title: Avtalsvillkor om automatisk förlängning av avtal (köp av kosttillskott) var oskäligt enligt 36 § avtalslagen.

text: WS begärde att få ångra köpet av ett abonnemang på kapslar med ”grönt kaffeböneextrakt”.

text: Han hittade VC:s annons på internet. Där stod det att företaget var säkert på att han skulle gå ner i vikt och att man därför erbjöd ett gratis introduktionspaket för 30 dagar. Det enda han skulle betala var fraktkostnaden om 49 kr. Efter en månad skickade VC tre burkar utan att han hade beställt dessa. Det kom också en faktura på 1 066 kr. Han ville inte ha burkarna och har rätt att ångra sig i ett år eftersom han inte fick någon information om sin ångerrätt.

text: Företaget VC motsatte sig kravet.

text: Den 16 maj 2016 beställde WS produkten via internet. En beställning registreras bara om kunden kryssar för rutan att han/hon godkänner villkoren. Det är kundens ansvar att läsa igenom villkoren innan beställningen görs. Till beställningen hör ett provpaket och en tidsbunden prenumeration med två leveranser som skickas inom en sexmånadersperiod. För provpaketet gäller 14 dagars ångerrätt.

text: För de ordinarie leveranserna gäller ingen ångerrätt och företaget godkänner inte returer. Kunden har alltid möjlighet att be om anstånd eller en avbetalningsplan. Företaget har tillmötesgått WS:s begäran om annullering och han kommer inte att få fler leveranser.

text: WS anser att han blivit lurad av företaget då han trodde att han skulle få ett gratis introduktionspaket. Han vill inte ha produkten. Han hävdar vidare att han inte fått någon information om ångerrätt.

text: Det är enligt nämnden uppenbart att WS, trots att han uttrycker sig mycket kortfattat i sin anmälan till nämnden, begär att bli befriad från det förlängda avtalet. Nämnden anser sig i ett sådant fall ha frihet att pröva både frågan om avtalet är oskäligt och frågan om ångerrätt föreligger.

text: Är avtalet oskäligt?

text: Nämnden konstaterar inledningsvis att automatisk avtalsförlängning av abonnemang och prenumerationer varken är otillåten eller generellt sett olämplig. I vissa fall är det föreskrivet i lag att ett avtal ska förlängas, om det inte sägs upp.

text: Enligt

text: 36 § avtalslagen

text: får avtalsvillkor jämkas eller lämnas utan avseende om villkoret är oskäligt med hänsyn till avtalets innehåll, omständigheterna vid dess tillkomst, senare inträffade förhållanden och omständigheterna i övrigt. Enligt bestämmelsen ska särskild

text: Lagen (

text: ) om konsumentskydd vid automatisk avtalsförlängning.

text: hänsyn tas till behovet av skydd för den som i egenskap av konsument intar en underlägsen ställning i avtalsförhållandet.

text: Högsta domstolen har haft anledning att ta ställning till avtalad, automatisk förlängning av konsumentavtal. Enligt domstolen bör vid en sådan bedömning bland annat hänsyn tas till om det kan anses ligga i konsumentens intresse att avtalet förlängs. Det måste också tas hänsyn till under hur lång tid avtalet löper och med vilken tid förlängning sker. Om det på marknaden finns alternativ till den tjänst eller vara som avtalet avser, kan det ligga i konsumentens intresse att avtalet inte förlängs utan att denne ges chans att utnyttja konkurrensmöjligheterna. Vid en skälighetsbedömning ska hänsyn också tas till frågan om en förlängning innebär en ekonomisk belastning som blir särskilt kännbar för konsumenten och om förlängningen sker för en lång period.

text: Nämnden har i flera fall, och utan direkt koppling till frågan om automatisk förlängning av avtal, prövat om ett avtalsvillkor är oskäligt. En omständighet som tillmätts betydelse är om villkoret är tydligt formulerat och om det med hänsyn till dess betydelse fått en rimlig exponering. Det har exempelvis inte ansetts acceptabelt att ett villkor tryckts med mycket liten stil och varit avfattat på engelska. Ett annat exempel är att näringsidkarens erbjudande presenterats på ett sådant sätt att konsumenten haft grundad anledning att tro att inskränkande villkor inte skulle förekomma. Därutöver har ifrågasatts avtal med ”sidolöpare” som inneburit automatiskt medlemskap i en organisation. Till dessa exempel bör enligt nämnden läggas att det är oacceptabelt att konsumenten först i efterhand får del av överblickbara villkor. Likaså är det oacceptabelt om betungande villkor får en undanskymd plats i ett ordrikt och svårtillgängligt dokument. Enligt nämnden är det rimligt att kräva att viktiga begränsningar tydligt framhålls.

text: Företaget har redovisat en kopia på det beställningsformulär som finns på företagets hemsida. Företaget påstår att WS vid beställningen kryssat för att han tagit del av och godkänt avtalsvillkoren och att dessa inneburit att han först får ett provpaket och därefter en tidsbunden prenumeration med två leveranser inom en sexmånadersperiod. Företaget har även gett in två dokument, nämligen ”Beställningsbekräftelse” och ”Kontraktsvillkor”. I det första dokumentet anges att beställningen avser första månadens introduktionspaket (60 kapslar) för endast frakt- och expeditionskostnad samt att en förvaringsask levereras utan kostnad. Utöver detta avsnitt, som nämnden genom dess utformning och innehåll uppfattar som en orderbekräftelse, innehåller dokumenten en relativt omfattande text. I denna anges bland annat att om kunden är nöjd, fortsätter en prenumeration i sex månader. På annan plats i dokumentet anges att om kunden bara vill ha introduktionspaketet, ska kunden meddela detta inom fjorton dagar från det han eller hon tog emot introduktionspaket. Skiljt från denna information anges att en prenumeration under sex månader kostar 2 132 kr. Det andra dokumentet innehåller i huvudsak detsamma.

text: Det framgår inte av utredningen att den automatiska övergången från en provförsändelse till en sexmånadersprenumeration på produkten främst legat i WSs intresse. Det finns konkurrerande produkter på marknaden. Det torde inte medföra några allvarliga problem för honom att kompensera ett avbrott i leveransen med en likvärdig produkt från en annan

text: leverantör. Däremot innefattar en förlängning ett betungande moment för honom. Det handlar om en relativt lång bindningstid i förhållande till provperioden och en inte obetydlig kostnad. Reglerna för att avbryta prenumerationen och konsekvenserna av att så inte sker redovisas inte klart och överskådligt i den dokumentation som företaget hänvisar till.

text: Sammantaget anser nämnden, mot bakgrund av de kriterier som hänsyn bör tas till vid en skälighetsbedömning av en förlängningsklausul, att klausulen i detta fall framstår som oskälig både när det gäller motivet för den och med hänsyn till redovisning av förutsättningar och villkor. Den ska därför lämnas utan avseende. Det innebär att prenumerationen, för det fall den inte redan avbrutits, ska upphöra och att WS inte är betalningsskyldig för annat än provleveransen.

text: Hade WS rätt att ångra köpet?

text: Vid det ställningstagande som nämnden redovisat saknar frågan om ånger enligt

text: distansavtalslagen

text: betydelse. Nämnden vill dock framhålla följande.

text: Distansavtalslagen

text: innehåller tvingande regler om konsumentens rätt att ångra distansavtal. I lagen anges detaljerat vilken information om ångerrätten som näringsidkaren ska lämna, när den ska lämnas och i vilken form. Uppfylls informationskraven har konsumenten rätt att ångra ett avtal om köp av en vara inom fjorton dagar från det att hen tog emot varan. Brister näringsidkaren i sin skyldighet att informera, har konsumenten ändå rätt att ångra sig. Ångerfristen blir dock i ett sådant fall utsträckt och upphör senast ett år efter det att ångerfristen skulle ha löpt ut om informationen hade getts på föreskrivet sätt (

text: 2 kap. 12 § fjärde stycket

text: Beställningsformuläret innehåller, förutom fälten där beställaren ska ange namn, adress m.m., ett stort, finstilt textavsnitt med en mycket detaljerad redogörelse för

text: distansavtalslagens

text: tillkomsthistoria. Det framgår inte av den text som redovisats för nämnden om WS fått all den information som krävs enligt lagen. Enligt nämndens bedömning är texten varken klar eller begriplig för en konsument som står i begrepp att göra ett köp.

text: Nämnden konstaterar att eftersom företaget inte lämnat föreskriven information om ångerrätt till WS, förelåg sådan rätt när han invände mot det förlängda avtalet.

text: Skiljaktig mening

text: En av nämndens ledamöter var skiljaktig och anförde följande. Vid en samlad bedömning av samtliga omständigheter i ärendet anser jag inte att avtalsvillkoren är så otydliga eller orimliga som krävs för att avtalet ska anses ogiltigt enligt

text: 36 § avtalslagen

text: . I likhet med majoriteten anser jag att anmälaren har rätt att ångra köpet då företaget inte informerat om ångerrätten på föreskrivet sätt.

text: 2 Lagen (

text: ) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler.


publisher: Allmänna reklamationsnämnden

title: Flygpassagerare har rätt till kompensation enligt artikel 7 i EU-förordningen 261/2004 om flygpassagerares rättigheter när flygningen ställs in till följd av att flygbolagets personal inte infinner sig i tid (ej extraordinär omständighet) och avgången därför flyttas fram till en tidpunkt som infaller efter att en pilotstrejk har inletts (extraordinär omständighet).

org: arn

text: LH begärde, för sig och en medpassagerare, kompensation enligt artikel 7 i EU-förordningen 261/2004.

type: stycke

text: De skulle flyga från Stockholm till Gardemoen (Norge) den 10 juni 2016, men flygningen blev försenad och ställdes in. Avgången flyttades fram från kl. 17.35 till kl. 18.40 eftersom piloten inte var på plats. Klockan 18.00 ställdes flygningen in på grund av den strejk som hade brutit ut bland bolagets svenska piloter. Resenärerna bokades om men ankom mer än ett dygn försenade till sin slutdestination. Det var flygbolagets fel att flygningen inte kom iväg förrän strejken hade inletts.

text: Flygbolaget motsatte sig kravet.

text: Flygbolaget hade inte möjlighet att på förhand förhindra att flygningar ställdes in och försenades till följd av den strejk som utbröt den 11 juni 2016. Effekterna av strejken innebar att hela den svenska produktionen inom Europa ställdes in. Den orsakade också rubbningar i flygplanens och besättningarnas fastlagda planläggning, vilket gjorde att även flygningar efter den 15 juni drabbades. Antalet drabbade resenärer var mycket stort och flygbolaget gjorde allt vad som stod i dess makt för att undvika situationen och minimera skadorna. Förhandlingarna pågick till kl. 16.00 den 10 juni, innan strejken bröt ut.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

type: rubrik

text: Tvisten i ärendet gäller om flygbolaget är skyldigt att betala kompensation enligt artikel 7 i EU-förordning 261/2004 till följd av den inställda flygningen. Av artikel 5.3 framgår att denna rätt kan falla bort, om lufttrafikföretaget kan visa att flygningen ställts in på grund av extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits.

text: En pilotstrejk utgör i och för sig en sådan extraordinär omständighet som skulle kunna befria flygbolaget från skyldigheten att utge kompensation enligt förordningen, förutsatt att flygningen ställts in enbart på grund av denna. Såvitt framgår ställdes flygningen dock ytterst in eftersom flygbolagets personal inte infann sig i tid och avgången därför flyttades fram till en tidpunkt som kom att infalla efter att strejken hade inletts. Eftersom försenad personal inte är att betrakta som en extraordinär omständighet är flygbolaget skyldigt att betala kompensation med begärt belopp.

type: avgorande


title: Flygpassagerare har inte rätt till kompensation enligt artikel 7 i EU-förordningen 261/2004 om flygpassagerares rättigheter när flygningen ställs in till följd av en pilotstrejk som legat utanför flygbolagets kontroll (extraordinär omständighet enligt artikel 5.3).

