title: Anmälan mot Miljö- och byggnadsnämnden i Tanums kommun angående handläggningen av ett ärende om bygglov sedan det återförvisats till nämnden av överinstans

text: Bakgrund

text: Dåvarande Byggnadsnämnden (numera Miljö- och byggnadsnämnden) i Tanums kommun beslutade i september 1995 att lämna bygglov för uppförande av ett vindkraftverk på fastigheten T 1:2. AA och BB överklagade beslutet och anförde bl.a. att de inte hade fått tillfälle att yttra sig i ärendet. Länsstyrelsen i Västra Götalands län, som ansåg att AA och BB:s fastighet var berörd på sådant sätt att de skulle ha hörts över ansökan, upphävde den 7 februari 2001 det överklagade beslutet och lämnade ärendet åter till byggnadsnämnden för ny prövning.

text: Anmälan

text: I en skrivelse till JO den 9 mars 2003 anmälde AA och BB med hänvisning till länsstyrelsens beslut, som vunnit laga kraft, Miljö- och byggnadsnämnden i Tanums kommun för underlåtenhet att vidta åtgärder för demontering av vindkraftverket på T 1:2. Vidare ifrågasatte de att ingen lägeskontroll hade gjorts från nämndens sida innan verket uppfördes.

text: Utredning

text: Miljö- och byggnadsnämnden anmodades att utreda och yttra sig i frågan om nämndens åtgärder efter länsstyrelsens beslut den 7 februari 2001. I remissvaret uttalades följande.

text: Bygglov för vindkraftverket lämnades 1995-09-08, och det uppfördes därefter under år 1996. Bygglovsbeslutet överklagades senare av makarna AA och BB, och länsstyrelsen beslutade 2001-02-07 att upphäva bygglovet och lämnade ärendet åter till byggnadsnämnden för ny prövning. Det kan först konstateras att länsstyrelsens beslut grundades på det förhållandet att makarna AA och BB, som berörda grannar, inte hade blivit hörda innan beslut om bygglov fattades. Länsstyrelsens beslut har således inte innefattat någon prövning av sakfrågan om vindkraftverkets lokalisering. Parallellt med prövningen av bygglovsfrågan pågår fortfarande en prövning av den miljöpåverkan, som vindkraftverket innebär. Vindkraftverket, med en effekt om 600 kW, är inte tillståndspliktigt, varken enligt tidigare miljöskyddslagen eller den nuvarande

text: miljöbalken

text: , men anmälningsskyldighet har förelegat enligt

text: 19 §

text: miljö-

text: skyddsförordningen. Dåvarande miljö- och räddningsnämnden i Tanums kommun beslutade 1997-08-21 att lämna råd för verksamheten. AA och BB överklagade detta beslut. Det upphävdes därefter 2002-03-13 av länsstyrelsen, som med stöd av 40 § miljöskyddslagen även lämnade verksamhetsutövaren, Vattenfall AB, föreläggande för driften av vindkraftverket. Länsstyrelsens beslut har överklagats av Vattenfall AB, och är för närvarande föremål för prövning av miljödomstolen. Miljö- och byggnadsnämnden har senast 2003- 03-26, § 171, avgivit yttrande över överklagandet. Även om prövningen av bygglovsärendet och prövningen av miljöpåverkan i formellt hänseende är två skilda frågor, är de nära sammanhängande, och det har bedömts som lämpligt att före bygglovsprövningen avvakta utgången av miljödomstolens prövning. Miljö- och byggnadsnämnden har också bedömt det som skäligt att inte vidta några åtgärder för ingripande mot det uppförda vindkraftverket innan frågan om bygglov har blivit slutligt prövad. Till nämndens yttrande var fogad en kronologisk redovisning av de åtgärder som vidtagits i ärendet efter länsstyrelsens beslut.

text: AA och BB kommenterade remissvaret.

text: Bedömning

text: JO:s granskning avser främst tillämpningen av gällande förfaranderegler. JO uttalar sig normalt inte om myndigheternas ställningstaganden i sak. Mina uttalanden i det följande kommer därför endast att avse den fråga som remitterats.

text: Som framgått upphävde länsstyrelsen den 7 februari 2001 på formella skäl det bygglov som lämnats av nämnden för vindkraftverket på fastigheten T 1:2. Vid tiden för remissvaret i april 2003 hade det återförvisade ärendet inte tagits upp till förnyad prövning. Frågan är om en sådan handläggningstid är godtagbar, då ett ärende som återförvisats av högre instans får anses vara av förturskaraktär. Nämnden har, som förklaring till dröjsmålet, uppgett att det bedömts lämpligt att avvakta utgången av miljödomstolens prövning av det redan uppförda vindkraftverkets miljöpåverkan.

text: Reglerna i plan- och

text: bygglagen (1987:10)

text: , PBL, och

text: miljöbalken

text: gäller parallellt i den bemärkelsen att regler om vad som skall iakttas vid en åtgärd kan återfinnas i båda lagarna. Både i PBL och i

text: miljöbalken

text: finns således bestämmelser bl.a. om hänsyn av olika slag som skall tas vid lokalisering av bebyggelse. Bestämmelserna är delvis av likartad karaktär, men har också olika innehåll och syfte. De kan därmed sägas komplettera varandra. I var och en av lagarna anges i vilken utsträckning som prövning krävs enligt respektive lag och vilka förutsättningar som därvid gäller för prövningen. En byggnadsnämnd har att pröva ett ärende om bygglov enligt bestämmelserna i PBL oberoende av den prövning och tillsyn som vid sidan av bygglovsprövningen kan ske enligt miljölagstiftningen. Bygglovsprövningen är således inte en sista kontroll av att nödvändiga tillstånd föreligger.

text: Av utredningen framgår att miljö- och byggnadsnämnden, efter länsstyrelsens beslut den 7 februari 2001, under april månad samma år beredde berörda grannar och andra tillfälle att yttra sig i det återförvisade bygglovsärendet. Under slutet av år 2001 och fram till september år 2002 kommunicerades en ny situationsplan med

text: inmätt placering av vindkraftverket och vidtogs utredningar om buller- och skuggförhållanden. Därefter och i vart fall fram till remissvaret i slutet av april 2003 synes inga ytterligare beredningsåtgärder ha vidtagits i bygglovsärendet.

text: Som framgått hade länsstyrelsen upphävt det bygglov, som nämnden meddelat i september 1995, på grund av att AA och BB inte hade fått tillfälle att yttra sig över ansökan. Nämnden har således haft att så snart som möjligt efter återförvisningen avhjälpa denna brist i beredningen och därefter på nytt pröva bygglovsansökan. Enligt min mening kan en handläggningstid som överstiger två år inte godtas i ett på formell grund återförvisat ärende. Som ovan uttalats har nämnden haft att pröva bygglovsärendet enligt reglerna i PBL oberoende av prövningen enligt annan lagstiftning. Jag delar således inte nämndens uppfattning om det lämpliga i att avvakta miljödomstolens prövning.

text: Vad AA och BB i övrigt anfört föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande av mig.

text: Jag avslutar ärendet med den kritik som ligger i det sagda.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Per Lennerbrant

publisher: Justitieombudsmannen

title: Kritik mot Polismyndigheten för att en person nekades att avbilda allmänna handlingar i ett polishus som var ett skyddsobjekt

org: jo

sammanfattning: En person som tog del av allmänna handlingar på plats i ett polishus nekades att fotografera handlingarna på grund av att avbildningsförbud rådde i delar av huset. JO uttalar att ett beslut om avbildningsförbud, oavsett om beslutet grundar sig på skyddslagen eller är av administrativ art, inte kan befria en myndighet från de grundlagsfästa kraven på handlingsoffentlighet. Om det fanns hinder mot att låta personen fotografera handlingarna där de lämnades ut borde personen ha getts möjlighet att avbilda handlingarna på en annan plats. Polismyndigheten kritiseras för att utlämnandet inte hanterades i enlighet med tryckfrihetsförordningens krav.

text: Anmälan

type: rubrik

text: I en anmälan till JO den 14 november 2024 förde AA fram klagomål mot Polismyndigheten. Han var kritisk till att han hade nekats att fotografera allmänna handlingar som han tog del av på plats i ett polishus. När han ifrågasatte lagligheten av förbudet hänvisade polisen i receptionen och tjänstgörande stationsbefäl till direktiv från den jurist som hade beslutat om utlämnande av handlingarna.

type: stycke

text: Till sin anmälan bifogade AA ett mejl som den ansvariga juristen hade skickat till honom ett par dagar innan besöket på polisstationen. Även i mejlet angavs att AA inte skulle få fotografera handlingarna om han tog del av dem på plats.

text: Utredning

text: Polismyndigheten (juristen BB) yttrade sig den 13 mars 2025, efter att ha hämtat in upplysningar från berörda befattningshavare.

text: Av Polismyndighetens redogörelse och den övriga utredningen hos JO framgår bl.a. följande.

text: AA begärde den 4 november 2024 ett myndighetsbeslut rörande en begäran om utlämnande av allmänna handlingar. Juristen CC fick ärendet fördelat till sig.

text: CC kontaktade AA för att fråga hur han ville ta del av handlingarna. AA ville inte ha kopior av handlingarna utan de kom överens om att AA ett par dagar senare skulle få ta del av handlingarna på plats i polishusets reception.

text: CC lämnade myndighetsbeslutet och de aktuella handlingarna i receptionen tillsammans med några nedtecknade instruktioner kring utlämnandet. Av instruktionerna framgick bl.a. att AA inte fick fotografera handlingarna.

text: AA tog del av handlingarna i polishuset den 13 november 2024. Detta skedde i ett anmälningsrum i anslutning till receptionen. I samband med det uttryckte han önskemål om att få fotografera handlingarna, vilket han nekades. När AA bad att få tala med stationsbefälet, polisinspektören DD, förklarade hon att de följer direktiv från rättsavdelningen, vilka i det här fallet innebar ett förbud mot att fotografera handlingarna. Den polis som arbetade i receptionen kontaktade CC efter besöket och informerade honom om att AA hade varit väldigt missnöjd över det inträffade.

text: CC har inför Polismyndighetens yttrande till JO uppgett bl.a. följande. Anledningen till att han gav instruktioner om att AA inte fick fotografera handlingarna var att han och hans kollegor hade informerats om att det aktuella polishuset numera är ett skyddsobjekt och att det råder fotoförbud i vissa delar av huset. Dagen efter AA:s besök i polishuset lyfte han frågan med några juristkollegor och gjorde vissa utredningar för att säkerställa att han hade gjort en korrekt bedömning. Han konstaterade att rättsläget kring avbildningsförbud kopplat till skyddsobjekt i samband med utlämnande av allmän handling på plats framstod som oklart. Han informerade därför sin gruppchef om händelsen och sina bedömningar. I samråd med gruppchefen kontaktade han AA samma dag och redogjorde för sin bedömning gällande fotoförbudet samt erbjöd honom att avgiftsfritt få handlingarna skickade till sig. AA verkade uppskatta återkopplingen och den föreslagna lösningen. CC skickade handlingarna direkt efter samtalet.

