till moderns ombud och lämnade in ytterligare en skrivelse direkt till domstolen. I bl.a. ett mejl till moderns ombud uppmanade relationsvåldshandläggaren modern att använda ett av barnens assistenters säkerhet som ett argument mot umgänge. Företrädare för det allmänna ska i sin verksamhet iaktta regeringsformens krav på saklighet och opartiskhet (objektivitetsprincipen). JO uttalar att det i och för sig inte finns något formellt hinder mot att t.ex. en handläggare vid socialtjänsten på begäran av en enskild skriver ett intyg om den enskildes kontakter med socialtjänsten. Det är viktigt att den som skriver ett sådant intyg endast uttalar sig om omständigheter som han eller hon har tillräcklig kännedom om. Som regel ska en sådan skrivelse endast innehålla en redovisning av faktiska förhållanden, och inte några värderingar eller bedömningar. När det gäller mål om vårdnad, boende och umgänge har socialnämnden dock lagreglerade uppgifter när det gäller att lämna upplysningar till domstolen. Det är därför viktigt att stor försiktighet iakttas när uppgifter lämnas vid sidan av de bestämmelserna. När det pågår en tvist mellan föräldrarna om vårdnad m.m. finns det skäl att vara särskilt återhållsam med att skriva yttranden på begäran av den ena föräldern eftersom det finns en risk för att nämnden uppfattas som partisk. I detta fall upprättade relationsvåldshandläggaren skrivelserna för att modern skulle använda dem i tvisten vid domstolen. Det måste ha stått klart för handläggaren att syftet med att skrivelserna skulle användas i domstolen var att påverka domstolens ställningstagande i frågan om fadern skulle ha umgänge med parternas barn. Redan omständigheten att handläggaren upprättade skrivelserna innebar enligt JO en risk för att fadern skulle kunna uppfatta nämnden som partisk. För att inte riskera att påverka förtroendet för socialtjänstens verksamhet borde handläggaren över huvud taget inte ha upprättat skrivelserna. Innehållet i skrivelserna gav fadern ytterligare skäl att ifrågasätta socialtjänstens objektivitet. Relationsvåldshandläggaren kritiseras för att han upprättade skrivelserna och för hur han utformade dem. Han kritiseras även för hur han uttalade sig i ett mejl till moderns ombud.

text: Bakgrund

text: AA och BB har tre barn tillsammans. I augusti 2016 flyttade BB och barnen till ett s.k. skyddat boende genom en insats från socialtjänsten. Ett mål om vårdnad, boende och umgänge med barnen inleddes därefter vid Attunda tingsrätt. Tingsrätten hämtade in upplysningar enligt

text: 6 kap. 20 § föräldrabalken

text: (FB) från socialtjänsten i Järfälla och Upplands-Bro kommuner. I december 2016 beslutade tingsrätten interimistiskt om visst umgänge mellan barnen och AA i närvaro av umgängesstöd.

text: I en skrivelse benämnd ”Intyg om insats för BB […]”, upprättad den 9 december 2016 av relationsvåldshandläggaren CC vid socialförvaltningen stod det bl.a. följande

text: BB bor på skyddat boende sedan 2016-09-16. Detta på grund av att hon utsatts för våld från sin make. Under utredningen har det framkommit att BB utsatts för framförallt fysiskt och psykiskt samt sexuellt våld. Socialstyrelsen rekommenderar att socialtjänsten använder riskbedömningsinstrumentet FREDA som består av 20 frågor varav 19 ingår i en farlighetsbedömning. FREDA Farlighetsbedömning består av fyra olika nivåer och BB hamnar på den högsta farlighetsnivån ”Mycket allvarlig fara råder”. Undertecknads bedömning är att det psykiska våldet är det som skadar en våldsutsatt person i högre grad. Detta på grund av att våldet ständigt är närvarande och det är mycket svårare att värja sig emot. Detta gäller också för BB även om det fysiska våldet hon tillfogats har gett henne fysiska skador. Efter att hon har flyttat till ett skyddat boende har BB:s psykiska mående blivit bättre. BB har uppgett att barnen har varit närvarande vid våldet. Hon har berättat att […] gått emellan och försökt avstyra föräldrarnas bråk och våld vid flera tillfällen samt skyddat BB genom att inte lämna henne ensam. Socialtjänsten gör löpande skyddsbedömningar för personer som utsatts för våld i nära relationer. Undertecknads samlade bedömning är att BB har behov av ett fortsatt skyddat boende då det fortfarande finns en risk att hon ska utsättas för våld.