text: MP och SA begärde kompensation enligt artikel 7 i EU-förordning nr 261/2004.

text: De skulle flyga från Stockholm till Skiathos (Grekland) den 12 juni 2016 men flygningen ställdes in. De ombokades och ankom 25 timmar försenade till slutdestinationen.

text: Flygbolaget motsatte sig kravet.

text: Omständigheterna var sådana att bolaget, enligt artikel 5.3 i förordningen, inte är skyldigt att betala kompensation. Bolaget hade inte möjlighet att på förhand förhindra att flygningar ställdes in och försenades till följd av den strejk som utbröt den 11 juni 2016. Effekterna av strejken innebar att hela den svenska produktionen inom Europa ställdes in. Den orsakade också rubbningar i flygplanens och besättningarnas fastlagda planläggning, vilket gjorde att även flygningar efter den 15 juni drabbades. Antalet drabbade resenärer var mycket stort och flygbolaget gjorde allt vad som stod i dess makt för att undvika situationen och minimera skadorna.

text: Enligt EU-förordning 261/2004 har passagerare rätt till kompensation av flygbolaget om en flygning ställs in. Flygbolaget är dock inte skyldigt att betala sådan kompensation om flygbolaget kan bevisa att flygningen har ställts in på grund av extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits. Enligt EUdomstolen är extraordinära händelser sådana som till sin art eller sitt ursprung faller utanför det berörda lufttrafikföretagets normala verksamhet och som ligger utanför dess faktiska kontroll.

text: Nämnden har i ett stort antal fall betonat att det inte är tillräckligt att ett lufttrafikföretag bara påstår att det har funnits ett hinder för att utföra flygningen för att beviskravet ska vara uppfyllt. Det krävs också en närmare redogörelse för omständigheten och för vilka åtgärder lufttrafikföretaget har vidtagit för att undvika att behöva ställa in flygningen. Det finns dock inget som hindrar att nämnden vid sin bedömning även tar hänsyn till allmänt kända omständigheter.

text: En strejk som utlysts av en arbetstagarorganisation utgör typiskt sett en utifrån kommande inverkan på lufttrafikföretaget och utgör som sådan inte en del av den normala verksamheten. Denna inverkan saknar lufttrafikföretaget normalt sett möjlighet att kontrollera eftersom beslutet att gå i strejk har fattats av personalen, eller dess fackliga företrädare, och inte inom

text: ramen för driften av lufttrafikföretaget. Det har för bedömningen viss betydelse vilken personalkategori – och till vilket antal eller andel – som har tagits ut i strejk, möjligheterna att anlita ersättningspersonal eller att på annat sätt omorganisera verksamheten och om strejken sker hos lufttrafikföretaget eller hos tredje man.

text: I ärendet är utrett att strejken hos flygbolaget inleddes sedan löneförhandlingarna mellan flygbolaget och den svenska pilotföreningen hade strandat. Orsaken till strejken var således inte något kollektivavtalsbrott eller liknande från flygbolagets sida. Det framgår vidare att samtliga medlemmar i pilotföreningen har tagits ut i strejk och att strejken pågick när den i ärendet aktuella flygningen var planerad att utföras. Nämnden anser med hänsyn till detta att flygbolaget har bevisat att flygningen har ställts in på grund av en extraordinär omständighet. Med hänsyn till gällande regler på svensk arbetsmarknad kan det inte anses som en rimlig åtgärd att anlita annan personal eller andra flygbolag för att undvika att behöva ställa in flygningen. Anmälarnas begäran om kompensation ska därför avslås.


title: Kompensation enligt artikel 7 i EU-förordningen nr 261/2004 på grund av försenad flygning. Det är flygpassageraren som har bevisbördan för förseningens längd. Det är dock tillräckligt att passageraren gör sannolikt att förseningen uppgår till den längd som påstås för att beviskravet ska anses uppfyllt.

text: SC begärde, för sig och en medresenär, kompensation enligt EU-förordning 261/2004 med 400 euro per person. De skulle flyga från Stockholm till Rom. Ankomsten till Rom var försenad med 3 timmar 11 minuter.

text: Flygbolaget motsatte sig kravet. Flyget var 2 timmar och 58 minuter försenat vid ankomsten till Rom. Dessutom förelåg extraordinära omständigheter, eftersom förseningen orsakades av strejk bland personal vid den franska lufttrafikkontrollen. Strejken ledde till förseningar och inställda flyg runt om i Europa.

text: Allmänna reklamationsnämnden, i utökad sammansättning, gjorde följande bedömning.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: I EU-förordning 261/2004 finns bestämmelser om ekonomisk kompensation och assistans till flygpassagerare vid nekad ombordstigning samt vid inställda och försenade flygningar. Förordningen syftar till att stärka flygpassagerarnas rättigheter och att öka konsumentskyddet på området.

text: Enligt artikel 5.1 har en flygpassagerare rätt till ekonomisk kompensation av det flygbolag som skulle ha utfört en flygning om flygningen ställs in. Motsvarande gäller enligt EUdomstolens praxis om passageraren kommer fram till slutdestinationen tre timmar eller mer efter den i förväg bestämda ankomsttiden på grund av en försenad flygning. Rätten till kompensationen faller bort om flygbolaget kan bevisa att den inställda eller försenade flygningen beror på extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits. Det framgår av artikel 5.3.

text: EU-domstolen har funnit att begreppet ankomsttid avser den tidpunkt då åtminstone en av flygplanets dörrar öppnas, under förutsättning att passagerarna tillåts att lämna flygplanet vid denna tidpunkt.

text: Kompensationen utgår även om flygpassageraren inte drabbas av någon ekonomisk skada på grund av det försenade eller inställda flyget. Syftet är i stället att passageraren ska

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004

text: om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning

text: (EEG) nr 295/91

text: . 2 EU-domstolens dom den 4 september 2014 i

text: mål C-452/13

text: kompenseras på ett schablonmässigt sätt för den tidsspillan och de olägenheter som en inställd eller försenad flygning typiskt sett för med sig för alla flygpassagerare.

text: Bevisfrågor

text: En grundläggande förutsättning för att SC ska ha rätt till kompensation enligt EUförordningen är att ankomsten till Rom försenats 3 timmar eller mer. Bevisbördan för att så är fallet bör som utgångspunkt ligga på passageraren. Mot bakgrund av passagerarens begränsade möjligheter att säkra bevisning i frågan bör dock beviskravet inte sättas alltför högt. Det bör snarare vara tillräckligt att passageraren gör sannolikt att förseningen uppgått till 3 timmar eller mer. Det kan därvid räcka att passageraren lämnar en trovärdig redogörelse för avgångs- och ankomsttider som inte motsägs av annan utredning. Andra bevismedel kan exempelvis utgöras av förseningsintyg och vittnesattester från medpassagerare. Framhållas bör att inget hindrar att nämnden vid bedömningen huruvida beviskravet är uppfyllt även kan väga in egna erfarenheter och vad som är allmänt känt, liksom utredning och uppgifter som härrör från flygbolaget. Når passageraren upp till beviskravet ankommer det på flygbolaget att motbevisa passagerarens påståenden.

text: Förseningens längd i detta fall

text: SC gör alltså gällande att förseningen uppgick till 3 timmar och 11 minuter, medan flygbolaget hävdar att flygplanet kom fram 2 timmar och 58 minuter för sent.

text: Av den flyglogg som flygbolaget har gett in framgår det att flygplanets verkliga ankomsttid (ATA, Actual Time of Arrival) inträffade 2 timmar och 58 minuter efter den i förväg bestämda ankomsttiden (STA, Scheduled Time of Arrival). Såvitt nämnden känner till avses med dessa begrepp normalt sett den tidpunkt då flygplanet har parkerat vid gaten (”block on”) och motorerna har slagits av, med andra ord en tidpunkt som ligger något före den tidpunkt som enligt EU-domstolens praxis är relevant för bedömningen av ankomsttiden vid en tillämpning av förordningen.

text: SC har visserligen inte gett in någon utredning om när någon av flygplanets dörrar öppnades och det var möjligt för resenärerna att lämna flygplanet. Mot bakgrund av att flygplanet var ”block on” 2 timmar 58 minuter efter den tid då flyget enligt tidtabell skulle ha anlänt framstår det dock som övervägande sannolikt att den tidpunkten inträdde 3 timmar eller mer efter den tidtabellsenliga ankomsttiden. Det har inte framkommit någon omständighet som talar emot den bedömningen. Nämnden anser därför att det är sannolikt att förseningen varit av sådan längd att den berättigar till kompensation enligt EU-förordningen.

text: Förekomsten av extraordinära omständigheter

text: 3 Se Anders Eriksson, Flygpassagerares rättigheter (2013), s. 46, och Mårten Kjelland, Flypassasjerers retigheter ved forsinkelse og kansellering (2013), s. 150. Jfr. även EU-kommissionens vägledning för tolkningen av EUförordning 261/2004, avsnitt 3.3.3, där det uttalas att utförande flygbolag bör registrera ankomsttiden i exempelvis en deklaration och att om bolaget har för avsikt att förlita sig på ankomsttiden för att visa att de följer förordningen kostnadsfritt och på begäran tillhandahåller det nationella tillsynsorganet och passagerarna deklarationen.

text: Frågan är då om förseningen orsakats av extraordinära omständigheter som flygbolaget inte kunnat undvika även om alla rimliga åtgärder vidtagits. Som nämnts i det föregående är det flygbolaget som enligt

text: artikel 5.3

text: har bevisbördan för det.

text: Av utredningen framgår att förseningen orsakats av strejk bland flygledarpersonal i Frankrike. En sådan strejk kan många gånger anses utgöra en extraordinär omständighet i den mening som avses i EU-förordningen. Flygbolaget har dock inte närmare förklarat på vilket sätt strejken har påverkat den i ärendet aktuella flygningen mellan Stockholm och Rom. Flygbolaget har inte heller sagt något om vilka åtgärder man vidtagit för att undvika förseningen eller varför det inte varit möjligt att vidta sådana åtgärder. Bolaget har mot den bakgrunden inte bevisat att förseningen orsakats av extraordinära omständigheter.

text: Sammanfattande slutsats

text: SC och hennes medresenär är mot bakgrund av det anförda berättigade till kompensation för den försenade flygningen. Avståndet mellan Stockholm och Rom är sådant att beloppet uppgår till 400 euro per person. Kravet ska bifallas.

text: Skiljaktig mening

text: Två av nämndens ledamöter var skiljaktiga och anförde följande. Anmälaren har inte bevisat att förseningen i det här fallet varit av sådan längd att den berättigar till kompensation enligt EU-förordningen.


title: Näringsidkaren har inte bevisat att konsumenten fått en påminnelse om automatisk förlängning av ett avtal. Konsumenten har därför haft rätt att med omedelbar verkan säga upp avtalet. (Lagen om konsumentskydd vid automatisk avtalsförlängning.)

text: JH begärde att slippa betala kostnaden för ett års abonnemang. Han skapade ett konto på företagets dejtingsida i den 7 juli 2015 och betalade för ett år. I maj 2016 sade han upp sitt konto via ett brev. Trots det fakturerade företaget JH för ytterligare ett år.

text: Företaget motsatte sig kravet. JH sade inte upp sitt avtal. Därför förlängdes avtalet den 8 juli 2016.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Svensk lag är tillämplig på rättsförhållandet. Enligt 1 § lagen om konsumentskydd vid automatisk avtalsförlängning är det möjligt att avtala om automatisk förlängning av ett avtal som ingåtts på bestämd tid. Av 3 § första stycket följer dock att det krävs att näringsidkaren påminner konsumenten om den automatiska förlängningen, ifall avtalet förlängs på mer än tre månader. En sådan påminnelse ska vara skriftlig och måste skickas till konsumenten senast en månad före den dag då avtalet senast måste sägas upp. Annars har konsumenten, enligt paragrafens andra stycke, rätt att säga upp avtalet med omedelbar verkan.