text: Polismyndigheten upplyste i sitt yttrande att det aktuella polishuset enligt beslut från länsstyrelsen är ett skyddsobjekt enligt skyddslagen, men att beslutet inte är förenat med ett sådant särskilt beslut om avbildningsförbud som kan fattas enligt 7 § andra stycket samma lag. Enligt uppgift från chefen för det aktuella lokalpolisområdet fanns däremot ett muntligt verksamhetsbeslut om avbildningsförbud innanför skalskyddet i lokalerna.

text: Vidare uppgav Polismyndigheten att polisregionen i februari 2025 fattade beslut om avsteg från avbildningsförbudet rörande ett mötesrum i polishuset. Syftet med beslutet var enligt myndigheten att inrätta en plats där avbildning av allmänna handlingar kan ske.

text: Därtill beslutade polisregionen i mars 2025 om avbildningsförbud innanför skalskyddet i polishusets lokaler. I beslutet anges att det formaliserar det muntliga verksamhetsbeslutet om avbildningsförbud.

text: Polismyndighetens beslut bifogades yttrandet.

text: Polismyndigheten redovisade följande rättsliga reglering.

text: Tryckfrihetsförordningen

text: Av

text: 2 kap. 15 § första stycket tryckfrihetsförordningen

text: … (TF) framgår det att den som begär ut en allmän handling som får lämnas ut genast eller så snart det är möjligt och utan avgift ska få ta del av handlingen på stället. En handling får även skrivas av, avbildas eller tas i anspråk för ljudöverföring. Den som önskar ta del av en sådan handling har även rätt att mot en fastställd avgift få en kopia av handlingen till den del den får lämnas ut, vilket följer av

text: 2 kap. 16 §

text: TF. En sådan begäran ska behandlas skyndsamt.

text: Skyddsobjekt och avbildningsförbud Skyddslagen ger ett förstärkt skydd för vissa byggnader, anläggningar, områden och andra objekt (skyddsobjekt) mot viss grov brottslighet (se 1, 3 och 4 §§ skyddslagen …). Enligt 7 § andra stycket skyddslagen kan det genom ett särskilt beslut införas ett förbud mot att göra avbildningar av skyddsobjektet. För en överträdelse av avbildningsförbudet är det, enligt 30 a § skyddslagen, föreskrivet ett straffansvar.

text: Normhierarki Om en rättsregel av lägre rang bryter mot, ”kolliderar med”, en rättsregel av högre rang så ska som princip den av högre rang ha företräde och tillämpas, jfr.

text: 8 kap. 18 § regeringsformen

text: samt

text: 8 kap.

text: 17 §§

text: regeringsformen

text: Polismyndighetens handbok om offentlighet och sekretess I Polismyndighetens handbok om offentlighet och sekretess (PM 2022:3) finns stöd för hanteringen och handläggningen av ärenden om utlämnande av allmän handling. Handboken syftar till en rättsenlig, effektiv och enhetlig hantering av dessa ärenden hos myndigheten. I avsnitt 2.3.9.1 anges följande. Sökanden har rätt att avbilda handlingarna om det inte har ställts upp ett förbehåll om förbud mot detta. Avbildning kan ske med t.ex. mobilkamera, egen skanner eller genom att uppgifterna skrivs av. Utlämnande med förbehåll beslutas av jurist vid rättsavdelningen.

text: Polismyndigheten gjorde därefter följande bedömning.

text: Utredningen visar att AA ville använda sin grundlagsstadgade rätt att avbilda allmänna handlingar. Trots detta nekades han med hänvisning till att det rådde avbildningsförbud i den lokal där Polismyndigheten hade anvisat honom att ta del av handlingarna. Att AA:s rätt att avbilda de aktuella handlingarna begränsades med hänvisning till det muntliga verksamhetsbeslutet om avbildningsförbud är inte godtagbart eftersom AA:s rätt enligt

text: tryckfrihetsförordningen

text: i detta fall står över det aktuella förbudet som myndigheten hänvisat till. Polismyndigheten konstaterar att det inte heller varit fråga om ett sådant meddelat förbehåll som i vissa fall möjliggör avsteg från rätten att få avbilda en allmän handling. Enligt Polismyndighetens mening borde AA, när han gav uttryck för att han önskade att avbilda handlingarna med sin mobilkamera, erbjudits att få ta del av handlingarna på en plats där avbildning var möjlig. Polismyndigheten beklagar det inträffade. Det framgår av utredningen att AA dagen efter han besökte Polismyndigheten fick de aktuella handlingarna avgiftsfritt skickade till sig. Den bristfälliga hanteringen har således inte lett till några konkreta följder i det aktuella ärendet. Det i sig innebär dock inte att det inträffade kan anses ursäktligt.

text: Som tidigare nämnts har det muntliga beslutet om avbildningsförbud i den aktuella lokalen nu formaliserats genom ett skriftligt beslut. Detta formella beslut påverkar inte myndighetens skyldighet att erbjuda en annan lämplig plats för den som vill avbilda en allmän handling. Polismyndigheten uppgav vidare att en liknande händelse hade inträffat i en annan polisregion och att man därför även där hade fattat beslut om undantag från avbildningsförbudet. Enligt Polismyndigheten har frågan uppmärksammats såväl regionalt som nationellt och ett nationellt arbete ska initieras för att undvika situationer som den nu aktuella.

text: Rättsliga utgångspunkter

text: Var och en har en grundlagsskyddad rätt att ta del av allmänna handlingar. Bestämmelser om det finns bl.a. i

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: (TF).

text: En allmän handling som får lämnas ut, dvs. som inte omfattas av sekretess, ska tillhandahållas genast eller så snart det är möjligt. Det ska ske på stället och utan avgift. Handlingen får även skrivas av, avbildas eller tas i anspråk för ljudöverföring. (Se

text: 2 kap. 15 § första stycket

text: TF.) Att en handling får avbildas innebär att sökanden har rätt att fotografera den (se Lenberg m.fl., Offentlighets- och sekretesslagen [17 juni 2025, version 31, JUNO], kommentaren till bestämmelsen).

text: Det förhållandet att en myndighetsbyggnad utgör ett skyddsobjekt enligt skyddslagen befriar inte myndigheten från skyldigheten att uppfylla de grundlagsfästa kraven på handlingsoffentlighet. I förarbetena till skyddslagen betonas särskilt att allmänhetens rätt att anonymt få ta del av allmänna handlingar på plats hos en myndighet måste säkerställas (se

text: prop. 2009/10:87 s. 37

text: och

text: Bedömning

text: Juristen CC har förklarat att hans direktiv om att inte låta AA fotografera handlingarna hade sin grund i den information han hade fått om att polishuset var ett skyddsobjekt och att det rådde ett fotoförbud i delar av huset.

text: Polismyndigheten har i sin bedömning hänvisat till ett muntligt verksamhetsbeslut om avbildningsförbud.

text: Ett administrativt beslut av detta slag kan självfallet inte begränsa en myndighets skyldigheter enligt

text: 2 kap.

text: tryckfrihetsförordningen

text: . Inte heller hade ett avbildningsförbud enligt skyddslagen befriat myndigheten från de grundlagsfästa kraven på handlingsoffentlighet. Om det enligt Polismyndigheten fanns något hinder mot att AA fotograferade handlingarna i receptionen eller i anslutande utrymmen borde han ha getts möjlighet att avbilda handlingarna på en annan plats.

text: Polismyndigheten kritiseras för att AA:s begäran inte hanterades i enlighet med

text: tryckfrihetsförordningens

text: krav.

text: Jag ser positivt på att Polismyndigheten avser inleda ett nationellt arbete för att se till att något liknande inte ska inträffa igen.

text: Avslutningsvis vill jag säga att jag är mycket frågande till att det administrativa beslutet om avbildningsförbud inte dokumenterades vid beslutstidpunkten. Min granskning har dock inte avsett de beslut om avbildningsförbud i lokalerna som har fattats av Polismyndigheten.

text: Ärendet avslutas.

text: Beslutet har fattats av JO Per Lennerbrant. Dokumentet har fastställts digitalt och har ingen underskrift.

text: Rättssakkunniga Johanna Nilsson har föredragit ärendet och byråchefen Nils Västberg har deltagit i beredningen.

type: avgorande


avgjordAv: Kerstin André

title: Kritik mot Regeringsrätten för att frågan om prövningstillstånd avgjorts innan tidsfrist för komplettering av överklagande löpt ut

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO klagade AA på Regeringsrätten angående handläggningen av ett mål om bostadsanpassningsbidrag. Klagomålen gällde att Regeringsrätten hade avgjort frågan om prövningstillstånd innan tidsfristen för komplettering av överklagandet i målet löpt ut.

text: Utredning

text: JO lånade inledningsvis in Regeringsrättens akt i mål nr 5965-07.

text: Regeringsrätten anmodades därefter att inkomma med utredning och yttrande över vad som hade framförts i AA:s anmälan till JO. I yttrande anförde kanslichefen BB följande.

text: AA:s m.fl. överklagande av Kammarrätten i Göteborgs beslut den 29 augusti 2007 i mål nr 3613-07 att inte meddela prövningstillstånd i mål om bostadsanpassningsbidrag inkom till Regeringsrätten den 4 oktober 2007 (mål nr 5965-07). Den 12 oktober 2007 inkom AA m.fl. med komplettering i målet. AA m.fl. inkom därefter den 22 november 2007 med ytterligare skrivelse och kompletteringar. De yrkade att Regeringsrätten skulle inhämta sakkunnigutlåtande i målet. I beslut den 16 januari 2008 avslog Regeringsrätten yrkandet om sakkunnigutlåtande och förelade AA m.fl. att senast den 25 februari 2008 anföra vad de ytterligare önskade åberopa som grund för att prövningstillstånd skulle meddelas. Den 6 februari 2008 inkommer AA m.fl. med komplettering i målet och anför att de önskar få bifogad bilaga med som ytterligare grund för att erhålla prövningstillstånd. Regeringsrätten avgör därefter målet slutligt den 7 februari 2008. Regeringsrätten har som huvudregel att en frist att yttra sig eller att inkomma med kompletteringar ska ha gått ut innan ett mål avgörs. Om det framstår, av skrivelse eller av kompletteringar som part kommit in med innan fristens utgång, som om parten slutfört sin talan kan målet dock komma att avgöras trots att fristen inte gått ut. Detta för att tillgodose kraven på ett snabbt avgörande. Utifrån den skrivelse och de kompletteringar som AA m.fl. kom in med den 6 februari 2008 gjordes bedömningen att ytterligare kompletteringar inte var att påräkna och att målet därmed var klart för avgörande.