text: Den 3 februari 2017 gav samma relationsvåldshandläggare in en skrivelse till tingsrätten. Skrivelsen, som var daterad den 3 februari 2017 och undertecknad av relationsvåldshandläggaren CC, hade följande lydelse:

text: Undertecknad arbetar som relationsvåldshandläggare på socialtjänsten i Järfälla. Denna del av socialtjänsten riktar sig till vuxna personer som är utsatta för relationsvåld och behöver få sitt skyddsbehov utrett. BB kom i kontakt med undertecknad i samband med att en utredning på barnenheten inleddes och ett första möte ägde rum 2016-09-16. Undertecknad bedömde utifrån hennes berättelse att hon hade behov av att placera på en kvinnojour då hon utsatts för våld av sin make. Av den FREDA utredning som gjorts framkommer det att BB har utsatts för fysiskt våld i form av slag med öppen och stängd hand på kroppen, armar, ben och huvud så att blåmärken och blödningar uppstått. BB har också blivit utsatt för kvävningsförsök. BB har även utsatts för psykiskt våld i form av hot, verbala kränkningar och kontroll som består i kontroll av sociala kontakter med vänner och släktingar, begränsningar i telefonsamtal med mera. Hon har också utsatts för sexuellt våld där hon tvingats till samlag. Enligt FREDA farlighetsbedömning kommer BB på den högsta farlighetsnivån ”Mycket allvarlig fara råder”. Undertecknads bedömning är att BB är trovärdig i sin

text: berättelse och hon har ett fortsatt skyddsbehov och kommer därför att vara fortsatt placerad på kvinnojour. Attunda tingsrätt har beslutat om umgänge med umgängesstöd mellan barnen och deras far. BB har uttryckt en rädsla av att barnen kan avslöja var de bor om ett umgänge sker. Utifrån det som BB berättat befinner hon sig i en mycket utsatt situation. Om hon på något sätt kommer i kontakt med barnens far finns det en risk att barnen avslöjar var de bor vilket kan leda till att våldet mot BB fortgår. Om hennes boende avslöjas kommer socialtjänsten behöva omplacera BB till ett annat boende.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO klagade AA på socialförvaltningen i Järfälla kommun. Han uppgav bl.a. följande: Relationsvåldshandläggaren skickade vid två tillfällen skrivelser till domstolen utan att rätten hade begärt det. Han fick inte bemöta anklagelserna som riktades mot honom i skrivelserna. Handläggaren var inte objektiv, utan försökte påverka hans rätt till umgänge med sina barn.

text: Utredning

text: JO begärde att Socialnämnden i Järfälla kommun skulle yttra sig över det som AA hade anfört i sin anmälan.

text: I ett remissvar anförde nämnden bl.a. följande:

text: Familjerättens handläggning i ärendet

text: Järfälla och Upplands-Bro kommuns familjerätt sammanställde på uppdrag av Attunda tingsrätt ett yttrande enligt 6 kap. 20 §, andra stycket

text: föräldrabalken

text: , en så kallad snabbupplysning vilken avslutades 2016-12-07. Snabbupplysningen innehöll en redovisning av familjemedlemmarnas förekomst i Järfällas socialregister samt redogörelser för samtal med kvinnan, mannen samt ett av barnen. I snabbupplysningen finns uppgifter om att kvinnan och barnen vid tillfället uppehöll sig på skyddat boende samt uppgifter från kvinnan och ett av barnen om att våld utövats mot kvinnan av mannen. Attunda tingsrätt beslutade vid muntlig förhandling 2016-12-12 om interimistiskt umgängesstöd för barnen enligt