text: JH har inte bevisat att han har sagt upp avtalet den 14 maj. Eftersom företaget inte har bevisat att det sänt sådan påminnelse som anges i 3 § har JH haft rätt att säga upp avtalet med omedelbar verkan. En sådan uppsägning får anses ha gjorts när han den 8 juli 2016 begärde en s.k. chargeback (återbetalning) av det debiterade belopp som avsåg den nya avtalsperioden.

text: JH har således inte under någon längre tid utnyttjat tjänsten efter den automatiska förlängningen. Företaget ska därför rekommenderas att avstå från hela sitt krav.


title: En konsument har beställt en vara från näringsidkarens hemsida och fått en beställningsbekräftelse. Näringsidkaren har därefter annullerat beställningen. Fråga om bindande avtal har uppstått mellan parterna.

text: FR begärde att FS AB skulle fullgöra köpet av fyra jackor. Den 9 september 2016 beställde han fyra jackor på företagets hemsida. Företaget skickade en bekräftelse på beställningen och drog betalningen från hans konto. Därefter meddelade företaget att det hade haft tekniska problem och inte tänkte fullfölja köpet. I och med att FS AB skickade en bekräftelse hade det ingåtts ett avtal mellan parterna. Företaget måste fullfölja sin del av avtalet genom att leverera de kläder som han har beställt.

text: FS AB motsatte sig kravet. Under den aktuella helgen uppstod ett allvarligt tekniskt problem på företagets e-handelsplattform. Det resulterade i dels att cirka 1 500 av 4 000 produkter var felaktigt prissatta, dels att angivna lagersaldon inte stämde. Vissa rabatter uppgick till 100 procent. Det fanns ingen personal på plats som kunde upptäcka felet förrän på måndagsmorgonen. Företaget fick in cirka 200 beställningar som var berörda av felet. Företaget valde att inte fullfölja de köp där felaktiga priser eller felaktiga lagersaldon hade annonserats. Kunderna hade fått en så kallad beställningsbekräftelse, men beställningarna avbröts innan företaget skickade orderbekräftelser till kunderna. Avtalsbundenhet uppstår enligt företagets villkor först när en orderbekräftelse skickas ut. Följaktligen har företaget inte varit skyldigt att fullgöra köpen. Att avtalsbundenhet inte uppstår förrän orderbekräftelsen har skickats ut är ett viktigt skydd för företag som driver e-handel.

text: Allmänna reklamationsnämnden, i utökad sammansättning, gjorde följande bedömning.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Enligt

text: avtalslagen

text: sluts ett avtal genom att en anbudsgivare ger ett anbud som antas genom en accept från motparten. Både anbudet och accepten är bindande för den som har lämnat den. Lagen är dock dispositiv i den delen, vilket innebär att parterna kan komma överens om en annan modell för att träffa avtal.

text: En avtalsmodell som inte är ovanlig i affärslivet är den så kallade trestegsmodellen, varigenom en näringsidkare ger någon en offert (anbud) och motparten – ibland efter vissa förhandlingar mellan parterna – gör en beställning/order (accept), varefter näringsidkaren skickar en beställningsbekräftelse/orderbekräftelse. I denna modell utgör bekräftelsen det avgörande momentet för avtalsslutet.

text: Erbjudanden som en näringsidkare, i annons eller på internet, riktar till allmänheten är inte avtalsrättsligt bindande anbud. Ett sådant erbjudande – ett s.k. utbud – ska i stället uppfattas som en anmodan till den som är intresserad av en vara eller tjänst att lämna ett anbud. För att

text: Se bl.a. Grönfors/Dotevall,

text: Avtalslagen

text: en kommentar (2016), s. 71.

text: ett avtal ska komma till stånd krävs att köparen lämnar ett anbud utifrån utbudet, och att näringsidkaren lämnar en accept eller bekräftelse på köparens anbud.

text: Enligt

text: 12 § e-handelslagen

text: måste en e-handlare utan onödigt dröjsmål på elektronisk väg bekräfta mottagandet av en beställning. I förarbetena till

text: e-handelslagen

text: förtydligas att den elektroniska orderbekräftelsen inte är avgörande för när ett avtal ska anses vara ingånget.

text: Ett dokument som kallas ”bekräftelse” kan alltså ha olika juridiska verkningar beroende på omständigheterna.

text: Nämndens bedömning

text: Direkt efter FR:s beställning skickade FS AB ett mejl till honom med rubriken beställningsbekräftelse. Den avgörande frågan är om den bekräftelsen utgör en bindande accept och om ett avtal därigenom har träffats mellan parterna, eller om den endast är en bekräftelse på att företaget har tagit emot FR:s beställning.

text: Utgångspunkten enligt den traditionella avtalsmodellen är att bekräftelsen utgör en accept, om inte parterna har kommit överens om någon annan modell för avtalsslutande. Eftersom den avtalsmodell som företaget påstår skulle tillämpas mellan parterna alltså utgör ett avsteg från den traditionella modellen, måste detta avsteg tydligt framgå av avtalsvillkoren eller av bekräftelsen som sådan.

text: I samband med att FR gjorde beställningen på företagets hemsida godkände han företagets köpevillkor. Följande två klausuler fanns med bland villkoren:

text: Beställning

text: När du gör en beställning i vår webbutik sänder våra system automatiskt ut en beställningsbekräftelse till din e-post. När vi har kontrollerat att alla dina varor finns, har rätt färg och storlek, är hela och rena samt har rätt pris så skickar vi en orderbekräftelse som bekräftar din beställning. Det är i samband med att vi skickar produkterna till dig som du också får ditt kvitto i din försändelse. Läs noga igenom orderbekräftelsen när du mottagit den, och undersök om orderbekräftelsen överensstämmer med beställningen. Skillnader mellan beställning och orderbekräftelsen anses som ett nytt erbjudande från oss som du antingen kan acceptera eller tacka nej till. Vi förbehåller oss rätten att avbryta din beställning eller delar av denna om produkten du beställt har sålt slut eller har andra fel.

text: Förbehåll

text: Vi förbehåller oss rätten att annullera beställningar, oavsett om det gäller felaktigheter såsom lagersaldo, pris, tekniska problem eller massbeställningar. Vid eventuell

text: Se ARN:s beslut i änr 2001-4889; jfr Grönfors/Dotevall,

text: Avtalslagen

text: en kommentar (2016), s. 56 och Adlercreutz/Gordon, Avtalsrätt I (2011), s. 61. 3 Lag (

text: ) om elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster. 4 Se

text: prop. 2001/02:150 s. 117

text: felinformation har du rätt att häva ditt köp, med hänvisning till

text: konsumentköplagen

text: . Vi reserverar oss även för förseningar samt slutförsäljning.

text: Av beställningsbekräftelsen som företaget skickade ut efter FR:s beställning framgick vilka varor som hade beställts, pris, leveransadress, beställningsnummer och betalningssätt. I beställningsbekräftelsen stod också följande:

text: ”Nästa steg för oss är att packa dina varor och återkommer snart tillbaka med en

text: orderbekräftelse.”

text: Nämnden anser att den bekräftelse som företaget skickade ut, sedd för sig, kan uppfattas som en accept. Innebörden av bekräftelsen är alltså oklar, vilket är något som bör belasta näringsidkaren och inte konsumenten. Däremot är företagets köpevillkor klara och relativt lättillgängliga. Av villkoren framgår tydligt att beställningsbekräftelsen inte utgör en accept. Genom att ha godkänt köpevillkoren måste FR anses ha gått med på att en viss avtalsmodell gällde för köpet; enligt den modellen har företaget förbehållit sig rätten att avslå en köpares anbud till dess att en orderbekräftelse – en accept – har skickats ut.

text: FS AB har inte skickat någon orderbekräftelse till FR. Kort tid efter beställningen tog företaget kontakt med honom och förklarade att köpet annullerades. Nämnden anser därför att något bindande avtal inte har ingåtts mellan parterna. Att köpesumman har dragits från FR:s konto i samband med beställningen ändrar inte den bedömningen. FR:s krav ska därför avslås.


title: En resenär som för att reklamera under vistelsen på destinationen flera gånger försökt nå researrangören per telefon utan att få svar och som reklamerat felen så snart hon kommit hem från resan anses ha reklamerat inom skälig tid enligt 19 § paketreselagen.

text: MH begärde prisavdrag motsvarande hela resans kostnad (19 829 kr).

text: Hon köpte en paketresa till Rhodos. Hotellet som resesällskapet inkvarterades i var behäftat med flera allvarliga fel. Hon försökte ringa till researrangören så fort hon upptäckte felen. Hon gjorde därefter flera försök att nå researrangören, men företaget svarade aldrig. Hon klagade även till personalen på hotellet, men de gjorde ingenting för att åtgärda felen.

text: Researrangören motsatte sig kravet.

text: Av de gällande avtalsvillkoren framgår att MH var tvungen att kontakta researrangören när hon befann sig på semesterorten för att framföra klagomål. MH reklamerade inte när hon befann sig på semesterorten, utan först när hon hade kommit hem till Sverige. Företaget gavs således ingen möjlighet att åtgärda felen och är därmed inte skyldigt att lämna någon ersättning.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Tvisten i ärendet ska bedömas enligt

text: paketreselagen

text: . Enligt den lagen har en resenär rätt till prisavdrag och skadestånd bl.a. om arrangören inte tillhandahåller de tjänster som avtalats, t.ex. om inkvarteringen inte håller den standard som resenären kan förvänta sig (

text: 16 § första stycket

text: ). För att resenären ska kunna göra gällande fel krävs dock att han eller hon reklamerar inom skälig tid från det att felet uppdagats (

text: 19 §

text: ). Avtalsvillkor som i jämförelse med

text: paketreselagen

text: är till nackdel för resenären är utan verkan (

text: 4 §

text: ). I praxis anses att en resenär normalt sett ska framföra sina klagomål under vistelsen på destinationsorten för att ge researrangören möjlighet att avhjälpa fel och brister. Det förutsätter dock att researrangören har representanter på destinationsorten som kan kontaktas eller att researrangören har anvisat resenären andra kontaktvägar. Ansvaret för att dessa andra kontaktvägar fungerar åvilar researrangören.

text: Genom vad som framkommit i ärendet finner nämnden att MH har gjort övervägande sannolikt att hon för att reklamera under vistelsen på destinationen flera gånger försökt nå researrangören per telefon på av företaget anvisade telefonnummer, men att ingen hos företaget svarat. Som har anförts i det föregående är det researrangören som ansvarar för att anvisat kontaktsystem fungerar. När så inte varit fallet, innebär den omständigheten att MH inte på destinationen har reklamerat till företaget inte att hon förlorat sin rätt att göra gällande de fel som förelåg i researrangörens prestation. Av utredningen i ärendet framgår att hon så snart hon kommit hem från resan reklamerat felen. Mot denna bakgrund finner nämnden att

text: Lagen (

text: ) om paketresor

text: hon har reklamerat inom skälig tid. Genom de bilder hon har presenterat är det utrett att hotellrummet inte har hållit den standard som hon har kunnat förvänta sig. Hon har därför rätt till prisavdag. Nämnden anser dock att omfattningen av researrangörens kontraktsbrott inte motiverar ett större prisavdrag än 5 000 kr.


title: Resenär har i förhållande till arrangören av en paketresa (flyg + kryssning) rätt till prisavdrag och skadestånd på grund av försenat bagage.

text: AF begärde ersättning för förstörd semester samt kostnader för kläder, bagagetransfer och hygienartiklar. Hon hade köpt en paketresa med flyg och kryssning av WC. Hennes bagage försenades under flygresan från Stockholm till Venedig. Hon återfick bagaget först efter fyra dagar. Det tog mycket tid och energi att försöka få fram bagaget. Fyra dagar av resan blev förstörda. Dessutom var hon tvungen att köpa nya kläder och hygienartiklar.