text: AA kommenterade remissvaret.

text: I ett beslut den 25 mars 2009 anförde JO André följande.

text: Bedömning

text: Av utredningen framgår bl.a. följande. AA och hans hustru överklagade till Regeringsrätten ett beslut från Kammarrätten i Göteborg att inte meddela prövningstillstånd i ett mål om bostadsanpassningsbidrag. De kompletterade överklagandet vid två tillfällen. Regeringsrätten beredde därefter klagandena tillfälle att senast den 25 februari 2008 anföra vad de ytterligare önskade åberopa som grund för att prövningstillstånd skulle meddelas i målet. Den 6 februari 2008 inkom en kompletterande skrivelse jämte bilagor från klagandena. Regeringsrätten beslutade den 7 februari 2008 att inte meddela prövningstillstånd.

text: Regeringsrätten har således avgjort målet utan att avvakta utgången av den tidsfrist som hade angetts för komplettering av överklagandet.

text: För att ett mål ska få avgöras innan tiden för komplettering av ett överklagande har gått ut krävs att det av omständigheterna klart framgår att klaganden slutfört sin talan (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 2001/02 s. 174 och Regeringsrättens beslut den 1 december 2008 i mål nr

text: Enligt min mening kan det inte anses ha varit uppenbart att klagandena genom den komplettering som kom in till Regeringsrätten den 6 februari 2008 avsåg att slutföra sin talan. Regeringsrätten borde därför antingen ha utrett om någon ytterligare komplettering var att vänta eller ha avvaktat tidsfristens utgång innan frågan om prövningstillstånd avgjordes. Jag är således kritisk till Regeringsrättens handläggning.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Justitieombudsmannen Thomas Norling

title: Arbetsförmedlingen får allvarlig kritik för att ha lämnat ut uppgifter om en enskilds personliga förhållanden utan att först ha prövat om uppgifterna omfattades av sekretess

sammanfattning: Inför ett möte med den personalansvarige för en praktikplats uppmanades den enskilde av arbetsförmedlaren att vid mötet berätta om sin bakgrund. Den enskilde följde emellertid inte uppmaningen. Efter mötet tog arbetsförmedlaren kontakt med den personalansvarige och upplyste honom om den enskildes bakgrund. Uppgifterna var sådana som typiskt sett omfattas av sekretessen i 28 kap. 11 § offentlighets- och sekretesslagen. JO konstaterar att arbetsförmedlaren före utlämnandet inte övervägde om uppgifterna omfattades av sekretess och, om så var fallet, de ändå kunde lämnas ut till praktikplatsen. För detta får Arbetsförmedlingen allvarlig kritik. I beslutet uttalar sig JO även om den sekretessprövning som Arbetsförmedlingen har gjort i efterhand, bl.a. om förutsättningarna för att med stöd av 10 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen lämna ut sekretessbelagda uppgifter.

text: Anmälan

text: I en anmälan till JO den 12 februari 2017 klagade AA på Arbetsförmedlingen i Kinna och Borås. Han uppgav bl.a. att en arbetsförmedlare hade lämnat ut sekretessbelagda uppgifter om honom till den praktikplats som han eventuellt skulle börja på.

text: Utredning

text: Handlingar i ärendet begärdes in och granskades. Anmälan remitterades till Arbetsförmedlingen, som i sitt remissvar den 19 juni 2017 anförde bl.a. följande (bilagorna här utelämnade):

text: Arbetsförmedlingens utredning

text: AA har anfört att en arbetsförmedlare utan hans medgivande informerat den personalansvarige på en praktikplats om att han suttit i fängelse och, som det får förstås, brutit mot sekretessen i bestämmelsen

text: 28 kap. 11 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: Arbetsförmedlingen har gjort en utredning i ärendet och begärt in relevanta yttranden och uppgifter.

text: Av daganteckningen framgår att AA var på praktikplatsen den 5 december 2016. Den 6 december 2016 skickade arbetsförmedlaren en e-post till AA om att AA undanhållit information från den personalansvarige på praktikplatsen. Av daganteckningen framgår också att arbetsförmedlaren via telefon informerat den personalansvarige om AA:s "sociala bakgrund och historik utan att gå in på detaljer". Den 12 december 2016 beslutade Arbetsförmedlingen att AA skulle få merkostnadsersättning för arbetsträning på praktikplatsen. (bilaga 1, daganteckningar) Arbetsförmedlaren har anfört i huvudsak följande. Hon och AA hade kommit överens om att AA skulle berätta för praktikplatsen om sin bakgrund vid besöket. Vid besöket uppmanade hon AA att berätta, men AA berättade endast om sitt yrkesliv. Eftersom AA inte tog chansen att berätta om sin bakgrund när hon var närvarande, ringde hon upp praktikplatsen och berättade att AA hade haft ett "kriminellt förflutet" och "kommer från kriminalvården". Hon har däremot inte sagt att AA suttit i fängelse. Praktikplatsen har inte tidigare varit främmande för att ta emot praktikanter från kriminalvården. Hon har upplevt att AA blivit "hotfull och lynnig" när han blivit trängd. Mot bakgrund av att praktikplatsen drivs av kvinnor och att det fanns ett stort antal personer med särskilda behov ur ett arbetsmarknadspolitiskt perspektiv ansåg hon att praktikplatsens ledning skulle vara informerade om AA:s bakgrund. Hon har arbetat på Arbetsförmedlingen i 20 år. (bilaga 1) Arbetsförmedlingschefen har anfört i huvudsak följande. En person från kriminalvården kan bli uppmanad av sin arbetsförmedlare att berätta om sin bakgrund för anordnaren. Detta bl.a. för att informationen ska komma direkt från källan och för att personen ska få den hjälp den behöver för att komma in i arbetslivet. Arbetsförmedlare ställs ofta inför en svår bedömning om vilket ansvar de har mot praktikplatsen att berätta om den arbetssökandes bakgrund eller problematik. Det är vanligt att arbetsförmedlare tycker att gränsdragningen är svår. Den aktuella praktikplatsen är en humanitär organisation som arbetar med hjälpsändningar till baltiska länder. Praktikplatsen tillhandahåller sysselsättningsplatser framförallt inom Jobb- och utvecklingsgarantin. Det är framförallt personer som står långt från arbetsmarknaden, personer från kriminalvården m.fl. som placeras där. Praktikplatsen är van att ge extra stöd till de placerade. AA skulle arbetsträna med arbetsuppgifter som uppackning, omsortering och ompackning av gods för vidare transport till baltiska länder på praktikplatsen. (bilaga 2 a och 3) Sektionschefen har anfört i huvudsak följande. I anledning av att AA framfört ett klagomål via e-post höll han ett samtal med arbetsförmedlaren. Arbetsförmedlaren uppgav då att hon känt ett obehag att placera AA på praktikplatsen där många kvinnor arbetstränade och att hon uppmuntrat AA att själv berätta om sin bakgrund. Arbetsförmedlaren uppgav vid samtalet att hon upplyst AA att det var av vikt att den personalansvarige på praktikplatsen kände till AA:s bakgrund. Vidare uppgav arbetsförmedlaren att hon inte sagt till praktikplatsen att AA suttit i fängelse. Därefter svarade han på AA:s e-post. (bilaga 2 b) Arbetsförmedlingens avdelning rehabilitering till arbete har tillfrågats om rutinen för arbetet med tidigare dömda och har anfört i huvudsak följande. Ur ett arbetsmarknadspolitiskt perspektiv är det bra att personen berättar för anordnaren om sin bakgrund, eftersom informationen tenderar att komma fram och annars i värsta fall kan leda till att praktiken eller anställningen avslutas. Det är viktigt ur ett arbetsmarknadspolitiskt perspektiv att personen får rätt stöd hos anordnaren i sin återgång till arbetslivet.

text: Aktuella bestämmelser

text: Av

text: 2 § förordningen (2007:130)

text: med instruktion för Arbetsförmedlingen framgår att Arbetsförmedlingen ska verka för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt genom att sammanföra den som söker arbete med den som söker arbetskraft,

text: prioritera den som befinner sig långt från arbetsmarknaden och bidra till att stadigvarande öka sysselsättningen på sikt. Av sekretessbestämmelsen

text: framgår att sekretess gäller för en uppgift om enskilds personliga förhållanden om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men och uppgiften förekommer i ärende om arbetsförmedling, yrkesvägledning, arbetsvård, antagning till arbetsmarknadsutbildning, eller hjälp och stöd vid arbetslöshet eller andra åtgärder i anställningsfrämjande syfte eller för att främja en enskilds anpassning till arbetslivet. Sekretessen gäller inte beslut i ärendet. För bestämmelsen gäller ett omvänt skaderekvisit, det råder alltså en presumtion för sekretess. JO har uttalat att en arbetsförmedlare som ringt till ett bolag och frågat om en arbetssökande blivit utlovad anställning där inte åsidosatt sekretessbestämmelsen men likväl brustit i omsorg. (

text: JO 2001/02 s. 466

text: ) Av den sekretessbrytande bestämmelsen i

text: framkommer att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en enskild eller till en annan myndighet om det är nödvändigt för att den utlämnande myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet. Bestämmelsen ska tillämpas restriktivt. Endast i de fall, då det är en nödvändig förutsättning för att myndigheten ska kunna fullgöra ett åliggande som en myndighet har, får en sekretessbelagd uppgift lämnas ut och sekretessen efterges. Det är inte tillräckligt att en myndighets effektivitet nedsätts genom sekretessbestämmelsen för att sekretessen ska få åsidosätts. (jfr.