text: 6 kap. 20 § föräldrabalken

text: Vuxenenhetens handläggning i ärendet

text: Kvinnan aktualiserades på Järfällas Vuxenenhet 2016-09-15 och dagen efter placerades hon på ett skyddat boende dit hon valde att ta med sina barn, handläggare i relationsvåldsärendet var [. . .]. De av Socialstyrelsen framtagna och rekommenderade bedömningsmetoderna ”FREDA-beskrivning” och ”FREDA-farlighetsbedömning” har använts i relationsvåldsärendet för att ge en närmre beskrivning av våldets karaktär och omfattningen av våldet samt för att skapa en bild av risken för fortsatt våld och dödligt våld. Kvinnans advokat ber 2016-10-28 att handläggaren skriver ett intyg om de insatser som vuxenenheten tillhandahåller för dennes klient. Handläggaren skickar detta intyg till kvinnans advokat 2016-12-09. Kvinnan ber handläggaren 2017-02-01 att skriva ett intyg till tingsrätten om att det är olämpligt för barnen att träffa sin far. Handläggaren meddelar att han kan skriva ett intyg om att det finns risk att barnen röjer barnens och moderns vistelseadress vid umgänget. Intyget skickas till Attunda tingsrätt 2017-02-03 och är det intyg som bifogats av AA i dennes JO-anmälan.

text: Analys

text: Kritiken som riktas mot handläggaren av AA är att denne visat bristande objektivitet i sina yttranden, att denne kommit med ogrundade anklagelser om våld samt att handläggaren ska ha kränkt barnens och AA:s rättigheter att träffa varandra. AA påpekar också i sin anmälan att handläggarens bedömningsmetoder är under all kritik och att handläggaren har yttrat sig till tingsrätten utan att de gett honom uppdraget att yttra sig. Relationsvåldshandläggares primära uppdrag är att hjälpa drabbade personer att bli fria från våld. Det finns i uppdraget inget formellt ansvar att höra den eventuelle våldsutövaren. Det som görs inom ramen för uppdraget är en trovärdighetsbedömning av den förmodat utsattes berättelse och kravet på objektivitet är i förhållande till brukaren, det vill säga den förmodat våldsutsatta. I det yttrande som handläggaren skickat till Attunda tingsrätt, daterat 2017-02-03 sker en beskrivning av det våld som redovisats vid användandet av FREDAbedömningsinstrument. Handläggaren uppger i möte med utredare att denne borde varit tydligare med att denna beskrivning är grundad på utsagor även om dessa bedömts som trovärdiga. Bedömningsmetoden relationsvåldshandläggaren använt sig av ”FREDA” är framtagen av och rekommenderad av Socialstyrelsen. Varken i det första yttrandet som ställdes till kvinnans advokat eller i det andra som skickades till Attunda tingsrätt görs några rekommendationer om att umgänge inte bör ske. Däremot påtalas risken för vad ett fortsatt umgänge skulle kunna leda till. Slutligen så stämmer det att handläggaren yttrat sig till tingsrätten utan att ha fått uppdraget av rätten att yttra sig. I ärenden gällande vårdnad, boende och umgänge är det Järfälla- och Upplands- Bros familjerätts uppdrag att sammanställa och tillhandahålla den information som kan vara av betydelse för rättens beslut. Det bedöms därför som viktigt att information till rätten går via denna instans. Genomgången av ärendet har visat att det finns behov av att tydliggöra förvaltningens rutiner kring yttranden och intyg för att underlätta för handläggare som ofta hamnar i situationer där intyg efterfrågas. Ett arbete kommer att inledas med syfte att ge tydliga svar på i vilka situationer intyg ska skrivas, vem som skriver dem och vart dessa ska skickas.

text: AA kommenterade remissvaret och uppgav bl.a. följande: I februari 2017 hade relationsvåldshandläggaren kontakt med BB:s ombud och gav förslag på vad hon skulle anföra för att något umgänge mellan barnen och AA inte skulle komma till stånd.