text: Researrangören WC motsatte sig kravet. Enligt resevillkoren ska anspråk för försenat bagage i första hand riktas mot flygbolaget. En sådan försening ger inte heller rätt till ersättning avseende förlorade semesterdagar.

text: Tvisten i ärendet ska bedömas enligt

text: paketreselagen

text: . Enligt den lagen har en resenär rätt till prisavdrag och skadestånd bl.a. om arrangören inte tillhandahåller de tjänster som avtalats. Arrangören, i det nu aktuella fallet WC, ansvarar även för sådana prestationer som ska fullgöras av någon annan än arrangören själv (

text: 9 §

text: ). Det är resenären, dvs. AF, som ska bevisa att resan är behäftad med ett fel som berättigar till ersättning.

text: I ärendet är ostridigt att AF:s och hennes väninnas bagage blivit fyra dagar försenat i samband med flygresan mellan Stockholm och Venedig. Nämnden noterar att det flygbolag som utförde flygtransporten var ett s.k. EG-lufttrafikföretag. Eftersom WC även ansvarar för flygbolagets prestationer har AF enligt

text: 9 § paketreselagen

text: rätt att vända sig mot WC för att få ersättning för fel och brister som orsakats av flygbolaget. De resevillkor som WC åberopat strider mot

text: paketreselagens

text: regler och ska därför lämnas utan avseende.

text: Vid bestämmandet av ersättningen ska dock även bestämmelserna i

text: 18 § paketreselagen

text: beaktas. Enligt dessa ska skador som omfattas av bl.a. EU-förordning nr 2027/97 om lufttrafikföretags skadeståndsansvar avseende lufttransport av passagerare och deras bagage ersättas enligt bestämmelserna i den förordningen i stället för enligt bestämmelserna i

text: paketreselagen

text: . Researrangören är dock alltid skyldig att ersätta resenären för vad denne har rätt att fordra enligt bestämmelserna i EU-förordningen. Enligt den nämnda EU-förordningen ska ett EG-lufttrafikföretags skadeståndsansvar vid försening av bagage bestämmas av den s.k. Montrealkonventionen. Enligt artikel 19 i den konventionen ansvarar lufttrafikföretaget för skador till följd av försening av bagage. Lufttrafikföretaget undgår dock ansvaret om det kan bevisa att det och dess anställda eller uppdragstagare har vidtagit alla de åtgärder som rimligen kan begäras för att undvika skadorna eller att det var omöjligt att vidta sådana åtgärder. Någon sådan bevisning har inte lagts fram i ärendet. Det av researrangören anlitade

text: Lag (

text: ) om paketresor.

text: flygbolaget är alltså ansvarigt för skadorna. Men enligt

text: 18 § paketreselagen

text: är researrangören i förhållande till resenärerna ansvarig för dessa skador.

text: Nämnden finner att AF är berättigad till ersättning för sina kostnader för inköp av kläder och hygienartiklar. Hon är också berättigad till ersättning för sin kostnad för bagagetransfer. Ersättningen om tillhopa 3 325 kr ska enligt

text: 18 § paketreselagen

text: betalas av WC. AF:s krav i dessa delar ska därför bifallas.

text: Genom att resenärerna varit utan sitt bagage i flera dagar har de också haft ett sämre utbyte av paketresan. För detta är de enligt

text: 16 § paketreselagen

text: berättigade till ett prisavdrag som skäligen kan bestämmas till 5 000 kr. Prisavdraget ska enligt

text: 9 § paketreselagen

text: betalas av WC.


title: Att parterna i samband med avtal om köp av bil har kommit överens om handpenning medför inte att de har kommit överens om en på förhand bestämd ersättning enligt 41 § andra stycket konsumentköplagen. När konsumenten avbeställer köpet kan säljaren ha rätt till ersättning enligt 41 § första stycket; säljaren har då bevisbördan för att hen haft de kostnader och andra förluster som hen begär ersättning för.

text: BE begärde att bilförsäljaren HB AB skulle betala tillbaka den handpenning om 5 000 kr som han hade betalt till företaget.

text: Han funderade på att köpa den aktuella bilen och betalade handpenningen. Vid en provkörning några dagar senare upptäckte han att bilen inte stämde med annonsen, och han valde att inte köpa den. Eftersom något avtal om bilköp aldrig träffades vill han få tillbaka handpenningen.

text: HB AB motsatte sig kravet.

text: BE kontaktade företagets säljare den 6 oktober avseende aktuell bil. Vid samtalet med säljaren bestämde BE sig för att köpa bilen. Företaget har som rutin att köparen måste betala en handpenning vid köp av osedda bilar. Den 8 oktober ringde BE och sa att han inte ville fullfölja köpet. Han gjorde sig härigenom skyldig till ett muntligt kontraktsbrott. Företaget sa då att handpenningen skulle gå förlorad, vilket BE förstod. Tre dagar efter detta kom BE ändå och provkörde bilen, men han blev inte nöjd trots att företaget försökte tillgodose hans krav. Företaget har rätt att behålla handpenningen.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Betalningen av handpenning (som enligt kontoutdrag skedde den 7 oktober) får med hänsyn till omständigheterna i ärendet anses innebära att BE har ingått ett avtal med HB AB om köp av bilen (jfr Eriksson, Nordling, Palm, Konsumentköp, En kommentar till

text: konsumentköplagen

text: , s. 267 och nämndens beslut i ärende 2008-1346). Det är vidare klarlagt att BE den 8 oktober meddelat företaget att han inte ville fullfölja köpet. Detta är rättsligt sett att betrakta som en avbeställning av köpet.

text: En konsument har enligt

text: 37 § konsumentköplagen

text: rätt att avbeställa en vara innan varan har avlämnats. Säljaren har då inte rätt att hålla fast vid köpet och kräva betalning. Säljaren har i stället enligt

text: 41 § första stycket konsumentköplagen

text: rätt till ersättning av köparen för särskilda kostnader som säljaren haft för att ingå och fullgöra avtalet till den del säljaren inte kan tillgodogöra sig dessa på annat sätt, för särskilda kostnader till följd av avbeställningen samt för förlust i övrigt med ett belopp som är skäligt med hänsyn till priset för varan, tidpunkten för avbeställningen, omfattningen av nedlagt arbete och omständigheterna i övrigt. Säljaren får enligt

text: 41 § andra stycket konsumentköplagen

text: förbehålla sig en på förhand bestämd ersättning vid avbeställning, om den ersättningen är skälig med hänsyn till vad som

text: normalt kan antas komma att tillfalla en säljare i enlighet med vad som framgår i

text: 41 § första stycket konsumentköplagen

text: I det nu aktuella fallet har HB AB inte bevisat att företaget och BE avtalat att företaget vid en avbeställning skulle få en på förhand bestämd ersättning. Den omständigheten att företaget och BE kommit överens om att BE skulle betala en handpenning medför inte att de kommit överens om en sådan på förhand bestämd ersättning. Det krävs i stället att parterna i köpeavtalet uttryckligen reglerar ersättningsfrågan (jfr Eriksson, Nordling, Palm, a.a., s. 262). I stället får frågan om BE är skyldig att betala ersättning till företaget i anledning av avbeställningen bedömas enligt reglerna i

text: 41 § första stycket konsumentköplagen

text: Av förarbetena till

text: konsumentköplagen

text: (se

text: prop. 1989/90:89 s. 154

text: ) framgår att det är säljaren som har bevisbördan för att han haft de kostnader och andra förluster som säljaren begär ersättning för. Det innebär att säljaren ska bevisa dels att säljaren haft kostnaden eller förlusten i övrigt, dels storleken av kostnaden eller förlusten i övrigt (se Eriksson, Nordling, Palm, a.a., s. 266).

text: HB AB har i ärendet inte lagt fram någon bevisning om att företaget haft några särskilda kostnader av det slag som anges i

text: 41 § första stycket konsumentköplagen

text: . Företaget är därför inte berättigat till någon ersättning för sådana kostnader.

text: Vad som återstår att pröva är om företaget har rätt till ersättning av BE för förlust i övrigt. Enligt förarbetena till

text: konsumentköplagen

text: (se nämnda prop. s. 152 f) ska sådan ersättning kompensera förlust som säljaren gör till följd av att affären inte kommer till stånd. Som redan nämnts är det säljaren som ska bevisa förlustens storlek. Kravet på styrka i den bevisningen kan dock sättas lägre än annars (se Eriksson, Nordling, Palm, a.a., s 266). Säljaren har i ärendet inte lagt fram någon särskild bevisning rörande storleken av sin förlust. Nämnden har därför anledning att utgå från vad som med en försiktig beräkning kan antas vara en normalförlust bestående i förlorad vinst på affären. Normalt får säljaren inte ersättning för hela den förlust som består i att säljaren gått miste om den vinst som han skulle ha gjort på affären. I stället ska ersättningen enligt

text: 41 § första stycket konsumentköplagen

text: – som redan har berörts – bestämmas till ett belopp som är skäligt med hänsyn till priset för varan, tidpunkten för avbeställningen, omfattningen av nedlagt arbete och omständigheterna i övrigt. Även i dessa avseenden har säljaren bevisbördan.

text: HB AB har inte lagt fram någon utredning som visar att företaget har lagt ned något omfattande arbete på den affär som avbeställdes. Avbeställningen skedde mycket kort tid efter beställningen. Enligt förarbetena till

text: konsumentköplagen

text: är vad som nu nämnts omständigheter som ska leda till att ersättningen till säljaren blir lägre än annars. Den avbeställda bilen var en BMV 320d 184 hk M-Sport Aut 2010 och betingade ett pris på 189 900 kr och betalades genom en inbytesbil till ett pris om 154 900 samt kontant 35 000 kr (varav handpenning 5 000 kr). Med beaktande av samtliga omständigheter som visats föreligga vid denna affär finner nämnden att ett skäligt ersättningsbelopp till säljaren med anledning av avbeställningen är 2000 kr.

text: Ett avtal om handpenning anses normalt bara innebära att handpenningen utgör en förskottsbetalning (jfr Eriksson, Nordling, Palm, a.a., s. 262 med hänvisningar). I sådana fall har köparen rätt att få tillbaka handpenningen om köpet avbeställs.

text: Sammantaget innebär vad nämnden nu kommit fram till att BE har rätt att återfå handpenningen på 5 000 kr men samtidigt är skyldig att ersätta HB AB med 2 000 kr i anledning av avbeställningen. Företaget ska alltså rekommenderas att av handpenningen återbetala 3 000 kr till BE.


title: Kompensation och assistans enligt artikel 7-9 i EU-förordningen nr 261/2004 på grund av inställd flygning. En passagerare som bokats om till en annan flygning enligt artikel 8 sedan en föregående flygning ställts in har rätt till kompensation enligt artikel 7 om även den senare flygningen ställs in eller försenas tre timmar eller mer. Passageraren har också rätt till assistans enligt artikel 8 och 9.

text: JFG begärde kompensation enligt EU-förordning 261/2004 för sig och tre medresenärer med sammanlagt 2 400 euro (600 euro per person). De skulle flyga från Arlanda till Los Angeles. Avgången ställdes in och de bokades om till en annan flygning senare samma dag. Även den avgången ställdes in och de kom iväg först dagen därpå. De har fått kompensation enligt EUförordning 261/2004 med 600 euro per person för den första inställda flygningen. De har dock inte fått kompensation för den andra inställda flygningen, trots att de hade bekräftade platsreservationer och hade betalat för flygningen.

text: Flygbolaget motsatte sig kravet. JFG och hans medresenärer har fått kompensation för den flygning på vilken de haft en ordinarie platsreservation och som de betalat för. Det saknas rättslig grund för att lämna kompensation enligt EU-förordningen för den andra inställda flygningen.