text: prop. 1979/80:2

text: del A s. 465) Syftet med bestämmelsen är att förhindra att sekretessregleringen gör det omöjligt för en myndighet och dess personal att sköta de uppgifter som åvilar myndigheten. (Offentlighets- och sekretesslagen en kommentar, Eva Lenberg, Ulrika Geijer, Anna Tansjö, supplement 13, januari 2016) JO har uttalat kritik mot en arbetsförmedlare som röjt sekretesskyddade uppgifter angående en arbetssökande vid ett samverkansmöte med andra aktörer, utan arbetssökandens samtycke. JO uttalade att förhållandet att en enskild känner till vad mötet den ska närvara på handlar om, inte innebär att myndigheten kan utgå från att den enskilde samtyckt till att sekretesskyddade uppgifter lämnas ut vid mötet. (JO 5576-2015). Av handläggarstödet (AFHS 73/2011, version 3) om Samarbete på anstalter och frivård mellan Arbetsförmedlingen och kriminalvården framgår att samtycke till hävande av sekretess ska fyllas i av den sökande inför flerpartsmöten (bilaga 4, s. 8) och att den sökande måste ge sitt medgivande till att Arbetsförmedlingen inhämtar dokument från Kriminalvården (bilaga 4, s. 16). Av Arbetsförmedlingens faktablad om Arbetsträning inom jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgaranti för ungdomar (bilaga 5, s. 1) framgår att deltagaren vid arbetsträning ska få möjlighet att i anpassad form och under handledning genomföra arbetsuppgifter utan krav på produktivitet. Arbetsträningen behöver inte enbart inriktas på träning av specifika arbetsuppgifter utan kan även handla om arbetssituationen som sådan. Såsom att förhålla sig till arbetskamrater och arbetsledning, samt att hantera olika krav och förväntningar som normalt finns på en arbetsplats. Arbetsträningen ska utformas utifrån deltagarnas förutsättningar och tillgodose behovet av träning och orientering i arbetslivets villkor.

text: Arbetsförmedlingens yttrande

text: Ang. det som har utretts och sekretessbestämmelsen Arbetsförmedlaren har anfört att hon berättat för den personalansvarige på praktikplatsen att AA haft ett "kriminellt förflutet" och "kommer från kriminalvården". Arbetsförmedlingen finner att uppgiften som arbetsförmedlaren lämnat har utgjort en sådan uppgift om personliga förhållanden som är sekretessbelagd med stöd i

text: . Arbetsförmedlaren nekar till att hon skulle ha sagt att AA suttit i fängelse, varför ord står mot ord i den delen. Mot bakgrund av att AA inte frivilligt berättat om sin bakgrund vid besöket på praktikplatsen borde arbetsförmedlaren ha känt till att AA inte lämnat sitt samtycke till att uppgiften lämnades ut till praktikplatsen. Arbetsförmedlaren lämnade likväl ut uppgiften. I detta sammanhang måste bedömas huruvida AA lidit något men av att arbetsförmedlaren lämnade ut uppgiften till praktikplatsen, jfr.

text: . Arbetsförmedlaren har anfört att praktikplatsen tidigare inte varit främmande för att ta emot personer från kriminalvården (bilaga 1) och arbetsförmedlingschefen har anfört att praktikplatsen framförallt placerar bland annat personer från kriminalvården (bilaga 3). Av faktabladet framgår att deltagaren vid arbetsträning ska få möjlighet att i anpassad form genomföra arbetsuppgifter, och att arbetsträningen ska utformas utifrån deltagarens förutsättningar (bilaga 5). Mot bakgrund av detta finner Arbetsförmedlingen att AA inte lidit något men på grund av uppgiftsutlämnandet. Utlämnandet av uppgiften kan till och med ha gynnat AA i sin arbetsträning på så sätt att han fått en bättre och mer anpassad stöttning i sin arbetsträning.

text: Ang. komplexiteten och den sekretessbrytande bestämmelsen I sådana fall JO anser att AA lidit men av uppgiftsutlämnandet i enlighet med

text: och att arbetsförmedlaren då lämnat ut en sekretessbelagd uppgift, vill Arbetsförmedlingen tillägga följande. Av

text: 2 § förordningen (2007:130)

text: med instruktion för Arbetsförmedlingen framgår att Arbetsförmedlingen ska verka för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt genom att bland annat prioritera den som befinner sig långt från arbetsmarknaden och bidra till att stadigvarande öka sysselsättningen på sikt. Arbetsförmedlingen anser att det kan finnas situationer då det skulle kunna vara nödvändigt att uppgifter om en arbetssökandens bakgrund lämnas ut för att Arbetsförmedlingen ska kunna fullgöra sin verksamhet, nämligen att prioritera den som befinner sig långt från arbetsmarknaden och att bidra till att stadigvarande öka sysselsättningen på sikt. Arbetsförmedlingen känner till att

text: 10 kap. 2 § samma lag

text: ska används restriktivt. Arbetsförmedlaren ställs inför en svår situation när en deltagare som är i behov av anpassad arbetsträning, inte kan få sådan arbetsträning utifrån deltagares förutsättningar (bilaga 5) på grund av att deltagaren själv inte vill berätta om sina förutsättningar. Den särskilda stöttningen tillbaka till arbetslivet uteblir om personen inte berättar. Om stöttningen uteblir kan arbetsträningen bedömas som icke arbetsmarknadspolitiskt motiverad. Arbetsförmedlingen vill så långt det är möjligt få personer i arbete och förhindra att en potentiell arbetsträning riskerar att utebli, särskilt för en tidigare dömd person som ofta redan står långt från arbetsmarknaden. I det aktuella ärendet fanns det även på praktikplatsen flera deltagare med särskilda behov ur ett arbetsmarknadspolitiskt perspektiv som också behövde särskilt stöd. Arbetsförmedlingen anser att det här finns flera omständigheter att beakta och att bedömningen inte är helt enkel. Arbetsförmed-

text: lingen har inte någon vägledning för hur en arbetsförmedlare ska agera i en sådan situation. Vid en samlad bedömning finner Arbetsförmedlingen att omständigheterna i förevarande fall är sådana att det finns utrymme för att uppgiftsutlämnandet varit nödvändigt för att Arbetsförmedlingen ska kunna fullgöra sin verksamhet, jfr.

text: Sammanfattning

text: Arbetsförmedlingen finner att arbetsförmedlaren lämnat ut en uppgift om enskilds personliga förhållanden utan att AA lämnat sitt samtycke. Arbetsförmedlingen finner att AA inte lidit något men genom uppgiftsutlämnandet, jfr.

text: , och att hans arbetsträning till och med kan ha gynnats på så sätt att han fått bättre och mer anpassad stöttning i sin arbetsträning. Arbetsförmedlingen anser i annat fall att det finns utrymme för att uppgiftsutlämnandet varit nödvändigt, jfr.

text: . Med detta lämnar Arbetsförmedlingen över ärendet till JO för bedömning. AA kommenterade remissvaret och anförde bl.a. följande. Han uppfattade inte att arbetsförmedlaren kände någon form av oro eller tveksamhet inför att placera honom på praktikplatsen eller att han var tvungen att berätta att han suttit i fängelse vid besöket hos praktikplatsen.

text: Rättslig reglering

text: I ärenden om arbetsförmedling gäller sekretess för en uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till honom eller henne lider men (

text: , OSL). En sådan uppgift får inte röjas för enskilda eller någon annan myndighet, om inget annat anges i offentlighets- och sekretesslagen (

text: 8 kap. 1 §

text: OSL).

text: Sekretess hindrar inte att en uppgift lämnas ut, om den enskilde samtycker till att en uppgift lämnas till en annan enskild eller till en myndighet eller om det är nödvändigt för att den utlämnande myndigheten ska kunna sköta sin verksamhet (10 kap. 1 och 2 §§ OSL).

text: Bedömning

text: När en myndighet överväger att på eget bevåg lämna ut en uppgift som den förfogar över måste myndigheten först noggrant pröva om uppgiften omfattas av någon sekretessbestämmelse som gör att det finns hinder mot att lämna ut uppgiften. Om myndigheten bedömer att uppgiften omfattas av sekretess kan den lämnas ut endast om det finns en sekretessbrytande bestämmelse som tillåter ett utlämnande i det enskilda fallet, eller, med vissa här inte relevanta begränsningar, om det finns ett samtycke från den som uppgiften avser.

text: De uppgifter som arbetsförmedlaren lämnade ut till den personalansvarige på praktikplatsen är sådana uppgifter om en enskilds personliga förhållanden som typiskt sett omfattas av sekretessbestämmelsen i

text: 28 kap. 11 §

text: OSL.

text: Av den redogörelse som arbetsförmedlaren har lämnat framgår inte att hon innan uppgifterna lämnades ut övervägde om de omfattades av sekretess och, om så var fallet, om de ändå kunde lämnas ut. Det finns inte heller någon annan form av dokumentation som utvisar att ett sådant övervägande skedde. Utlämnandet av uppgifterna om AA:s bakgrund har således inte föregåtts av sådana noggranna överväganden som krävs enligt offentlighets- och sekretesslagstiftningen. Hanteringen i denna del förtjänar därför allvarlig kritik.

text: Såvitt framgår har Arbetsförmedlingen i sitt remissvar gjort en sekretessprövning i efterhand. Med anledning av detta finner jag skäl att påminna om följande.

text: Arbetsförmedlingen menar i första hand att AA inte har lidit något men av utlämnandet eftersom praktikplatsen tidigare inte varit främmande för att ta emot personer från kriminalvården. Myndigheten har också anfört att utlämnandet kan ha gynnat AA.

text: Enligt den tillämpliga bestämmelsen gäller som huvudregel sekretess för en uppgift om en enskilds personliga förhållanden i ett ärende av det aktuella slaget. En uppgift får bara lämnas ut om det står klart att ett utlämnande inte leder till men för den som uppgiften rör eller någon närstående till honom eller henne. Uttrycket men har en mycket vid innebörd (se

text: RÅ 1994 not. 295

text: ). JO har tidigare uttalat att med men avses i första hand sådana skador som att bli utsatt för andras missaktning, om ens personliga förhållanden blir kända för andra. Utgångspunkten för prövningen av om det rör sig om men ska vara den enskildes egen upplevelse. Även om en tjänsteman skulle anse det vara till nytta för den enskilde att uppgifterna lämnas till en annan myndighet eller till hans arbetsgivare, så att dessa kan hjälpa honom, är det inte säkert att detta är förenligt med sekretessreglerna (se JO 1996/97 s. 480, dnr

text: Eftersom bedömningen ska göras utifrån den enskildes uppfattning kan varken det förhållandet att praktikplatsen tidigare tagit emot personer med liknande bakgrund eller att myndigheten bedömer att den enskilde skulle bli hjälpt av ett utlämnande ges någon större betydelse vid menprövningen. Enligt min mening kan det starkt ifrågasättas om de skäl som Arbetsförmedlingen har framfört i efterhand innebär att uppgifterna, vid tidpunkten för utlämnandet, inte omfattades av sekretess.

text: I andra hand menar Arbetsförmedlingen i sitt remissvar att det var nödvändigt att lämna ut uppgifterna för att den skulle kunna fullgöra sin verksamhet.