text: AA bifogade några mejl som CC hade skickat till BB:s ombud i februari 2017. I ett mejl stod det bl.a. följande:

text: När det gäller umgänget: BB har sagt att det måste vara en assistent med. Då de som är anställda också är personer som bor på hennes boende finns det ju en ökad risk att boendet avslöjas. Jag har bett henne att prata med [assistansbolaget: JO:s anmärkning] eftersom det också gäller deras anställdas säkerhet. Jag tror att det kan bli svårt att garantera säkerheten för dem eftersom han redan har ringt en av assistenterna. När det gäller de två andra barnen kan de så klart vägra följa med och då kan inte umgängesstödet göra så mycket mer än att försöka. Får inte umgängesstödet med dem så går det inte att genomföra.

text: I ett annat mejl uttryckte CC bl.a. följande:

text: Om du får använda assistenternas säkerhet som ett argument så gör det. Men det är bara spekulationer från min sida. Jag håller med om att han går väldigt långt i sitt våld mot BB. Jag har faktiskt aldrig stött på det tidigare.

text: JO begärde att socialnämnden även skulle yttra sig över det som AA hade anfört i sitt yttrande över nämndens remissvar.

text: Bakgrund

text: l: AA riktar kritik angående ett besök socialtjänsten gjort hos AA:s dotter där relationsvåldshandläggaren redogjort för vilka olika typer av vårdnad som finns. Då dottern efter detta möte uttalat i familjerättens snabbyttrande att hon vill att modern ska få ensam vårdnad verkar AA dra slutsatsen att detta skulle bero på att relationsvåldshandläggaren har påverkat dottern till detta. 2: AA kritiserar det yttrande som relationsvåldshandläggare skickat till Attunda tingsrätt daterat 2017-02-03. 3: Relationsvåldshandläggaren ska ha gett förslag till moderns ombud på vad denne ska peka på för omständigheter för att undvika att umgänge ska komma till stånd. 4: Relationsvåldshandläggaren kritiseras för att denne i alltför stor utsträckning företrätt modern och ”verkat för” att inget umgänge skall ske mellan AA och hans barn. 5: Slutligen kritiseras också socialtjänsten för att de använder bedömningsinstrumentet ”FREDA” vid förmodat våld i nära relationer.

text: Analys

text: Kritiken att AA:s dotter skulle ha blivit påverkad av relationsvåldshandläggaren avseende sina åsikter om boende och umgänge anser socialförvaltningen är obefogad. I tjänsteanteckningar framgår att flera handläggare var närvarande vid aktuellt besök på det skyddade boendet och att relationsvåldshandläggaren förklarat vad de olika typerna av vårdnad innebär. Socialtjänsten har i enlighet med

text: socialtjänstlagen

text: och barnkonventionen en skyldighet att informera barn och ungdomar om deras rättigheter och låta dem komma till tals. Angående relationsvåldshandläggarens kontakter med moderns ombud avseende frågor om umgänge anser socialförvaltningen att relationsvåldshandläggaren har agerat utifrån sitt uppdrag vilket är att hjälpa modern att bli fri från våld. Relationsvåldshandläggaren motsätter sig inte umgänget mellan barnen och AA utan värnar om att umgänget ska ske under säkra former. Detta bland annat på grund av att fadern tidigare kontaktat sitt ena barns personliga assistent vilket bedömdes öka risken för att adressen till moderns skyddade boende skulle röjas. Med anledning av barnets behov behöver en personlig assistent närvara vid umgänget. Avseende övrig kritik att relationsvåldshandläggaren i för stor utsträckning företrätt modern, användandet av bedömningsinstrumentet FREDA samt det yttrande som relationsvåldshandläggare skickade till Attunda tingsrätt i februari 2017, hänvisar socialnämnden till tidigare lämnat yttrande daterat 2017-05-02.

text: AA fick tillfälle att kommentera remissvaret.