text: Allmänna reklamationsnämnden, i utökad sammansättning, gjorde följande bedömning.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: I EU-förordning 261/2004 finns bestämmelser om ekonomisk kompensation och assistans till flygpassagerare vid nekad ombordstigning samt vid inställda och försenade flygningar. Förordningen syftar bl.a. till att stärka flygpassagerarnas rättigheter och konsumentskyddet på området.

text: Ställs en flygning in har flygpassageraren rätt till dels ekonomisk kompensation enligt artikel 7, dels assistans enligt artikel 8 och 9 av det flygbolag som skulle ha utfört flygningen. Det framgår av artikel 5.1.

text: Med en inställd flygning avses en flygning som inte genomförs trots att den i förväg planerats och på vilken minst en plats reserverats (artikel 2 l). Begreppet flygning definieras inte i förordningen. EU-domstolen har dock uttalat att begreppet ska tolkas på så sätt att en flygning i huvudsak består av en lufttransport och en enhet av denna transport, utförd av ett flygbolag som bestämmer sin färdväg.

text: Den ekonomiska kompensationen syftar till att på ett standardiserat sätt gottgöra de olägenheter och den tidsförlust en inställd flygning typiskt sett innebär för en

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004

text: om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning

text: (EEG) nr 295/91

text: . 2 EU-domstolens dom den 10 juli 2008 i

text: mål C‑173/07

text: flygpassagerare. Det krävs inte att passageraren drabbas av någon ekonomisk skada till följd av det inställda flyget. Kompensationens storlek – 250, 400 eller 600 euro – beror på flygningens längd och om den sker mellan länder inom EU eller ej. Under vissa förutsättningar har flygbolaget rätt att halvera beloppet.

text: Det utgår ingen kompensation enligt

text: artikel 7

text: om passageraren underrättas om den inställda flygningen viss tid i förväg och, såvitt nu är aktuellt, erbjuds ombokning så att han eller hon kan avresa högst en timme före den tidtabellsenliga avgångstiden och nå slutdestinationen senast två timmar efter den tidtabellsenliga ankomsttiden (

text: artikel 5.1 c

text: i-iii). Av

text: artikel 5.3

text: följer vidare att flygbolaget inte är skyldigt att betala kompensation om den inställda flygningen beror på extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits.

text: EU-domstolen har kommit fram till att förordningen ska tolkas så att en flygpassagerare som kommer fram till sin slutdestination tre timmar eller mer efter den i förväg bestämda ankomsttiden till följd av en försenad flygning har rätt till ekonomisk kompensation på samma sätt som om en flygning ställs in.

text: I

text: artikel 8

text: föreskrivs att passagaren vid en inställd flygning har rätt att välja mellan antingen återbetalning av biljettpriset och returflygning till den första avgångsorten eller ombokning till slutdestinationen.

text: Artikel 9

text: berättigar passageraren till assistans i form av bl.a. måltider och förfriskningar och hotellrum. Rätten till assistans enligt artikel

text: och

text: gäller även om det förelegat extraordinära omständigheter och är inte beroende av rätten till kompensation enligt

text: artikel 7

text: En grundläggande förutsättning för att en flygpassagerare omfattas av förordningen är att han eller hon har en bekräftad platsbokning på den berörda flygningen, har checkat in i tid och inte reser gratis eller till ett reducerat biljettpris (artikel

text: Förordningen är tvingande till passagerarens förmån, vilket innebär att det inte är möjligt för flygbolaget att begränsa sitt ansvar, exempelvis genom villkor i transportavtalet (

text: artikel 15

text: Vad är utrett och vad gäller tvisten?

text: JFG och hans tre medresenärer bokade en flygning från Arlanda till Los Angeles den 9 oktober 2016 kl. 9.55. Flygningen ställdes in, varefter resenärerna bokades om till en flygning från Arlanda till Chicago kl. 16.35 samma dag. Även denna flygning ställdes in. Detta förde med sig att resenärerna avreste dagen därpå.

text: Flygbolaget har betalat kompensation enligt EU-förordningen med 600 euro per person med anledning av den inställda flygningen på förmiddagen. Tvisten gäller om JFG och hans medresenärer har rätt till kompensation även för den inställda avgången på eftermiddagen. Med andra ord är tvistefrågan i ärendet om en passagerare som bokats om till en annan flygning enligt

text: artikel 8

text: 3 Se exempelvis EU-domstolens dom den 26 februari 2013 i

text: mål C‑11/11

text: (punkt 32). 4 EU-domstolens domar den 19 november 2009 i de förenade målen

text: och

text: och den 23 oktober 2012 i de förenade målen

text: och

text: enligt

text: artikel 7

text: om även den senare flygningen ställs in eller försenas tre timmar eller mer. Däri ligger även frågan om passageraren har rätt till assistans på nytt.

text: Rättsläget och nämndens bedömning

text: Nämnden konstaterar att det inte finns några särskilda bestämmelser i EU-förordningen som tar sikte på den aktuella situationen. Frågeställningen berörs inte i förordningens preambel och har inte heller prövats av EU-domstolen eller i svensk refererad domstolspraxis.

text: I den juridiska litteraturen, liksom i utländsk domstolspraxis, har olika uppfattningar kommit till uttryck. Ett synsätt är att en flygning till följd av en ombokning enligt

text: artikel 8

text: inte är att betrakta som en självständig flygning i den mening som avses i

text: artikel 5.1

text: utan bara ett s.k. uppfyllelsesurrogat knutet till den ursprungliga flygningen som inte ger rätt till kompensation. Ett annat synsätt är att en sådan flygning berättigar till kompensation på samma sätt som andra inställda flygningar om övriga förutsättningar enligt förordningen är uppfyllda.

text: EU-kommissionen har i sin icke bindande vägledning för tolkningen av förordningen förespråkat det sistnämnda alternativet. I vägledningen uttalas alltså att en eventuell ny rätt till kompensation gäller för den nya ombokade flygning som passageraren godtagit enligt

text: artikel 8.1

text: om flygningen ställs in eller försenas vid ankomsten.

text: I avsaknad av särskild reglering eller förhandsbesked från EU-domstolen som säger annat finns det enligt nämndens mening inte någon grund för att ett flygbolag kan undgå att betala kompensation till följd av en inställd flygning bara på den grunden att bokningen skett för att uppfylla bolagets skyldighet att lämna assistans enligt

text: artikel 8.1

text: . Förordningens syfte talar i samma riktning då en passagerare på en sådan flygning drabbas av tidsspillan och olägenheter på samma sätt som övriga passagerare på flygningen. Nämnden kan således inte finna annat än att passageraren är berättigad till kompensation enligt

text: artikel 7

text: om flygningen ställs in i den aktuella situationen, om övriga förutsättningar enligt förordningen är uppfyllda. Motsvarande bör enligt nämndens uppfattning även gälla i fråga om flygbolagets skyldighet att lämna assistans enligt artikel

text: och

text: Den flygning som JFG och hans medresenärer bokades om till sedan flygningen på förmiddagen den 9 oktober 2016 ställts in omfattas i sig av

text: artikel 5.1

text: . Avgångs- och ankomsttiderna låg inte inom ramen för de tidsfrister som anges i

text: artikel 5.1 c

text: ) i-iii och som utesluter kompensation. Annat har inte framkommit än att resenärerna hade bekräftade platser på flygningen. Resenärerna kan inte heller sägas ha rest gratis eller till reducerat pris i och

text: 5 En sådan bestämmelse har tagits in i det förslag till reviderad förordning som EU-kommissionen lade fram i mars 2013, COM (2013) 130. Innebörden av bestämmelsen är att kompensation bara kan utgå en gång (

text: artikel 7.2

text: ). 6 Frågan aktualiserades vid EU-domstolen i augusti 2015 genom en begäran om förhandsbesked från dansk domstol. Begäran återkallades dock varefter EU-domstolen avskrev målet i juni 2016 (

text: mål C-305/15

text: , Delta Air Lines Inc ./. Hansen m.fl.). 7 Hausmann, Europäische Fluggastrechte im Fall der Nichtbeförderung und bei Annulierung und grosser Verspätung von Flügen (2009), sid. 397 f., Schmid m.fl., Fluggastrechte Praktiker-kommentar (2014), s. 97 f., Staudinger m.fl., Fluggastrechte-Verordnung, Handkommentar (2016), s. 131 f., Amtsgericht Düsseldorf, dom den 1 februari 2012 i mål 24 C 8824/10 och Amtsgericht Frankfurt a.M., dom den 16 maj 2013 i mål 31 C 3349/12. 8 EU-kommissionens tillkännagivande den 15 juni 2016, C 214/5, punkt 4.2.

text: med att de betalat för den ursprungliga, icke utförda flygningen. Flygbolaget har inte gjort gällande att det förelåg extraordinära omständigheter.

text: Nämnden kan mot den bakgrunden inte komma till annan slutsats än att JFG och hans medresenärer har rätt till kompensation enligt EU-förordningen även med anledning av den andra inställda flygningen. Flygningens längd är sådan att beloppet uppgår till 600 euro per person. Kravet ska därför godtas.

text: Skiljaktig mening

text: Tre av nämndens ledamöter var skiljaktiga och anförde följande.

text: I ärendet är klarlagt att de berörda resenärerna fått tillämplig ekonomisk kompensation av flygbolaget för den inställda flygningen med avsedd avgångstid den 9 oktober 2016 kl. 09.55. Tvisten gäller om de är berättigade till en ny ekonomisk kompensation även för att den flygning som de ombokats till ställts in. Frågan har inte reglerats i EU-förordning 261/2004 och har inte heller prövats av EU-domstolen eller behandlats i refererad svensk rättspraxis. Som framgått i majoritetens motivering finns det i den rättsliga litteraturen och i utländsk rättspraxis olika uppfattningar i frågan.

text: Som nämnts av majoriteten har det i det förslag till ändringar i EU-förordningen som EUkommissionen lagt fram tagits in en regel om att ekonomisk kompensation bara kan erhållas en gång i den nu ifrågavarande situationen.

text: Enligt vår mening utgör den flygning med avsedd avgångstid den 9 oktober 2016 kl. 16.35 till vilken JFG och hans medpassagerare ombokats bara en ersättning för den ursprungligen avsedda flygning som ställts in. Det är därför enligt vårt synsätt så att båda flygningarna får ses som en enhet. Det talar för att kompensation bara kan erhållas en gång. Men också en jämförelse med försenade flygningar talar i samma riktning. Olägenheterna för JFG och hans medresenärer som uppstått genom de båda inställda flygningarna skulle i princip vara lika stora som om den flygning som de från början var inbokade på med avgång den 9 oktober 2016 kl. 09.55 hade försenats så att de anlänt till slutdestinationen först den 10 oktober 2016 kl. 16.10 (lokal tid), dvs. vid samma tidpunkt som de anlände till slutdestinationen till följd av de båda inställda flygningarna. I förseningsfallet står det helt klart att de bara skulle ha fått kompensation en gång. Det är då inte rimligt att de i ombokningsfallet ska få kompensation två gånger. Det skulle strida mot en av de grundläggande principer som enligt EU-domstolen ska vägleda tolkningen av EU-förordningen, nämligen likabehandlingsprincipen.

text: Vi anser därför att någon dubbel kompensation till JFG och hans medresenärer inte kan komma i fråga. Vår uppfattning är alltså att JFG:s krav mot flygbolaget ska avslås.

text: 9 Jfr EU-domstolens dom den 7 september 2017 i

text: mål C-559/16


title: Ett krav på att avbokning av flygresa endast fick ske via ett särskilt formulär på resebyråns hemsida ansågs utgöra ett oskäligt avtalsvillkor (36 § avtalslagen). Också fråga om oklart avtalsvillkor som skulle tolkas till konsumentens förmån (10 § avtalsvillkorslagen).