text: Innan bestämmelsen i

text: 10 kap. 2 §

text: OSL över huvud taget kan tillämpas bör myndigheten ha undersökt om den enskilde samtycker till att den sekretessbelagda uppgiften lämnas ut. Ett samtycke ska lämnas frivilligt. Först om ett samtycke inte lämnas kan myndigheten överväga att lämna ut uppgiften enligt

text: 10 kap. 2 §

text: OSL (se t.ex. JO 1996/97 s. 480, dnr

text: och JO 2005/06 s. 336, dnr

text: ). Arbetsförmedlingen har i sin handbok i offentlighet och

text: sekretess (AFHB 19/2013, s. 22) angett att ett samtycke normalt är skriftligt. Om samtycke lämnas muntligen är det viktigt att handläggaren gör en tjänsteanteckning där det klart framgår vad samtycket omfattar och när det lämnades.

text: Det finns ingenting i ärendet som tyder på att AA gett sitt samtycke till att lämna ut uppgifterna. Det förhållandet att han efter direkt uppmaning från arbetsförmedlaren valde att inte berätta för den personalansvarige om sin bakgrund kan, som Arbetsförmedlingen konstaterar i sitt remissvar, inte uppfattas på annat sätt än att samtycke saknades.

text: Bestämmelsen i

text: 10 kap. 2 §

text: OSL motsvarar 1 kap. 5 § i den upphävda

text: sekretesslagen (1980:100)

text: , och någon ändring i sak var inte avsedd (

text: prop. 2008/09:150 s. 368

text: ). I förarbetena till den dåvarande

text: sekretesslagen

text: betonas att bestämmelsen ska tillämpas restriktivt. Sekretessen får bara efterges i de fall ett utlämnande av sekretessbelagda uppgifter är en nödvändig förutsättning för att en myndighet ska kunna fullgöra en viss skyldighet. Att effektiviteten i en myndighets handlande minskar får inte leda till att sekretessen åsidosätts (

text: prop. 1979/80:2

text: Del A s. 465 och s. 494).

text: Jag är mycket tveksam till de argument som Arbetsförmedlingen har angett som stöd för att utlämnandet av uppgifterna var nödvändigt för att myndigheten skulle kunna fullgöra sin verksamhet. Om den enskilde inte vill att uppgifter om hans eller hennes personliga förhållanden lämnas ut och ett utlämnande bedöms vara en nödvändig förutsättning för ett genomförande av den specifika insatsen bör myndigheten i första hand undersöka om det finns andra jämförbara insatser att sätta in i stället. Utrymmet för att utan samtycke lämna ut sekretessbelagda uppgifter till en praktikplats är enligt min uppfattning mycket begränsat. I detta fall tycks uppgifterna om AA:s bakgrund dessutom inte ha haft någon som helst betydelse för praktikplatsen, eftersom den tidigare tagit emot personer med liknande bakgrund. Det finns inte heller något som utvisar att det var nödvändigt för praktikplatsen att känna till AA:s bakgrund för att syftet med arbetsträningen skulle kunna uppnås.

text: Sammanfattningsvis förtjänar Arbetsförmedlingen allvarlig kritik för att ha lämnat ut uppgifter om AA:s personliga förhållanden utan en föregående och noggrann sekretessprövning.

text: Ärendet avslutas.


avgjordAv: Hans-Gunnar Axberger

title: Kritik mot Fiskeriverket för att beslut har fattats i ett ärende innan tidsfristen för yttrande har löpt ut

text: Anmälan

text: AA anmälde i en skrivelse att Fiskeriverket hade fattat beslut i ett ärende trots att hans tidsfrist för att inkomma med yttrande inte hade löpt ut. I anmälan uppgavs i huvudsak följande.

text: AA underrättades den 14 december 2009 av Fiskeriverket om en påstådd regelöverträdelse och gavs möjlighet att inkomma med yttrande med anledning av underrättelsen senast den 7 januari 2010. Den 16 december 2009 var han per telefon i kontakt med Fiskeriverkets handläggare. Denne frågade då om samtalet var att anse som hans yttrande i ärendet, en fråga som han inte besvarade. Den 21 december 2009 skickade han in ett skriftligt yttrande till Fiskeriverket. Kort härefter erhöll han ett beslut från Fiskeriverket daterat den 18 december 2009.

text: I anmälan görs gällande att Fiskeriverket förfarit felaktigt då verket beslutade i ärendet innan tidsfristen för yttrande löpt ut. Till följd av detta har verket inte haft möjlighet att beakta AA:s synpunkter.

text: Utredning

text: JO begärde in och granskade Fiskeriverkets akt (dnr. 40-25-09-676). Härefter remitterades anmälan till Fiskeriverket för utredning och yttrande. I sitt remissvar anförde Fiskeriverket, genom enhetschefen BB, följande.

text: Vid en administrativ kontroll den 9 december 2009 granskade Fiskeriverket loggblad med nr 1432806. Vid denna kontroll kunde konstateras att klockslag för när redskapet sattes i vatten saknades. Uppgiften skall finnas dokumenterad enligt Fiskeriverkets föreskrifter (

text: ) om resurstillträde och kontroll på fiskets område

text: 6 kap 8 §

text: . AA underrättades därför den, 14 december 2009, om att Fiskeriverket övervägde att påföra honom en sanktionsavgift om 2 000 kr. Innan beslut fattades i ärendet hade han möjlighet att senast den 7 januari inkomma med yttrande. Den 16 december 2009 yttrade AA sig per telefon till handläggaren i ärendet. Vid förfrågan från handläggaren i ärendet om han även hade tänkt komma in med ett skriftligt yttrande svarade han nej. Ärendet överlämnades därför till föredragande i ärendet för beslut. Beslut fattades den 18 december 2009. Den 22 december 2009 inkom AA med yttrande i ärendet. Den 4 januari 2010 kontaktades AA av

text: föredragande i ärendet som meddelade att vi hade fått hans yttrande men att vi redan hade fattat beslut i ärendet. Han meddelades även att vi hade gjort en bedömning av hans yttrande, men att det inte ledde till någon ändring av beslutet. AA tillfrågades även om han ville att Fiskeriverket skulle betrakta hans yttrande som ett överklagade vilket att han svarade ja på. Ärendet överlämnades därför till Länsrätten för bedömning. Enligt Fiskeriverkets mening har Verket i högsta grad beaktat vad AA har anfört i detta ärende. AA kommenterade remissvaret, varvid han bl.a. gjorde gällande att Fiskeriverkets uppgift, att han vid telefonsamtalet den 16 december 2009 svarade att han inte skulle inkomma med något skriftligt yttrande, är felaktig.

text: Bedömning

text: Av utredningen framgår att Fiskeriverket fattade beslut i ärendet innan AA:s tidsfrist för att inkomma med yttrande löpt ut. Denna problematik har aktualiserats i flera tidigare ärenden hos JO, se bl.a.

text: JO 2001/02 s. 347

text: och 2004/05 s. 297, jfr också 2001/02 s. 174. Av besluten i dessa ärenden framgår att en myndighet bör iaktta försiktighet när det gäller att fatta beslut innan en utsatt frist har löpt ut. Endast om den enskilde har yttrat sig och det av omständigheterna framgår att han eller hon inte har för avsikt att komplettera sitt yttrande behöver kommuniceringstidens utgång inte avvaktas.

text: I ärendet är ostridigt att AA vid ett telefonsamtal med Fiskeriverkets handläggare den 16 december 2009 tillfrågades om han, utöver de uppgifter han då lämnade, avsåg att inkomma med ett yttrande. Enligt verket har han besvarat denna fråga nekande, medan han själv uppgett att han inte besvarade den. Telefonsamtalet dokumenterades av Fiskeriverket genom en tjänsteanteckning. Av denna framgår inte att AA:s uppgett att samtalet var hans slutliga yttrande i ärendet.

text: Även om den nu uppkomna situationen hade kunnat undvikas om AA lämnat ett tydligt besked på handläggarens fråga, har det ålegat Fiskeriverket att, då beslut fattades innan tidsfristen löpt ut, förvissa sig om att han inte avsåg att inkomma med något ytterligare yttrande. Om verket uppfattade det som att AA vid telefonsamtalet uppgav att han genom detta avgivit sitt slutliga yttrande i ärendet borde denna uppfattning ha dokumenterats. För dessa brister kan Fiskeriverket inte undgå kritik.


avgjordAv: Cecilia Nordenfelt

nyckelord: Bemötande Häkte

title: Häktespersonals bemötande mot en offentlig försvarare

text: Anmälan

text: AA hävdade i en anmälan, som kom in till JO den 8 mars 2004, att han blivit illa bemött av häktet Göteborgs personal. Han anförde därvid bl.a. följande. Han biträdde under 2003 och 2004 som offentlig försvarare en klient, BB. Denne var under tiden för rättegångarna, med visst uppehåll för placering i häktet Uddevalla, intagen i häktet Göteborg. I det sistnämnda häktet gällde särskilda tider för bl.a. advokatbesök. Detta medförde att han vid något tillfälle nekades att träffa sin klient samt att han inte innan huvudförhandlingen i hovrätten fick tillfälle att lämna in de kläder till BB som denne avsåg att bära. Han tilläts inte heller att överlämna BB:s kläder till den personal som beledsagade honom vid huvudförhandlingen. I efterhand fick han vetskap om att häktet Göteborg hade avsatt särskild tid för honom att lämna in kläderna. Något meddelande om denna möjlighet lämnades emellertid inte till honom trots att häktet hade hans mobiltelefonnummer. De särskilda tider som gällde för besök försvårade även utredande polismäns arbete. Dessa har berättat att de mitt under ett pågående förhör tvingats att avbryta eftersom besökstiden var slut. Häktespersonalen försvårade också hans telefonkontakter. Eftersom han ofta befinner sig i rättegång eller på diverse häkten, hade han främst telefonkontakter med sin klient via sin mobiltelefon. Denna ordning var godkänd av häktets säkerhetschef. Trots detta vägrade häktespersonalen ibland att låta honom kommunicera med sin klient, varför han fick påkalla hjälp från säkerhetschefen för att få önskad kontakt. Vid ett tillfälle vägrade personal på häktet t.o.m. att medverka till att utreda om han tidigare hade medgivits att få kommunicera med sin klient på mobiltelefon.

text: Utredning

text: Anmälan remitterades till Kriminalvårdsmyndigheten Göteborg Centrum. I remissvaret anförde kriminalvårdsmyndigheten, genom rättsvårdsinspektören CC, i huvudsak följande.