text: JO tog del av Attunda tingsrätts dagboksblad och dom den 26 juni 2017 i mål nr T 6474-16.

text: Bedömning

text: Allmänna utgångspunkter Socialtjänstens uppdrag består av uppgifter av skiftande karaktär. En uppgift som socialtjänsten har är att ge kvinnor som har varit utsatta för våld eller andra

text: övergrepp av en närstående det stöd och den hjälp som de behöver (

text: 5 kap. 11 § socialtjänstlagen

text: [2001:453], SoL).

text: Socialnämnden ska erbjuda våldsutsatta vuxna insatser akut och på kort och lång sikt med utgångspunkt i behovet av skydd, stöd och hjälp. Till grund för bedömningen av vilka insatser som ska erbjudas, ska nämnden ha genomfört en utredning och en riskbedömning (7 kap. 1 § Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om våld i nära relationer [

text: SOSFS 2014:4

text: ]). I ett allmänt råd till bestämmelsen anges att socialnämndens stöd och hjälp bör kunna ges i form av bl.a. information och råd, hjälp att ordna ett stadigvarande boende, stöd i föräldraskap, förmedling av kontakter med frivilligorganisationer och andra aktörer samt hjälp vid kontakt med hälso- och sjukvården och andra myndigheter, t.ex. Polismyndigheten och Skatteverket.

text: Förutom att hjälpa våldsutsatta kvinnor har socialtjänsten andra uppgifter. En viktig uppgift är att socialnämnden i vissa fall ska lämna uppgifter till en domstol som ska bestämma i en fråga om vårdnad, boende eller umgänge.

text: När det gäller frågor om vårdnad, boende och umgänge med barn så avgörs de ytterst av en domstol. I sådana mål har rätten ett särskilt ansvar för att se till att dessa frågor blir tillräckligt utredda (6 kap. 19 första stycket § FB).

text: Det finns särskilda bestämmelser i FB om att en domstol kan hämta in uppgifter från en socialnämnd i sådana mål. Innan rätten avgör ett mål eller ett ärende om vårdnad, boende eller umgänge med barn, ska socialnämnden ges tillfälle att lämna upplysningar. Har nämnden tillgång till upplysningar som kan vara av betydelse för frågans bedömning är nämnden skyldig att lämna upplysningarna till rätten (

text: 6 kap. 19 § andra stycket

text: FB). Om det behövs ytterligare utredning har rätten möjlighet att ge socialnämnden eller något annat organ i uppdrag att utse någon att verkställa den. När en sådan utredning har färdigställts kan den part som anser att det finns felaktigheter i utredningen påpeka det för domstolen. Domstolen ska självständigt pröva vilket värde uppgifterna i en utredning har, och domstolen kan ta initiativ till ytterligare utredningsåtgärder (

text: 6 kap. 19 § tredje stycket

text: FB).

text: Rätten får besluta om vårdnad, boende eller umgänge för tiden fram till dess att frågan har avgjorts genom en dom eller ett beslut som har vunnit laga kraft eller föräldrarna har träffat ett avtal om frågan och avtalet har godkänts av socialnämnden. Rätten kan hämta in upplysningar från socialnämnden i frågan. Innan socialnämnden lämnar upplysningar ska den, om det är lämpligt, höra föräldrarna och barnet (

text: 6 kap. 20 §

text: FB).

text: I vissa situationer finns det en skyldighet för nämnden att lämna ett yttrande till domstolen även om den inte har begärt det. Om socialnämnden får veta att någon åtgärd behöver vidtas i en fråga om vårdnad, umgänge eller förmynderskap för ett barn ska nämnden göra en framställning eller ansöka om det hos den domstol till vilken ärendet hör (5 kap. 2 § socialtjänstförordningen

text: [2001:937]). När nämnden lämnar ett sådant yttrande är bestämmelserna om kommunikation i

text: 11 kap. 8 § tredje stycket

text: SoL och

text: 25 §

text: FL tillämpliga. Av de bestämmelserna följer att socialnämnden, innan den lämnar ett yttrande till domstolen, måste ge parterna möjlighet att ta del av och kommentera yttrandet. Skyldigheten att kommunicera yttranden har tillkommit för att bidra till en rättssäker handläggning hos nämnden.