text: AM begärde återbetalning av kostnaden för resan med avdrag för kostnaden för avbeställningsskydd. Han blev tvungen att ställa in resan på grund av sjukdom. Resan var köpt med avbeställningsskydd. Han avbokade resan per telefon och fick då information om hur en avbokning skulle ske. Han skrev ut formuläret för läkarintyg som resebyrån tillhandahöll på sin hemsida, införskaffade ett läkarintyg där det klart framgick att den planerade resan inte borde företas av medicinska skäl och upprättade ett följebrev som skickades in till resebyrån tillsammans med intyget.

text: Resebyrån motsatte sig kravet. Bokningen måste avbokas senast fem timmar före avgång, antingen via resebyrån eller direkt hos flygbolaget. AM har inte gjort detta. Avbokning hos resebyrån sker via ett formulär genom kundens profil på företagets hemsida. Resebyrån tar endast emot avbokning via detta formulär. Information om detta finns också under frågor och svar på företagets hemsida. Kunder får också informationen vid kontakt per telefon med företagets kundtjänst. En person hos företaget har dessutom skickat ett mejl till AM gällande detta.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Om innebörden av ett avtalsvillkor som inte har varit föremål för individuell förhandling är oklar, ska vid en tvist mellan en näringsidkare och en konsument villkoret tolkas till konsumentens förmån. Nämnden konstaterar att det i de av resebyrån åberopade villkoren står dels att avbokning ska ske minst fem timmar före avresa, dels att avbeställningsskyddet upphör att gälla när resan påbörjas. Eftersom dessa skrivningar är motstridiga anser nämnden att villkoret är oklart och att det därför ska tolkas till konsumentens förmån. Detta innebär att AM har haft rätt att avboka resan fram till dess att den påbörjats. Det framgår av handlingarna i ärendet att AM har avbokat resan innan den påbörjades. Resebyrån har dock invänt att den avbokningen inte skett på det sätt som föreskrivs i de tillämpliga villkoren, nämligen via ett formulär genom kundens profil på företagets hemsida. Resebyrån har därför ansett att den av AM gjorda avbokningen inte är gällande som en avbokning.

text: Enligt

text: avtalslagen

text: får avtalsvillkor jämkas eller lämnas utan avseende, om villkoret är oskäligt med hänsyn till avtalets innehåll, omständigheterna vid avtalets tillkomst, senare inträffade förhållanden och omständigheterna i övrigt. Särskild hänsyn ska tas till behovet av skydd för den som i egenskap av konsument intar en underlägsen ställning i avtalsförhållandet.

text: 10 § lagen (1994:1512)

text: om avtalsvillkor i konsumentförhållanden 2

text: 36 § lagen (1915:218)

text: om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område

text: Resebyrån anför att avbokning endast får ske via ett särskilt formulär genom kundens profil på företagets hemsida. Marknadsdomstolen har, i mål som rört uppsägning av avtal, slagit fast att villkor om skriftlig form vid uppsägning är att anse som ett oskäligt avtalsvillkor (jfr t.ex.

text: MD 2002:23

text: och

text: MD 2005:23

text: ). Bakgrunden är att det inte finns något formkrav på uppsägning av avtal, varför ett krav på skriftlighet innebär en inskränkning av konsumentens rätt i förhållande till dispositiv rätt. Enligt nämndens uppfattning saknas det skäl att göra någon annan bedömning när det gäller avbokning av en flygresa. Avtalsvillkoret är således att betrakta som oskäligt och resebyrån har därför inte rätt att åberopa detsamma. Slutsatsen blir därför att den av AM gjorda avbokningen gäller.

text: Det har inte framkommit att det av AM åberopade läkarintyget skulle vara ogiltigt eller att det inte skulle kunna läggas till grund för en avbeställning. Nämnden finner därför att AM har haft rätt att avboka flygbiljetterna och i enlighet med bestämmelserna för avbeställningsskyddet få tillbaka vad som betalts för resan, dock med de avdrag som anges i villkoren för avbeställningsskyddet.

text: Enligt villkoren återbetalas inte avgiften för avbeställningsskyddet. Vidare har resebyrån rätt att ta ut en administrationsavgift om 395 kr per biljett vid denna typ av resa. AM:s krav ska därför medges med dessa avdrag och företaget ska rekommenderas att betala (4 730- (570+2x395)=) 3 370 kr till honom.


title: Försäkringstagare har vid tecknandet av ny sjuk- och olycksfallsförsäkring lämnat oriktiga uppgifter. Fråga om omständigheterna vid tecknandet av försäkringen var sådana att det skulle vara oskäligt att försäkringsgivaren är fri från ansvar för inträffat försäkringsfall (12 kap. 2 § försäkringsavtalslagen).

text: TN begärde dels att få ha kvar sin sjuk- och olycksfallsförsäkring samt livförsäkring, dels ersättning för skador efter en stroke ur sjuk- och olycksfallsförsäkringen.

text: Han blev uppringd av en säljare som sålde försäkringar åt försäkringsbolaget. Säljaren var trevlig och lättsam att prata med. Försäkringarna verkade innehålla samma som de gamla och till en lägre kostnad. Han fyllde inte i någon skriftlig hälsodeklaration utan svarade muntligen på säljarens frågor. När säljaren frågade honom om han var fullt arbetsför svarade han ärligt att han var hemma och sjukskriven på grund av utfrysning/mobbning på jobbet. Säljaren sa att det inte spelade någon roll för att få teckna försäkringen, eftersom han var fullt arbetsför. Efter många funderingar och fler samtal med samma försäljare bestämde han sig för att teckna den nya försäkringen. – I september 2014 drabbades han av en stroke och anmälde försäkringsfall. Han fick då besked om att försäkringen skulle annulleras och att han inte omfattades av något försäkringsskydd. Försäkringsbolaget har inte haft fog för att annullera försäkringen. Han har varken uppsåtligt eller av oaktsamhet lämnat oriktiga eller ofullständiga uppgifter när han besvarade de muntliga frågorna om hans hälsa. På läkarintyget framgår inte att han varit utfryst/mobbad och att det var därför han gick hem, där står det psykisk ohälsa, men det var inget han tänkte på då. Han har varit fullt arbetsför hela tiden.

text: Försäkringsbolaget motsatte sig kravet.

text: En förutsättning för att få teckna den försäkring som TN har tecknat är att försäkringstagaren är fullt arbetsför. Enligt försäkringsvillkoren är en person som uppbär sjuklön eller sjukpenning inte fullt arbetsför. Försäkringstagaren är skyldig att på försäkringsbolagets begäran lämna upplysningar som kan ha betydelse för om en personförsäkring ska meddelas. Försäkringstagaren ska ge riktiga och fullständiga svar på försäkringsbolagets frågor. TN fick vid tecknandet frågorna om han var fullt arbetsför och om han ”arbetar idag”. Han svarade ja på dessa frågor, trots att han var sjukskriven och erhöll sjukpenning vid tidpunkten för tecknandet och därmed inte var fullt arbetsför. TN nämnde ingenting om sin pågående sjukskrivning. Han har alltså lämnat oriktiga uppgifter. Försäkringsbolaget motsätter sig hans uppgifter om att han skulle ha berättat för säljaren att han var sjukskriven. Det framgår tydligt av försäkringsbeskedet, av för- och efterköpsinformationen samt av villkorssammanfattningen som skickades till TN samma dag som tecknandet av försäkringen att full arbetsförhet är en förutsättning för att försäkringen ska få tecknas. I handlingarna förklaras vad full arbetsförhet innebär. Det anges också i försäkringsbeskedet att TN i samband med tecknandet uppgav att han var fullt arbetsför. Han var vid tecknandet medveten om att han var sjukskriven. Han har uppsåtligen eller i vart fall av oaktsamhet som inte är ringa lämnat oriktiga uppgifter som har haft betydelse för riskbedömningen. Om han hade lämnat korrekta uppgifter om sin

text: sjukskrivning skulle han inte ha fått teckna försäkringen. Försäkringsbolaget är därmed inte skyldigt att ersätta den skada som han ha anmält och har haft rätt att säga upp försäkringarna.

text: Enligt 12 kap 1 § försäkringsavtalagen är försäkringstagaren och den försäkrade skyldiga att på försäkringsbolagets begäran lämna upplysningar som kan ha betydelse för frågan om en personförsäkring ska meddelas, utvidgas eller förnyas. Försäkringstagaren och den försäkrade ska ge riktiga och fullständiga svar på försäkringsbolagets frågor. Av 12 kap 2 § samma lag följer att om försäkringstagaren eller den försäkrade annars uppsåtligen eller av oaktsamhet som inte är ringa har lämnat oriktiga eller ofullständiga uppgifter av betydelse för riskbedömningen och försäkringsbolaget kan visa att bolaget inte skulle ha meddelat försäkring om upplysningsplikten hade fullgjorts, är bolaget fritt från ansvar för inträffade försäkringsfall. Av tredje stycket samma bestämmelse följer att andra stycket inte får tillämpas om det skulle leda till ett resultat som är oskäligt mot försäkringstagaren eller hans rättsinnehavare.

text: I förarbetena till den nu gällande

text: försäkringsavtalslagen

text: prop. 2003/04:150 s. 520

text: ) nämns bl.a. det förhållandet att ett ombuds uppträdande gett försäkringstagaren anledning att ta lätt på uppgiftslämnandet, som exempel på ett sådant fall då resultatet av huvudreglerna om försäkringsbolagets ansvarsfrihet för inträffade försäkringsfall skulle framstå som oacceptabelt och möjligheten att tillämpa den ovan nämnda regeln

text: 12 kap. 2 § tredje stycket

text: blir aktuell.

text: Av de för den aktuella försäkringen gällande villkoren framgår att för att ha rätt att teckna försäkringen gäller alltid att den vars liv eller hälsa försäkringen avses gälla ska vara fullt arbetsför. Enligt villkoren är en person fullt arbetsför om denne inte till någon del uppbär sjuklön, sjukpenning, rehabiliteringspenning, aktivitetsersättning, sjukersättning, skadelivränta, handikappersättning eller liknande ersättning samt kan fullgöra sitt vanliga arbete utan några inskränkningar eller särskilda anpassningar av hälsoskäl.

text: Nämnden konstaterar inledningsvis att TN vid tecknandet av försäkringarna inte var fullt arbetsför i villkorens mening. Nämnden har tagit del av de ljudinspelningar som getts in i ärendet. Frågan om arbetsförhet berörs vid två tillfällen i samtalet den 5 mars 2014, varvid TN på frågor från säljaren uppgett att han är fullt arbetsför respektive svarat ja på frågan om han arbetade. Nämnden finner det dock anmärkningsvärt att så för försäkringens giltighet centrala frågor inte förtydligades mer, så att det för TN tydligt framgick vad som menades med begreppet arbetsförhet och dess betydelse för möjligheten att få teckna försäkringen. Istället nämndes frågan om arbetsförhet endast i förbigående vid två tillfällen utan närmare förklaring under det nära 50 minuter långa samtalet. Även om det inte kan krävas att frågan om arbetsförhet skulle ha tagits upp till en längre diskussion, borde enligt nämndens uppfattning mer ha gjorts för att tydliggöra betydelsen av frågan. Ytterligare en viktig omständighet att beakta är att avtalet träffades utan någon form av skriftlig hälsodeklaration. Det är vidare av betydelse att TN då han tecknade de nu aktuella försäkringarna redan hade ett försäkringsskydd som avslutades i samband med tecknandet och att försäljningssamtalet skedde på säljarens initiativ. Mot denna bakgrund finner nämnden att resultatet av att tillämpa

text: huvudreglerna om försäkringstagarens upplysningsplikt i detta fall skulle leda till ett oskäligt resultat för TN, som i sådana fall skulle stå utan försäkringsskydd. Försäkringsbolaget ska därför rekommenderas att låta honom behålla försäkringarna. Försäkringsbolaget har inte bestritt att det i och för sig skulle föreligga ett försäkringsfall. Försäkringsbolaget ska därför även rekommenderas att reglera TN:s skada enligt de för den aktuella försäkringen gällande villkoren.