text: Besökstider

text: På häktet Göteborg tillåts intagna motta besökare enligt särskilda tider, se bilaga. En reglering av besökstiderna är nödvändigt av ordnings- och säkerhetsskäl samt med beaktande av personella resurser. Samtliga advokater i förevarande mål har

text: informerats om möjligheten att vid behov besöka klienterna även på andra tider. De har även upplysts om att sådana önskemål bör tillställas häktet med viss framförhållning på sätt att personalens arbetsscheman i möjligaste mån kan anpassas därefter. Besök utanför ordinarie tider har i inget fall förnekats advokat när sådant önskemål framställts i rimlig tid. Det finns även möjlighet till besök efter häktets öppettider utan varsel, om förhållandena medger detta. Vid aktuellt tillfälle framställde advokat AA önskemål om besök endast ett par minuter före besökstidens slut. Det fanns, med hänsyn till den korta framförhållningen, ingen möjlighet vid aktuell tidpunkt att omdisponera personalen för att tillgodose AA:s önskemål utan att äventyra ordningen och säkerheten på häktet. Det inträffade skulle kunna förebyggas genom att AA kontaktade häktet inför sitt planerade besök. Det har i ärendet inte framkommit några uppgifter som bekräftar AA:s påstående att häktet vid besökstidens slut ”slängt” ut poliser under pågående förhör. Inte heller dennes påstående att kraftig kritik i aktuellt ärende framförts av polis, åklagare och andra advokater kan bekräftas. Myndigheten finner att häktets ordningsregler i samband med besök är i enlighet med gällande bestämmelser samt bedömer att servicenivån är tillfyllest utifrån tillgängliga resurser.

text: Telefonkontakt

text: Den intagne förflyttades från häktet Uddevalla till häktet Göteborg inför huvudförhandlingen. Kommunikationen mellan häktena har varit något bristfällig avseende möjligheten för den intagne att kommunicera med AA via dennes mobiltelefon. Det har därvid uppstått viss osäkerhet med hänsyn till den restriktivitet som särskilt gäller mobiltelefonsamtal. AA har haft möjlighet att kommunicera med sin klient vid behov, med ett undantag. Häktet har vid detta tillfälle agerat felaktigt, vilket beklagas. Berörd personal har informerats om gällande bestämmelser och myndigheten utgår från att detta inte kommer att upprepas.

text: Överlämnande av kläder

text: Av ordnings- och säkerhetsskäl har häktet reglerat under vilka tider föremål kan inlämnas till de intagna, se bilaga. Inlämning kan också ske under andra tider om omständigheterna medger detta. I aktuellt ärende har kläder till den intagne inte mottagits av häktet på kvällen den 24 februari. Detta förfarande är i och för sig i enlighet med de regler häktet tillämpar. Det synes emellertid vara så att häktet med hänsyn till förhållandena i aktuellt ärende haft möjlighet att bättre kunna tillgodose AA:s önskemål vid aktuell tidpunkt. Den omständighet att personalen inte mottog kläder i samband med domstolsförhandlingen bedömer myndigheten emellertid vara ett korrekt förfarande. Kläder som överlämnas till den intagne måste kontrolleras så att de inte innehåller något otillåtet föremål. Bevakningspersonal har i samband med domstolsförhandlingar till uppgift att tillse att den intagne inte avviker eller på annat sätt agerar otillbörligt. Det är i en sådan situation olämpligt och direkt felaktigt att motta föremål som överlämnas till den intagne. Enligt uppgift från medföljande personal har AA i samband med detta besked uttalat sig kränkande mot häktets personal. Han har därvid uttryckt sig mycket olämpligt med innebörd att personalen har bristande kompetens och intelligens. Detta är ett bemötande som inte kan accepteras. Det noteras att häktet avsatt särskild tid för att AA skulle ha möjlighet att lämna kläder till den intagne. Av klagomålen framgår att denna information inte nått fram till AA. Detta påstående föranleder ingen ytterligare kommentar från myndighetens sida. Myndigheten gör sammanfattningsvis bedömningen att advokat AA:s klagomål har sin grund i flera negativa samverkande faktorer som i huvudsak avser bristande

text: informationsutbyte och eventuellt felaktigt bemötandet från båda håll. Med tydlig information och god planering samt med respekt för olika yrkesroller kan brister av förevarande art förebyggas. AA kommenterade remissvaret. I beslut den 27 maj 2005 anförde JO Nordenfelt följande.

text: Bedömning

text: Jag vill inledningsvis framhålla vikten av att en häktad och dennes offentlige försvarare tillåts att ha de kontakter som krävs för att försvararen skall på bästa sätt kunna tillgodose sin klients intressen. Detta gäller såväl under förundersökningen som under efterföljande rättegångar.

text: Kriminalvårdsmyndigheten har vidgått att häktet Göteborg vid ett tillfälle felaktigt har förhindrat ett telefonsamtal mellan AA och dennes klient. Myndigheten kan inte undgå kritik för detta.

text: Vad gäller övriga händelser vill jag framhålla följande. Av

text: 21 kap. 9 § rättegångsbalken

text: framgår att försvarare för den som är anhållen eller häktad inte får förvägras att sammanträffa med honom i enrum. Enligt dåvarande justitieombudsmannen Anders Wigelius (se JO 1983/84 s. 134) innebär stadgandet att en försvarare inte ens kvällstid bör avvisas från häktet utan att ha fått träffa sin klient. Mot bakgrund av de speciella praktiska problem som uppstår på ett stort häkte och som har samband med tillgången på personal och säkerhetsfrågorna, var Anders Wigelius emellertid inte främmande för att man från häktets sida informerade advokaterna i området om att eventuella besök hos klienterna efter ett visst klockslag borde föranmälas i så god tid att häktet kunde disponera sin personal med hänsyn därtill. Jag delar den uppfattningen. Jag vill dock understryka att den offentlige försvararen som nyss framgått har en i besökshänseende privilegierad ställning. Mot den bakgrunden är det rimligt att åtskillnad görs mellan besök av den misstänktes offentlige försvarare och andra besök, t.ex. av anhöriga. Jag ställer mig alltså tveksam till den typ av besöksregler – – –, som – uppenbarligen generellt – tillämpas vid häktet Göteborg.

text: I det aktuella ärendet står i nu aktuella avseenden uppgift mot uppgift. Ytterligare utredning framstår inte som meningsfull. Jag delar dock kriminalvårdsmyndighetens uppfattning att häktet, med hänsyn till förhållandena, borde haft möjlighet att bättre tillgodose AA:s önskemål om att lämna in sin klients kläder innan huvudförhandlingen i hovrätten påbörjades.


title: Förnyad kritik mot Förvaltningsrätten i Göteborg, migrationsdomstolen, för långsam och passiv handläggning av mål om uppehållstillstånd enligt utlänningslagen. Även uttalanden om domstolens handläggningstider generellt i migrationsmål

sammanfattning: I juni 2019 kritiserade JO Förvaltningsrätten i Göteborg, migrationsdomstolen, för långsam handläggning av ett mål om uppehållstillstånd enligt utlänningslagen. Vidare uttalade JO att domstolens handläggningstider i mål om uppehållstillstånd på grund av skydds- eller asylskäl samt besök eller bosättning var betydligt längre än vad som var rimligt och acceptabelt. I detta beslut från chefsJO får domstolen på nytt kritik för långsam handläggning av tre mål om uppehållstillstånd. I ett av målen uppgick handläggningstiden till mer än två år och fyra månader, och domstolen vidtog inte någon egentlig åtgärd under en tid om cirka ett år och tio månader. Enligt chefsJO var handläggningstiden anmärkningsvärt lång och den passiva handläggningen helt oacceptabel. ChefsJO konstaterar att handläggningstiderna har försämrats ytterligare sedan det tidigare JO-ärendet och att de således fortfarande är betydligt längre än vad som är rimligt och acceptabelt. Ett resurstillskott och en omorganisation kan förhoppningsvis leda till kortare handläggningstider på sikt. Det kan dock ta lång tid innan de når en normal nivå. ChefsJO noterar i det sammanhanget att Riksrevisionen för närvarande granskar om migrationsdomstolarnas hantering av migrationsmål är effektiv. Beslutet lämnas över till riksdagen, regeringen och Domstolsverket för kännedom.

text: Bakgrund

text: I ett beslut den 5 juni 2019 kritiserade dåvarande JO Lars Lindström Förvaltningsrätten i Göteborg, migrationsdomstolen, för långsam handläggning av ett mål om uppehållstillstånd enligt

text: utlänningslagen (2005:716)

text: , se JO 2019/20 s. 108. I beslutet uttalade sig JO vidare generellt om domstolens handläggningstider för migrationsmål. Vid tidpunkten för beslutet redovisade domstolen att mål om uppehållstillstånd på grund av skydds- eller asylskäl tog 17–21 månader att handlägga och mål om uppehållstillstånd för besök eller bosättning 12–16 månader. Enligt JO var dessa tider betydligt längre än vad som var rimligt och acceptabelt. Av utredningen framgick att domstolen vid den aktuella tidpunkten avgjorde fler migrationsmål än vad som kom in till domstolen. Enligt JO innebar det att balansen av migrationsmål, och därmed

text: också handläggningstiderna, skulle minska. JO lämnade över ett exemplar av beslutet till bl.a. Justitiedepartementet för kännedom.

text: Anmälningar

text: I tre anmälningar som kom in till JO i februari 2020 framförde AA, BB och CC klagomål mot Förvaltningsrätten i Göteborg, migrationsdomstolen, om långsam handläggning av tre mål om uppehållstillstånd enligt

text: utlänningslagen

text: AA anförde i huvudsak följande:

text: Han har väntat alldeles för länge på domstolens avgörande i mål nr UM 11894-18. Domstolen har gett olika besked om den förväntade handläggningstiden. Enligt det senaste beskedet var den 12–16 månader. Hans mål har handlagts under längre tid än så.

text: BB anförde i huvudsak följande:

text: Hon är god man för en person som fick avslag på sin ansökan om asyl i september/oktober 2017. Den 12 oktober 2017 överklagades avslagsbeslutet till migrationsdomstolen. Domstolen har vid tiden för JO-anmälan handlagt målet, nr UM 11728-17, i två år och cirka fyra månader. Hennes huvudman mår mycket dåligt av att målet inte avgörs och lider skada eftersom överklagandet delvis handlar om en åldersuppskrivning.

text: CC anförde i huvudsak följande:

text: Enligt domstolens information uppgår den förväntade handläggningstiden för ett mål om uppehållstillstånd till 10–14 månader. Handläggningstiden i mål nr UM 10331-18 uppgår nu till 18 månader.

text: Utredning

text: JO tog in bl.a. dagboksbladen i de tre målen från förvaltningsrätten.