text: I ärenden som gäller stöd och hjälp till våldsutsatta vuxna är det inte ovanligt att den enskilde vill att socialtjänsten ska hjälpa till med att skriva intyg eller yttranden till andra myndigheter som den enskilde har kontakter med.

text: Det finns visserligen inte något formellt hinder mot att en handläggare vid socialtjänsten skriver ett intyg om den enskildes kontakter med socialtjänsten. Om ett intyg eller yttrande lämnas är det dock viktigt att tänka på att det kan få betydelse i såväl offentliga som enskilda rättsförhållanden. Vid utformningen av en sådan skrivelse eller ett intyg måste den grundlagsfästa objektivitetsprincipen beaktas som följer av

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: och som innebär att förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter ska iaktta saklighet och opartiskhet. Det gäller inte bara hur en sak faktiskt har handlagts, utan även hur myndighetens handlande har uppfattats. Numera kommer principen också till uttryck i

text: 5 § i förvaltningslagen (2017:900)

text: , FL.

text: Om en enskild ber en handläggare att skriva ett intyg eller ett yttrande måste handläggaren agera så att hans eller hennes opartiskhet inte kan ifrågasättas. Handläggaren måste bl.a. ta hänsyn till att det kan finnas en bakomliggande konflikt mellan den enskilde och en annan part som kan påverka frågan huruvida det är lämpligt att ett intyg utfärdas eller inte. I en sådan skrivelse bör givetvis handläggaren också bara uttala sig om omständigheter som han eller hon har tillräcklig kännedom om. Kravet på att företrädare för det allmänna ska agera sakligt och objektivt innebär bl.a. att en sådan skrivelse som regel endast ska innehålla en redovisning av faktiska förhållanden, och inte några värderingar eller bedömningar. De formuleringar som används måste övervägas noga, och det är angeläget att handläggaren försäkrar sig om att skrivelsen inte kan uppfattas som att han eller hon har gjort en egen bedömning av situationen. Möjligheten att i en skrivelse ta in uppgifter som rör någon annan än den som intyget gäller kan vidare begränsas av den sekretess som gäller för uppgiften hos socialtjänsten.

text: I mål om vårdnad, boende och umgänge med barn har socialnämnden lagreglerade uppgifter när det gäller att lämna upplysningar till domstolen. JO har i flera beslut uttalat att det är angeläget att stor försiktighet iakttas när uppgifter lämnas vid sidan av de bestämmelserna. När det pågår en tvist mellan föräldrarna om vårdnad, boende eller umgänge med barn finns det skäl att vara särskilt återhållsam med att skriva yttranden på begäran av den ena föräldern eftersom det då finns en risk för att nämnden uppfattas som partisk (se t.ex. JO

text: 2001/02 s. 282, dnr 556-2000 med däri gjorda hänvisningar och JO:s beslut den 8 februari 2018 i ärende med dnr 356-2017).

text: Skrivelserna i det aktuella fallet I detta fall hade relationsvåldshandläggaren upprättat båda skrivelserna på begäran av BB, och syftet var att de skulle användas i målet vid tingsrätten som bl.a. handlade om umgänge med barn.

text: När ett intyg eller ett yttrande upprättas av någon från socialtjänsten i ett mål om t.ex. umgänge med barn utan att domstolen har begärt ett sådant intyg eller yttrande och det inte heller är fråga om ett sådant yttrande som avses i socialtjänstförordningen så finns det givetvis en stor risk för att nämnden kan uppfattas som partisk redan genom att intyget upprättas. Det gäller oavsett vem från socialtjänsten som skriver intyget eller yttrandet. Utrymmet för en handläggare vid socialtjänsten att skriva ett intyg eller ett yttrande i ett sådant mål utan att nämnden uppfattas som partisk är därför ytterst begränsat. Enligt min mening bör därför inte en socialsekreterare, på eget initiativ eller på uppdrag av endast den ena föräldern, skriva yttranden eller intyg som är avsedda att användas i en tvist som gäller vårdnad, boende och umgänge enligt FB.