title: Kompensation enligt artiklarna 5 och 7 i EU-förordningen nr 261/2004 på grund av inställd flygning. När parterna är oense om ifall det har lämnats ett erbjudande om en ombokning som omfattas av bestämmelserna i artikel 5.1 c) eller inte, är det flygbolaget som har bevisbördan för att ett sådant erbjudande har lämnats.

text: MH begärde kompensation enligt EU-förordning 261/2004 med 250 euro. Han skulle flyga från Arlanda till Billund den 2 november 2016 kl. 16.45, med ankomst kl. 18.10. När han kom till Arlanda fick han besked om att flygningen hade ställts in. Han bokades om till en annan flygning och kom fram kl. 20.34 samma kväll, dvs. två timmar och 24 minuter senare än enligt den ursprungliga bokningen.

text: Flygbolaget motsatte sig kravet. MH erbjöds ombokning till flygning som avgick senast en timme före den ordinarie avgångstiden och anlände till slutdestinationen senast två timmar efter den ordinarie ankomsttiden. Han har därför inte rätt till kompensation.

text: Allmänna reklamationsnämnden, i utökad sammansättning, gjorde följande bedömning.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: EU-förordning 261/2004 innehåller bestämmelser om bl.a. ekonomisk kompensation och assistans till flygpassagerare vid nekad ombordstigning samt vid inställda och försenade flygningar. Förordningen syftar till att stärka flygpassagerarnas rättigheter och att öka konsumentskyddet på området.

text: Enligt artikel 5.1 c) har en flygpassagerare rätt till ekonomisk kompensation om en flygning ställs in, såvida inte passageraren fått information om det inställda flyget viss tid i förväg. Olika regler gäller beroende på om informationen lämnats mer än två veckor före flygningen, mellan två veckor och sju dagar före flygningen eller mindre än sju dagar före flygningen (punkterna i-iii).

text: Om passageraren, som i detta fall, fått information om det inställda flyget mindre än sju dagar före den tidtabellsenliga avgångstiden utgår det inte någon kompensation om passageraren erbjuds ombokning så att han eller hon kan avresa högst en timme före den tidtabellsenliga avgångstiden och nå slutdestinationen senast två timmar efter den tidtabellsenliga ankomsttiden (artikel 5.1 c punkt iii).

text: Bedömning

text: Av utredningen framgår att avgången från Arlanda till Billund den 2 november 2016 kl. 16.45 med ordinarie ankomsttid kl. 18.10 ställts in. Såvitt framkommit har MH bokats om till en annan flygning och anlänt till Billund kl. 20.34.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004

text: om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning

text: (EEG) nr 295/91

text: Vid tvist om huruvida det har lämnats ett erbjudande om en ombokning som omfattas av bestämmelserna i

text: artikel 5.1 c

text: ) bör bevisbördan ligga på flygbolaget. Flygbolaget har inte gett in någon utredning som visar att MH erbjudits men tackat nej till andra flygningar som avgått högst en timme före den tidtabellsenliga avgångstiden och kommit fram till Billund senast två timmar efter den tidtabellsenliga ankomsttiden.

text: Vid den bedömningen kan flygbolaget inte undgå att betala kompensation. Avståndet mellan Arlanda och Billund är sådant att beloppet uppgår till begärda 250 euro.


title: Konsument uteblev från bokad tid för naprapattjänst. Näringsidkaren hade inte förbehållit sig en på förhand bestämd ersättning vid avbeställning. Eftersom näringsidkaren inte hade utfört någon del av tjänsten och inte påstått att näringsidkaren hade inrättat sig efter avtalet genom att ha avvisat andra kunder, hade näringsidkaren inte någon rätt till betalning. (Analog tillämpning av 42 och 48 §§ konsumenttjänstlagen.)

text: SB begärde att slippa betala kostnaden för bokad naprapattjänst. Hon hade på förmiddagen bokat en behandling på eftermiddagen samma dag. Hon kom dock inte till behandlingen. Trots att företaget inte hade informerat om att en avgift kunde komma att tas ut om hon uteblev, fakturerade företaget henne med 600 kr. Med tanke på hur tätt inpå behandlingstiden som hon gjorde bokningen är det inte troligt att företaget drabbades av en inkomstförlust till följd av att hon inte kom till behandlingen.

text: Företaget motsatte sig kravet. SB kom inte till den bokade tiden och svarade inte i telefon när företaget försökte nå henne. Det visade sig senare att hon var hemma och sov. Med anledning av detta drabbades företaget av ett inkomstbortfall och hade rätt att fakturera SB med 600 kr.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Nämnden finner att

text: konsumenttjänstlagen

text: kan tillämpas analogt på tvisten. Det är ostridigt att SB inte avbokade behandlingen innan den skulle ha utförts. Då SB inte betalade har företaget enligt

text: 48 § konsumenttjänstlagen

text: rätt att häva avtalet och begära betalning som om avbeställning skett den dag hävningen gjordes.

text: Enligt i

text: 42 § konsumenttjänstlagen

text: har konsumenten rätt att avbeställa en tjänst till den del denna inte har utförts och då i princip befrias från motsvarande betalningsskyldighet. Näringsidkaren har dock rätt till ersättning för den del av tjänsten som redan har utförts samt för det arbete som måste utföras trots avbeställningen. Näringsidkaren kan dessutom ha rätt till ersättning för förluster i form av kostnader för den återstående delen av tjänsten samt för förluster i övrigt på grund av att näringsidkaren har underlåtit att ta på sig arbete eller på grund av att denne på annat sätt inrättat sig efter uppdraget.

text: Företaget har inte utfört någon tjänst och har inte av den anledningen rätt till betalning. Frågan som nämnden har att ta ställning till blir därför om företaget har rätt till ersättning för förlust, som uppstått på grund av att företaget inrättat sig efter avtalet genom att ha avvisat en annan kund. Företaget har inte påstått det, och nämnden finner detta dessutom osannolikt med hänsyn till att SB bokade tiden bara några timmar före den tilltänkta behandlingen.

text: Eftersom företaget således inte hade haft rätt att få ersättning om SB hade avbokat tjänsten i tid kan hon inte anses skyldig att betala 600 kr i förevarande situation.

text: Nämnden noterar att företaget inte har förbehållit sig en på förhand bestämd ersättning vid avbeställning, som enligt

text: 43 § konsumenttjänstlagen

text: hade varit giltig vid avbeställning och utevaro, om den är skälig med hänsyn till vad som vid avbeställning normalt kan antas tillkomma en näringsidkare som ersättning enligt 42 §.


title: Fråga om ersättning enligt artikel 19 i Montrealkonventionen för förstörd semester (NJA 2016 s. 900).

text: BW begärde, för sig och sin medresenär, ersättning med 45 142 kr (varav 13 000 kr för utlägg för kläder och annat och 32 142 kr för fem förstörda semesterdagar). De skulle åka på lyxkryssning med världens största kryssningsfartyg för att fira sin 20-åriga bröllopsdag. De flög från Köpenhamn till Barcelona med mellanlandning i Frankfurt. Väskorna blev kvar i Frankfurt och fick dem de inte förrän på kvällen den femte och näst sista dagen av resan. Innan dess hade de bara kläderna de åkte i. I de försenade väskorna fanns allt de behövde, såsom kostym, långklänning, badkläder, skor, hygienartiklar och mediciner. De fick äta på självserveringen istället för i restaurangen som krävde finare klädsel. De kunde inte vara med på de två kaptensmiddagarna. I varje hamn var de tvungna att stressa av båten för att handla det nödvändigaste, så de hade inte tid att åka på någon utflykt. Resan blev förstörd på grund av detta. De har fått 9 000 kr i försäkringsersättning.

text: Flygbolaget motsatte sig kravet. När bagage förkommer ersätter man för nödvändiga inköp och oförutsedda utgifter. Företagets policy är att ersätta 50 procent av kläderna och 100 procent av toalettartiklar och underkläder. Det finns inget allmänt skadeståndsansvar för stress och obehag och företaget kan inte ersätta några följdskador på grund av bagageförseningen. Bolagets slutgiltiga ersättningsbelopp var på 7 000 kr, vilket resenärerna har fått genom försäkringsbolaget.

text: Allmänna reklamationsnämnden, i utökad sammansättning, gjorde följande bedömning.

text: Utgångspunkter för nämndens bedömning

text: Enligt artikel 19 Montrealkonventionen ansvarar transportören för skador till följd av försening vid lufttransporter av passagerare, bagage och gods. Transportören ansvarar dock inte för sådana skador om transportören visar att denne och dennes anställda eller uppdragstagare vidtagit alla de åtgärder som rimligen kan begäras för att undvika skadorna eller att det varit omöjligt att vidta sådana åtgärder.

text: I ärendet är klarlagt att bagaget blev försenat och att resenärerna fick sina väskor först efter flera dagar. Med anledning av detta har de begärt ersättning för dels utlägg för inköp av kläder och annat, dels förstörd semester.

text: Ersättning för inköp av kläder och andra utlägg

text: BW hävdar att hon har haft utlägg för kläder och annat med 13 000 kr. Av hennes egna uppgifter framgår att hon redan har blivit ersatt med totalt 9 000 kr genom sitt försäkringsbolag och sin reseförsäkring. Enligt nämndens praxis är det skäligt att en resenär får ersättning för hälften av sina kostnader för klädinköp eftersom de inköpta kläderna kan användas även efter hemkomsten; om resenären tillerkändes full ersättning för utläggen skulle

text: hon enligt nämndens mening överkompenseras (ärende 2006-8731). Nämnden ser ingen anledning att göra en annan bedömning i detta fall. BW:s krav på ytterligare ersättning för sina utlägg ska därför avslås.

text: Ersättning för förlorad semester; rättsliga utgångspunkter

text: Utgångspunkten enligt Montrealkonventionen är att resenärer har rätt till ersättning för ekonomiska effekter av en försening av passagerare eller bagage. Utöver ersättning för nödvändiga inköp (se ovan), kan resenärer få ersättning för ekonomiska förluster såsom uttagna semesterdagar som gått till spillo eller att en försening lett till att resenärerna blivit uteslutna från någon specifik aktivitet som de betalat för.

text: Frågan är om resenärerna därutöver kan ha rätt till ersättning för förlorad fritid eller mistad semester. Högsta Domstolen har i avgörandet

text: NJA 2016 s. 900

text: prövat ett krav på ersättning enligt Montrealkonventionen för förlorad fritid vid en försenad reguljärresa med flyg. En sådan skada ligger enligt Högsta domstolen ofta på gränsen för vad som kan anses utgöra en ekonomisk skada. Det framgår av domen att en skada i form av förlorad fritid/förstörd semester kan vara ersättningsgill om skadan beror på att det mellan parterna uttryckligen eller underförstått överenskomna syftet med resan inte har realiserats till följd av dröjsmål eller annat fel på researrangörens/transportörens sida. Avgörande för om ersättning ska utgå för förstörd semester är den prestation som den skadelidande parten på grund av avtalsförhållandet har rätt till och syftet med prestationen. Enligt Högsta domstolen kan det vara klart för båda parter vad en persontransport syftar till. Ett typexempel är en paketresa till en semesterort. Om syftet med en sådan resa på grund av en försening förfelas i beaktansvärd grad, så bör skadan som är förenad med förseningen i allmänhet vara ersättningsgill. Det förhåller sig enligt domstolen inte på samma sätt med reguljära persontransporter, eftersom sådana resor kan fylla vitt skilda syften. Ett dröjsmål kan därför leda till olägenheter av många olika slag, beroende på individuella och för transportören okända syften med resan, och sådana olägenheter bör i allmänhet inte ge rätt till ersättning. Högsta domstolens avgörande rörde en reguljärflygning och eftersom resenärerna inte hade påstått något särskilt överenskommet eller underförstått syfte med resan utöver vad som ligger i själva transporttjänsten fick de inte någon ersättning.