text: Den 17 februari 2020 tog JO del av den information som förvaltningsrätten hade lagt ut på sin webbplats om hur lång tid det tar att handlägga ett mål vid domstolen. Informationen var senast uppdaterad den 28 november 2019. I fråga om mål vid migrationsdomstolen framgick följande:

text: a) mål om uppehållstillstånd på grund av skydds- eller asylskäl: 20–24 månader b) mål om uppehållstillstånd för besök eller bosättning: 12–16 månader c) viseringsmål: 2–8 veckor.

text: Den 18 maj 2020 hade informationen uppdaterats enligt följande:

text: a) mål om uppehållstillstånd på grund av skydds- eller asylskäl: 20–26 månader

text: b) mål om uppehållstillstånd för besök eller bosättning: 13–17 månader c) viseringsmål: 2–8 veckor.

text: JO uppmanade förvaltningsrätten att yttra sig över de tre anmälningarna om långsam handläggning. Yttrandet skulle också innehålla en redogörelse för handläggningstiderna generellt i migrationsmålen vid domstolen, vilka åtgärder som vidtagits sedan domstolens yttrande den 17 april 2019 i det tidigare JOärendet och en prognos för domstolens handläggningstider framöver i migrationsmål.

text: Förvaltningsrätten (lagmannen DD) lämnade den 8 maj 2020 följande remissvar:

text: Handläggningen i förvaltningsrättens tre mål med mål nr UM 11894-18, UM 11728-17 och UM 10331-18

text: När det gäller handläggningen av de tre nu aktuella migrationsmålen får jag be att hänvisa till rådmannen EE:s yttrande…(avseende mål nr UM 11894-18), rådmannen FF:s yttrande…(avseende mål nr UM 11728-17), och chefsrådmannen GG:s yttrande…(avseende mål nr UM 10331-18). Jag beklagar de långa handläggningstiderna och konstaterar att handläggningen i samtliga tre mål tyvärr varit mycket lång men att målen numera är avgjorda. Handläggningstiderna har varit något längre än de ungefärliga tider som finns angivna på förvaltningsrättens webbplats. Anledningen till att det tagit så lång tid att avgöra målen är, som jag ser det, ett resultat av brist på resurser, sett i förhållande till domstolens arbetsbelastning. Handläggningen och handläggningstiderna generellt i domstolens migrationsmål

text: Förvaltningsrätten har i tidigare ärende (JO:s dnr 134-2019) redogjort för handläggningen av och handläggningstiderna generellt i domstolens migrationsmål. Förvaltningsrättens yttrande i denna del avser tiden därefter, dvs. efter den 17 april 2019. De generella handläggningstiderna i migrationsmål vid domstolen

text: Jag tillträdde min befattning den 1 januari 2020 och kan konstatera följande. Förvaltningsrätten arbetar systematiskt för att hantera en ökad målmängd och för att förbättra de långa omloppstiderna samt minska befintliga balanser. Antalet avgjorda mål det senaste året har ökat från drygt 30 000 till drygt 36 000. Förvaltningsrätten har dock fortsatt haft en osedvanligt stor inströmning av migrationsmål samt ett ökat antal inkomna allmänna mål till domstolen. Trots att balanserna har minskat är omloppstiderna, liksom tidigare, fortsatt mycket långa för flera av domstolens migrationsmål. Bilaga 4 visar en grafisk bild över antalet inkomna, avgjorda och balanserade mål vid förvaltningsrätten 2015–2019 samt första kvartalet 2020. Bilaga 5 visar handläggningstiderna i migrationsmål vid förvaltningsrätten 2019 respektive första kvartalet 2020 [bilagorna utelämnade här, JO:s anm.]. Domstolens åtgärder

text: En förutsättning för att kunna hantera den stora målmängden, förbättra omloppstiderna och minska balanserna är att det finns tillräckliga resurser för verksamheten. Som förvaltningsrätten beskrivit i tidigare ärende, har den viktigaste och en mycket utmanande del i domstolens arbete med den kraftiga ökningen av migrationsmål varit att öka antalet anställda och behålla kompetent personal. Arbetet med personalförsörjning har tagit tid och krävt stora resurser för att

text: uppnå ett ökat målavgörande med bibehållen hög kvalitet och rättssäkerhet i den dömande verksamheten. Förvaltningsrättens ekonomiska resurser har sedan maj 2019 minskat, då Domstolsverket drog tillbaka 0,5 procent av den allmänna ramen, motsvarande 407 000 kr. Domstolsverket drog även tillbaka det överföringsbelopp som förvaltningsrätten hade från 2018, vilket motsvarade 2 626 000 kr. Förvaltningsrättens redan befintliga budget för 2019 minskades därigenom med 3 miljoner kr. Inför 2020 yrkades samma engångsbelopp som tilldelats förvaltningsrätten föregående år, motsvarande 81 miljoner kr. Under sommaren 2019 kom indikationer från Domstolsverket på att tilldelningen av yrkat engångsbelopp var osäker. I samband med budgetpropositionen hösten 2019 framkom att förvaltningsrätten endast skulle komma att få ett engångsbelopp om 32 miljoner kr. Förvaltningsrätten tvingades till följd av detta revidera sin preliminära budget för 2020 med besparingar om ca 36 miljoner kr. Till följd av detta tvingades förvaltningsrätten bl.a. besluta om anställningsstopp den 23 september 2019. Befintliga provanställningar fick avbrytas, liksom det planerade intaget av notarier. Förvaltningsrätten tvingades gå igenom samtliga förvaltningskostnader för att undersöka möjliga besparingar. Det var i detta läge dessutom oklart om det skulle räcka med de planerade besparingarna om 36 miljoner kr, eftersom detta var beroende av att förvaltningsrätten skulle få behålla tidigare anslagskredit om 10 procent. Besked om att anslagskrediten beviljades kom först den 19 december 2019. Den långsiktiga planeringen av verksamheten inför 2020 var mot denna bakgrund mycket svår. Efter planerade och delvis genomförda omställningar och besparingar kom besked i slutet av januari 2020 om att förvaltningsrätten genom vårändringsbudgeten troligtvis skulle komma att tilldelas ca 16 miljoner kr som ett engångsbelopp för 2020. En arbetsgrupp tillsattes för att undersöka hur detta tillskott kunde användas på bästa sätt. Uppväxlingen har visat sig svårare än beräknat då anställda har slutat eller begärt tjänstledigt i högre utsträckning än vad förvaltningsrätten lyckats rekrytera och förlänga befintliga anställningar. Förändringar som planerats och påbörjats till följd av tillskottet om 16 miljoner kr är att anlita mer domarkraft genom förstärkningsstyrkan, pensionerade domare, förvaltningsrättsfiskal och förlängningar av tjänster som tf. rådmän. Förvaltningsrätten har även rekryterat föredragande jurister för viss tid, förlängt anställningar för viss tid efter avslutad notarietjänstgöring, ökat antalet platser för sommarnotarier, visstidsanställt och förlängt tjänster för domstolshandläggare, planerat övertidsprojekt och överlämnat allmänna mål till Förvaltningsrätten i Falun och migrationsmål till Förvaltningsrätten i Stockholm. Exempel på andra åtgärder som förvaltningsrätten genomfört i syfte att öka effektiviteten och för att avlasta de dömande avdelningarna är att det införts en ny enhet under våren 2020 som uteslutande arbetar med viseringsmål och andra mål av enklare beskaffenhet. För att förbättra omloppstiderna har det även gjorts vissa omfördelningar av mål och justeringar avseende inlottning av mål på de olika dömande avdelningarna. Det har därutöver genomförts en del personalförflyttningar och en enhet har till följd av minskade personalresurser fått bistå ett par avdelningar med domar- och föredraganderesurser. Förvaltningsrätten har vidare arbetat för att viseringsmålen, som kraftigt ökat de senaste åren, ska fördelas över fler migrationsdomstolar (se bl.a. domstolens hemställan till regeringen, JU2019/02094/DOM, insänd den 31 maj 2019). Ändrade forumregler i viseringsmål finns nu föreslaget i Justitiedepartementets promemoria Behörig migrationsdomstol i viseringsmål (Ju2020/01022/DOM) med förslag om ikraftträdande den 1 oktober 2020. En förändring i enlighet med promemorians förslag skulle innebära en avsevärd minskning av domstolens viseringsmål, vilket skulle underlätta planeringen av verksamheten och ge tid till att handlägga andra måltyper av stor betydelse för enskilda. En konsekvens av förslaget är samtidigt att domstolens ekonomiska resurstilldelning kommer att minska med över 20 miljoner kr.

text: Domstolen har även, i juni 2019, anordnat ett möte med Migrationsverket Väst. Vid mötet påvisade domstolen de negativa samhälleliga konsekvenserna av Migrationsverkets kontinuerliga överflyttningar av ärenden från Stockholmsregionen till Region Väst, vilka medfört stora ökningar av antalet inkommande asylmål till domstolen. En del av dessa har kunnat lämnas över till Förvaltningsrätten i Stockholm, men arbetet har dragit mycket resurser, och har totalt sett lett till försämringar för de asylsökande sett till handläggningstiden inom hela rättskedjan. På grund av den rådande pandemin kan vissa av de planerade åtgärderna för 2020, såsom anlitande av äldre pensionerade domare och övertidsprojekt, inte genomföras i nuläget. Det kan till följd av bl.a. detta och en hög personalomsättning vara svårt att fullt ut ta tillvara de tillskjutna medlen om 16 miljoner kr under 2020. Eftersom förutsättningarna för 2021 fortfarande är mycket osäkra och indikationerna för närvarande visar på en minskad medelstilldelning har förvaltningsrätten inte haft möjlighet att anställa några nya notarier under 2020 eller tillsvidareanställa annan personal i någon större utsträckning. Prognos

text: Förvaltningsrätten har, som beskrivits ovan, en mycket ansträngd situation med långa handläggningstider och höga balanser. En förutsättning för att långsiktigt kunna planera verksamheten och upprätthålla ett effektivt målarbete med bibehållen rättssäkerhet är att domstolen får en förutsägbar, hållbar och mer långsiktig budget samt inte är beroende av engångsbelopp med kort framförhållning. Domstolens förutsättningar och möjligheter att planera för 2021 är i hög grad beroende av flera för närvarande osäkra faktorer, och då framför allt budgeten för 2021 men även den pågående pandemins inverkan, personalomsättningen och i vilken omfattning eventuella förändringar av forumreglerna för viseringsmålen kommer att påverka domstolens budget. Utifrån nuvarande budgetunderlag saknas förutsättningar för att ta in nya notarier och fastanställa personal i någon större utsträckning. Den preliminära budgeten för 2021 som förvaltningsrätten har att utgå ifrån innebär besparingar i förhållande till innevarande år om ca 50 miljoner kr. I det fall viseringsmålen fördelas över fler domstolar tillkommer ytterligare besparingar. Utifrån dessa förutsättningar kan de långa handläggningstiderna och stora balanserna för migrationsmål inte förväntas minska i någon större omfattning, trots ett fortgående arbete med att justera och ytterligare effektivisera verksamheten.