text: Anledningen till att relationsvåldshandläggaren upprättade skrivelserna var för att BB skulle använda dem i tvisten vid domstolen. Det måste ha stått klart för handläggaren att syftet med att skrivelserna skulle användas i domstolen var att påverka domstolens ställningstagande i frågan om AA skulle ha umgänge med parternas barn. Redan omständigheten att relationsvåldshandläggaren upprättade skrivelserna innebar alltså en risk för att AA skulle kunna uppfatta nämnden som partisk. Nämnden har i sitt remissvar angett att uppdraget att sammanställa och tillhandahålla den information som kan vara av betydelse för rättens beslut vilar på familjerätten och att det är viktigt att information till rätten går den vägen. Jag delar den bedömningen. För att inte riskera att påverka förtroendet för socialtjänstens verksamhet borde relationsvåldshandläggaren enligt min mening över huvud taget inte ha upprättat skrivelserna. Han får därför kritik för att han upprättade skrivelserna.

text: Jag går nu över till att uttala mig om skrivelsernas innehåll. Båda skrivelserna innehåller uppgifter om AA som BB hade lämnat till socialtjänsten, bl.a. en redogörelse för bakgrunden till varför hon och deras gemensamma barn bodde i ett skyddat boende och att AA hade utsatt BB för allvarligt våld. I skrivelsen daterad den 3 februari 2017, som handläggaren skickat in till tingsrätten, framhöll han att det fanns vissa risker när det gällde barnens umgänge med AA I skrivelsen anger handläggaren vidare bl.a. att BB är trovärdig i sin berättelse och att hon har ett fortsatt skyddsbehov.

text: Skrivelserna beskriver alltså inte bara BB:s faktiska förhållanden, utan innehåller en redogörelse för händelser kopplade till AA. Det framgår inte heller att skrivelserna enbart bygger på BB:s uppgifter om AA. Jag har

text: förståelse för att relationsvåldshandläggarens agerande gav AA uppfattningen att handläggaren hade tagit ställning till att han hade utsatt BB för våld och att handläggaren försökte påverka domstolen i frågan om umgänge. Jag ser allvarligt på att relationsvåldshandläggaren genom innehållet i skrivelserna gett AA ytterligare skäl att ifrågasätta socialtjänstens objektivitet. Relationsvåldshandläggaren ska alltså även kritiseras för hur han utformade skrivelserna. Relationsvåldshandläggarens mejl till BB:s ombud I ett mejl som relationsvåldshandläggaren skickade till BB:s ombud uttryckte handläggaren bl.a. att han instämde i att AA gick ”väldigt långt i sitt våld mot […]” och att han ”faktiskt aldrig hade stött på det tidigare”. Handläggaren uppmanade även BB:s ombud att använda ett av barnens assistenters säkerhet som ett argument mot umgänge. AA fick kännedom om innehållet i mejlet eftersom det lämnades in till tingsrätten i ett ärende som gällde verkställighet av ett beslut om umgänge. Det framstår som uppenbart att handläggaren hade tagit ställning för BB i tvisten om umgänge. Han borde också ha räknat med att mejlen skulle kunna komma att användas i domstolen. För sin bristande objektivitet i dessa avseenden ska handläggaren kritiseras. Övrigt I sitt remissvar har nämnden angett att kravet på objektivitet i ett ärende som gäller stöd och hjälp till en våldsutsatt person gäller i förhållande till den enskilde i det aktuella ärendet. Nämnden har i övrigt inte berört frågan om hur innehållet i relationsvåldshandläggarens skrivelser eller mejl förhåller sig till objektivitetsprincipen. Resonemanget väcker frågor om nämnden har bristande förståelse för vikten av att hela nämndens handlande präglas av objektivitet. Jag förutsätter att nämnden vid det fortsatta arbetet med att utveckla förvaltningens rutiner i berört avseende beaktar det som jag nu har anfört.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Jan Pennlöv