text: Bedömningen i detta fall

text: Nämnden konstaterar till att börja med att BW:s förlorade semester inte utgör en ekonomisk skada. Den omständigheten att hon gått miste om utflykter skulle kunna utgöra en sådan ekonomisk skada, om det vore så att hon hade tvingats att utebli från förbetalda aktiviteter. Utredningen i ärendet ger dock inte tillräckligt stöd för en sådan slutsats. Det enda som enligt nämndens uppfattning är klarlagt vad gäller resenärernas skada i denna del är att deras semester mera allmänt blivit av sämre kvalitet än vad de förväntat sig.

text: Bagageförseningen inträffade vid en reguljär flygresa som inte ingick i det kryssningspaket som utgjorde resan i övrigt. Enligt nämndens uppfattning finns det inget som tyder på att det mellan parterna fanns någon överenskommelse eller något outtalat syfte med flygresan. Tillgodoseendet av BW:s syfte med resan – att resa vidare med ett kryssningsfartyg – är alltså

text: inte en del av den överenskomna avtalsprestationen och hon har inte rätt till ersättning för sin förstörda semester. BW:s krav avslås i sin helhet.


title: Assistans enligt artikel 8 i EU-förordningen nr 261/2004 på grund av inställd flygning. Fråga om ersättningsresa med buss kan anses utgöra ?likvärdigt transportmedel?.

text: MB begärde att få tillbaka det som han hade betalat för sin flygbiljett (1 098 kr). Han skulle flyga från Sturup till Bromma den 26 december 2016 kl. 17.40, med ankomst kl. 18.45. Flygningen ställdes dock in. Flygbolaget ordnade med busstransport till Stockholm. Han kom fram kl. 04.00 morgonen därpå. En busstransport är inte likvärdig med en flygresa.

text: Flygbolaget motsatte sig kravet. Avgången från Malmö ställdes in på grund av att en storm slog ut väderradarn på Sturups flygplats. De förseningar detta förde med sig gjorde att flyget inte skulle hinna fram innan Bromma flygplats stängde. För att hjälpa resenärerna ordnade bolaget busstransport till Stockholm. MB åkte med bussen och har därmed inte rätt till återbetalning av kostnaden för biljetten.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: I EU-förordning 261/2004 finns bestämmelser om ekonomisk kompensation och assistans till flygpassagerare vid nekad ombordstigning samt vid inställda och försenade flygningar. Förordningen syftar till att stärka flygpassagerarnas rättigheter och att öka konsumentskyddet på området.

text: Enligt artikel 5.1 c) har en flygpassagerare rätt till ekonomisk kompensation om en flygning ställs in, såvida inte passageraren fått information om det inställda flyget viss tid i förväg. Flygbolaget är vidare inte skyldigt att betala kompensation om det kan visa att det inställda flyget berott på extraordinära omständigheter som inte skulle ha kunnat undvikas även om alla rimliga åtgärder hade vidtagits. Det framgår av artikel 5.3.

text: Vid en inställd flygning ska flygbolaget, oavsett om det förelegat extraordinära omständigheter eller ej, enligt artikel 5.1 erbjuda passageraren assistans enligt vad som närmare följer av bl.a. artikel 8 i förordningen. Av artikel 8 framgår att passageraren ska erbjudas att välja mellan antingen a) återbetalning av biljettpriset för den del av eller de delar av resan som inte fullföljts och för den del eller de delar som fullföljts, om flygningen inte längre har något syfte för passageraren, b) ombokning till slutdestinationen snarast möjligt och under likvärdiga transportvillkor, eller c) ombokning till den slutdestinationen till ett senare datum som passageraren finner lämpligt, under likvärdiga transportvillkor och beroende på platstillgång.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004

text: om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning

text: (EEG) nr 295/91

text: Vid tvist om huruvida passageraren erbjudits assistans ligger bevisbördan enligt nämndens praxis på flygbolaget.

text: Vad tvisten gäller

text: Av utredningen framgår att flygningen från Sturup till Bromma den 26 december 2016 ställdes in. MB erbjöds och accepterade transport till Bromma med buss. Tvisten gäller om han trots det har rätt att få tillbaka biljettpriset. Avgörande för den bedömningen är om flygbolaget har uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 8 i EU-förordningen, närmare bestämt om bolaget har erbjudit MB återbetalning av biljettpriset eller ombokning till en transport under likvärdiga transportvillkor.

text: Generellt om begreppet ”likvärdiga transportvillkor”

text: Den närmare innebörden av uttrycket ”likvärdiga transportvillkor” och om det kan anses innebära transport även med annat transportmedel än flygplan berörs inte närmare i förordningstexten, preambeln (förordningens inledning) eller förordningens förarbeten och har inte heller prövats av EU-domstolen eller i svensk refererad domstolspraxis.

text: Från nämndens praxis kan nämnas ärende 2007-7183. Ärendet gällde en flygresa mellan Kalmar och Stockholm som ställdes in. Resenärerna erbjöds men tackade nej till transport med buss. I stället ordnade de på egen hand transport med flyg och hyrbil. Nämnden ansåg att flygbolaget inte hade erbjudit ombokning under likvärdiga transportvillkor när den inställda flygningen ersatts med bussresa. Resenärerna hade därför rätt till ersättning för merkostnaden som uppstått på grund av den alternativa transporten. Nämnden uttalade att det förhållandet att flygbolaget saknat flygkapacitet för att på egen hand ombesörja ersättningstransporten inte hade fråntagit resenärerna rätten till ombokning under likvärdiga transportvillkor och att ombokning i så fall fick göras med annan transportör.

text: I EU-kommissionens icke bindande vägledning om tillämpningen av EU-förordningen framhålls det att frågan huruvida transportvillkoren är likvärdiga kan bero på flera faktorer och att det får avgöras från fall till fall. I vägledningen lämnas det en rad rekommendationer om vad som kan anses vara god praxis. Det sägs bl.a. att vid användning av ett annat flygbolag eller ett annat transportmedel för den del av resan som inte fullföljts som planerat bör den totala restiden om möjligt ligga så nära den tidtabellsenliga restiden för den ursprungliga resan som är möjligt och rimligt.

text: Nämnden konstaterar att förordningens ordalydelse visserligen inte utesluter att en ersättningstransport med annat transportmedel än flyg, såsom buss, tåg, bil eller fartyg, kan anses ske under likvärdiga transportvillkor, något som också synes ha förutsatts i kommissionens vägledning och den juridiska litteraturen. Mot bakgrund av förordningens syfte bör dock enligt nämndens mening som huvudregel gälla att ett erbjudande om

text: Kommissionens tillkännagivande med tolkningsriktlinjer till

text: om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och till

text: rådets förordning (EG) nr 2027/97

text: om lufttrafikföretags skadeståndsansvar vid olyckor, ändrad genom Europaparlamentets och rådet förordning

text: (EG) nr 889/2002

text: ersättningstransport, för att över huvud taget kunna anses ske under likvärdiga transportvillkor, måste avse transport med flygplan. Som nämnden framhållit tidigare kan detta ske i egen regi eller, om detta inte är möjligt, med anlitande av ett annat flygbolag. Undantag från denna huvudregel är dock tänkbara, företrädesvis vid mycket korta flygningar där tidsskillnaden för resenären inte blir så stor genom att transporten utförs med annat transportmedel än flyg. En transport med buss skiljer sig många gånger även åt från flygtransport genom ett mer begränsat serviceutbud under resan. Även andra komfortskillnader kan förekomma.

text: Har MB erbjudits transport under likvärdiga villkor?

text: I detta fall är det fråga om en resa mellan Sturup och Bromma som normalt tar omkring en timme med flyg. Den erbjudna transporten med buss tog däremot omkring åtta timmar och hade en ankomsttid kl. 4 på morgonen. Mot den bakgrunden kan det inte komma ifråga att betrakta den erbjudna busstransporten som en transport under likvärdiga transportvillkor i den mening som avses i EU-förordningen. Flygbolaget har följaktligen inte lämnat den valmöjlighet som föreskrivs i

text: artikel 8 i förordningen

text: . Att MB valt att följa med bussen till Stockholm innebär inte att han avstått från sina rättigheter enligt förordningen. Vid sådana förhållanden har han rätt att nu göra gällande sin rätt till återbetalning av biljettpriset. Om beloppet råder inte tvist. Kravet ska bifallas.


title: För att försäkringstagaren ska ha rätt till ersättning ur livförsäkring för häst krävs enligt villkoren att hästen enligt veterinärmedicinsk expertis varaktigt har förlorat sin användbarhet. Försäkringsbolaget har enligt villkoren rätt att anvisa veterinär. Förbehållet om bolagets rätt att anvisa veterinär innebär dock inte att rätten till ersättning bortfaller om försäkringstagaren låter hästen undersökas av en icke anvisad veterinär.

text: MK begärde ersättning ur livförsäkringen för sin häst.

text: Hon hade en hästförsäkring med livförsäkring hos bolaget. Hästen skadades och blev behandlad och bedömd på en hästklinik med mycket duktiga veterinärer. Båda de behandlande veterinärerna hade specialistkompetens. Hästen blev utdömd. Försäkringsbolaget godkände dock inte avlivning utan begärde en second opinion av deras veterinär i Göteborgstrakten. Hon skulle alltså behöva åka till Göteborg med hästen som hade ont och inte alls mådde bra. Det vore orimligt att dra ut på lidandet med en second opinion när den redan blivit bedömd av flera kompetenta veterinärer. Hon såg till hästens bästa och den avlivades därför utan försäkringsbolagets tillstånd.

text: Försäkringsbolaget motsatte sig kravet.

text: Livförsäkringsersättning kan utges om hästen dör, insjuknar eller skadas så svårt att den enligt veterinär medicinsk expertis varaktigt förlorat sin användbarhet som rid-, avels- eller brukshäst och därför måste avlivas. Försäkringsbolaget har rätt att anvisa veterinär. MK efterfrågade försäkringsbolagets tillstånd att avliva hästen efter bedömning av en veterinär som hon själv hade anlitat. Den utdömningsorsak som angetts var mycket ovanlig så försäkringsbolaget önskade anvisa egen veterinär för förnyad/kompletterande bedömning. I beskedet till MK angavs uttryckligen att tillstånd till avlivning inte beviljades. Trots detta lät MK avliva hästen. Eftersom hon inte inhämtat försäkringsbolagets godkännande för avlivning, utan istället – i strid mot uttryckligt krav på att ytterligare veterinärmedicinsk bedömning – avlivat hästen, är hon inte berättigad till någon livförsäkringsersättning med anledning av skadan.

text: Allmänna reklamationsnämnden gjorde följande bedömning.

text: För att MK ska rätt till ersättning ur hästens livförsäkring krävs enligt de aktuella försäkringsvillkoren att hästen dör, insjuknar eller skadas så svårt att den enligt veterinärmedicinsk expertis varaktigt förlorat sin användbarhet som rid-, avels- eller brukshäst och därför måste avlivas. Försäkringsbolaget har enligt samma villkor rätt att anvisa veterinär.

text: Enligt nämndens uppfattning innebär inte förbehållet om rätt för försäkringsbolaget att anvisa veterinär att rätten till ersättning bortfaller om försäkringstagaren inte låter hästen undersökas av en anvisad veterinär. Kan försäkringstagaren visa att försäkringsfall föreligger, det vill säga att hästen till följd av dödsfall, sjukdom eller skada förlorat sin användbarhet som rid-,

text: avels- eller brukshäst och därför måste avlivas, har försäkringstagaren rätt till ersättning ur försäkringen.

text: För att kunna ta ställning till om försäkringsfall föreligger i detta ärende, krävs dock enligt nämndens bedömning veterinärmedicinsk sakkunskap. Nämnden har ingen egen veterinärmedicinsk sakkunskap. Nämnden kan därför inte pröva ärendet.