nyckelord:
Interimistiskt beslut
Språk

title: Ett initiativärende rörande utformningen av provisoriskt beslut om sjukbidrag

text: lnitiativet

text: Vid en inspektion den 23–25 mars 1999 av Kronobergs läns allmänna försäkringskassa (dnr 1206-1999) granskade JO Pennlöv bl.a. protokoll och akter från socialförsäkringsnämndssammanträden. I ett ärende uppmärksammades att socialförsäkringsnämnden beslutat att tillerkänna den försäkrade helt sjukbidrag för tiden ”juni 1998 och tills vidare intill dess slutligt beslut fattats”. Enligt vad som i samband med granskningen inhämtats från föredraganden i nämnden var det fråga om ett provisoriskt beslut.

text: Enligt

text: 7 kap. 1 § andra stycket

text: och

text: 13 kap. 1 § andra stycket

text: lagen (

text: ) om allmän försäkring (AFL) skall sjukbidrag vara begränsat till viss tid. Mot bakgrund härav beslutade jag att låta utreda saken i ett särskilt upplagt ärende.

text: Utredning

text: Försäkringskassan anmodades att yttra sig. I sitt remissvar anförde kassan genom direktören AA huvudsakligen följande.

text: Samtliga föredraganden vid kassan har erhållit delegation från socialförsäkringsnämnderna att fatta provisoriska beslut i ärenden rörande förtidspension/sjukbidrag. I vissa fall, exempelvis då provisoriskt beslut fattats av föredraganden under längre tider, tas ärendena upp i nämnden för ställningstagande om provisoriskt beslut kan fattas under ytterligare tid. I förevarande fall var den försäkrade beviljad helt sjukbidrag. När tiden för sjukbidraget gick ut ansökte den försäkrade om fortsatt förtidspension/- sjukbidrag. Något läkarutlåtande bifogades inte. Föredraganden beslöt då att provisoriskt förlänga sjukbidraget. Efter hand kom sådana beslut att fattas för tiden juni 1998-januari 1999. Föredraganden beslöt därefter att underställa nämnden ärendet för ställningstagande till om provisoriskt beslut kunde fattas under ytterligare tid. Beslutet blev att sjukbidrag skulle beviljas tills vidare. I det ärende som ovan refererats har av misstag beslutet formulerats enligt följande. ”Helt sjukbidrag fr.o.m. juli [juni, JO:s anm.] 1998 och tills vidare intill dess slutligt beslut fattats.” Enligt den ordning som normalt tillämpas inom kassan skulle beslutet ha formulerats enligt följande. ”Helt sjukbidrag fr.o.m. juli [juni, JO:s anm.] 1998 och tills vidare, dock längst t.o.m. (angivande av månad och år).” Enligt kassans mening uppfyller ett sådant beslut kravet i 7 kap. 1 § lagen om allmän försäkring om att sjukbidrag skall vara begränsat till viss tid.

text: I sitt beslut den 12 oktober 1999 anförde JO Pennlöv följande.

text: Bedömning

text: Som framgått av de ovan angivna lagrummen skall sjukbidrag fastställas att utgå för viss tid. Det föreligger i detta avseende ingen skillnad på om beslutet är slutligt eller provisoriskt. Försäkringskassans beslut att provisoriskt tillerkänna den försäkrade sjukbidrag tills vidare uppfyllde således inte kravet på begränsning i tiden av förmånen. Kassan har anfört att beslutet av misstag fått en felaktig lydelse. Jag har inte anledning att ifrågasätta detta. Mot den formulering som kassan normalt använder sig av har jag i princip inga invändningar. För att det aktuella misstaget inte skall upprepas skulle försäkringskassan lämpligen kunna utesluta orden ”och tills vidare”.

text: Ärendet avslutas med den kritik som ligger i det sagda.