text: Till remissvaret fogades yttranden från de domare som haft ansvar för de aktuella målen, ett diagram över antalet inkomna, avgjorda och balanserade mål 2015–2020 och en statistikrapport om handläggningstiderna i migrationsmål vid domstolen.

text: Rådmannen EE anförde i huvudsak följande när det gäller AA:s klagomål:

text: På avdelning 2 arbetar vi i rådslag. I varje rådslag ingår domare, föredragande och notarier. Fram till i början av februari 2020 arbetade vi i fyra rådslag, varav jag ingick i rådslag 3. Det aktuella målet har varit lottat på rådslag 1, som tillsammans med rådslag 3 numera bildar rådslag 1. Före sammanslagningen hade jag ingen närmare inblick i hur målen i rådslag 1 bereddes eller vilka prioriteringar som gjordes. Där får jag hänvisa till chefsrådmannen och de domare som då ingick i rådslag 1. Följande reflexioner kan jag dock göra beträffande aktuellt mål utifrån dagboksbladet. Målet registrerades den 19 september 2018. Överklagandet har i mycket stor omfattning, på eget initiativ, kompletterats av klaganden eller dennes ombud.

text: Det har kommit in flera handlingar varje månad med undantag för september månad 2019. Något yttrande har aldrig begärts från Migrationsverket. Att jag den 4 mars 2020 kom att avgöra målet får räknas mer som en tillfällighet. Dock hade jag i januari fått upp ögonen på det genom att jag som chefsrådmannens ställföreträdare haft att fatta beslut om en begäran om förtursförklaring, som den 27 januari 2020 avslogs. Målet började bli ”gammalt” så det fanns trots avslaget anledning att gå igenom det och överväga om det fanns anledning att återuppta beredningen (jfr Migrationsöverdomstolens avgörande den 12 december 2019, mål UM 17117–19). Inför det kommande avgörandet begärde domstolen den 14 februari 2020 in aktuella inkomstuppgifter från klaganden gällande anknytningspersonen. Kompletteringen inkom den 27 februari 2020. Målet avgjordes därefter den 4 mars 2020. Överklagandet avslogs med hänvisning till att anknytningspersonen inte uppfyllde det s.k. försörjningskravet. Vad gäller arbetet på avdelningen, vilka prioriteringar som ska göras och ansvarsfördelningen, vill jag framföra följande. Avdelningschefen bestämmer vilken målsättning som ska gälla för arbetet i rådslagen och i vilken ordning prioriteringar ska göras. Vad som skulle gälla för tillståndsmål inkomna före den 1 juli 2018 framgår av bifogat mail från den 7 november 2019 [e-postmeddelandet utelämnat här, JO:s anm.]. Aktuellt mål inkom efter den tidpunkten. Enligt avdelningens arbetsbeskrivning (och 14 § förvaltningsrättsinstruktionen) ska det vid varje tidpunkt under målets handläggning finnas en ansvarig domare för målet. Ansvarig domare för målen i beredningsprocessen är någon av rådslagens domare. Ansvaret för ett mål, som inte är fördelat till någon namngiven domare, övergår till avdelningschefen, när det bedömts som KFA (klart för avgörande). Av målstatuspilen i aktuellt mål kan följande utläsas. 2018-09-19 Inkom 2018-11-05 KFA 2020-02-14 Fortsatt beredning 2020-03-02 KFA 2020-03-03 Uppsatt 2020-03-04 Föredraget och avslutat Slutsatsen beträffande mål UM 11894–18 är att handläggningstiden, utifrån domstolens uppgifter på webbplatsen (12–16 månader), överskridits med några månader.

text: Rådmannen FF anförde i huvudsak följande när det gäller BB:s klagomål:

text: Nedan följer en kronologi över vad som har hänt i ärendet.

text: 2016-06-02 Ansökan om asyl. Uppgett att han är underårig och att han riskerar att tvångsrekryteras av Al Shabaab samt att han riskerar skyddsgrundande behandling på grund av säkerhetsläget. Han saknar nätverk i hemlandet. 2017-09-26 MIV:s beslut. 2017-10-16 Målet inkommer till migrationsdomstolen. Det offentliga biträdet begär anstånd med att utveckla talan och att komma in med fullmakt. 2017-10-27 Kompletterande överklagande. Begär muntlig förhandling. Fullmakt inkommer.

text: 2017-11-30 Inkommer läkar- och psykologintyg till styrkande av att klaganden är underårig och att det föreligger en ytterst allvarlig psykisk problematik. Hemställes att MIV yttrar sig över detta. 2017-12-07 Inkommer utlåtande från professor HH om second opinion av medicinsk åldersbedömning. Hemställes att MIV yttrar sig över detta. 2018-01-08 Yttrande från MIV. 2018-01-19 Avslag muntlig förhandling. Offentliga biträdet får tillfälle att senast 2018-02-16 slutföra sin talan och komma in med kostnadsräkning. 2018-02-14 Yttrande från det offentliga biträdet samt kostnadsräkning. 2018-10-24 Målet omfördelas från avd. 4 till avd. 5. 2019-02-28 Målet vidarefördelas till Grupp 53. 2019-09-24 Målet vidarefördelas till föredragande jurist. 2019-12-10 Migrationsdomstolen för in landinformation i målet, ber offentliga biträdet yttra sig över landinformationen och ger biträdet möjlighet att inkomma med nytt läkarintyg. Det gamla läkarintyget var från 2017-11-16. 2020-02-11 Tillfälle till yttrande till ombudet/god man som av förbiseende inte har fått tillfälle att yttra sig i målet tidigare. 2020-02-24 Yttrande från ombud/god man. 2020-02-28 Dom.

text: Statuspilen

text: Enligt statuspilen sattes ett första domsförslag upp 2019-09-25. Fortsatt beredning beslutades 2019-12-10 när domstolen förde in ny landinformation och gav biträdet möjlighet att inkomma med nytt läkarintyg på grund av psykisk ohälsa. Varken yttrande från det offentliga biträdet eller något läkarintyg kom in till domstolen. Slutligt domsförslag sattes upp 2020-01-22 och målet föredrogs 2020-02-11. Yttrande från ombudet/god man kom in efter föredragningen men tillförde inte något nytt. Målet har legat på avdelning 4 i åtta månader utan att någon åtgärd har vidtagits. Därefter har det legat på avdelning 5 i elva månader utan att någon åtgärd, förutom vidarefördelning till rådslag 53, har skett. Målet sattes inledningsvis upp för en annan rådman, men när hon gick på föräldraledighet tog jag över målet. Enligt min mening beror den långa handläggningstiden på domstolens brist på resurser i förhållande till det antal mål som domstolen har att hantera.

text: Chefsrådmannen GG anförde i huvudsak följande när det gäller CC:s klagomål:

text: Målets handläggning

text: Av diarieföringssystemet Vera framkommer bl.a. följande. Det aktuella målet kom in till Migrationsdomstolen vid Förvaltningsrätten i Göteborg (nedan migrationsdomstolen) den 6 augusti 2018 och bedömdes vara klart för avgörande tre dagar senare. Klaganden har sedan inkommit med kompletterande information och handlingar den 15 juli och den 30 september 2019. Migrationsverket inkom med yttrande med anledning av de nya handlingar som ingivits den 25 oktober 2019 och klaganden underrättades om detta yttrande den 12 november 2019. Målet avgjordes den 17 mars 2020.

text: Ansvarig domare

text: Jag har som avdelningschef varit ansvarig domare för målet från det att det kom in till avdelningen till dess att det avgjordes.

text: Målets handläggningstid

text: Klaganden har när målet kom in till migrationsdomstolen upplysts om att handläggningstiden i den här typen av mål vanligtvis är 10–14 månader. Numera står det på förvaltningsrättens externa hemsida att den genomsnittliga handläggningstiden är 12–16 månader. Av

text: 2 kap. 11 § regeringsformen

text: framgår att en rättegång ska genomföras inom skälig tid. Det nu aktuella målet kom in till förvaltningsrätten för 17 månader sedan. Det har således tagit längre tid att handlägga än det genomsnittliga målet av denna typ vid domstolen. Detta beror på inget sätt på klaganden.

text: Min bedömning

text: Förvaltningsrätten har i tidigare yttranden till Riksdagens ombudsmän redogjort för handläggningstiderna vid domstolen. I dagsläget finns vid avdelning 2 på domstolen, den avdelning där nu aktuellt mål handläggs, 2 599 öppna allmänna mål och 597 migrationsmål, totalt 3 196 mål. Av dessa är 208 i samma ålderskategori som det nu aktuella målet, det vill säga 15 månader eller äldre. Under andra halvåret 2019 aviserade regeringen stora nedskärningar på de engångsanslag som finansierat verksamheten vid migrationsdomstolen. Det har föranlett att domstolen vidtagit en mängd besparingsåtgärder, bl.a. stoppat all rekrytering av förvaltningsrättsnotarier, slutat anställa tillfällig personal, avslutat provanställningar m.m. Personalstyrkan på avdelning 2, exklusive domstolshandläggare, har därför minskats med ca 30 procent. Inget har framkommit som skulle tyda på att det aktuella målet särbehandlats, varken positivt eller negativt. Det har handlagts så snabbt det varit möjligt, utifrån det inflöde av mål som varit, de prioriteringar som gäller och den personal som varit tillgänglig. Sammanfattningsvis är handläggningstiden ur klagandens synvinkel oacceptabelt lång, men den måste ses i ljuset av den arbetssituation som migrationsdomstolen befinner sig i.

text: Anmälarna gavs tillfälle att kommentera remissvaret. Ingen av dem hördes av.

text: I maj 2020 mottog JO en anmälan mot Förvaltningsrätten i Göteborg om långsam handläggning av ett mål om laglighetsprövning enligt

text: kommunallagen (2017:725)

text: . Inom ramen för det ärendet uppmanades förvaltningsrätten att yttra sig över anmälan (JO:s ärende med dnr 3829-2020). I sitt remissvar den

text: 29 september 2020 lämnade förvaltningsrätten (lagmannen DD) följande uppgifter av intresse även för de nu aktuella ärendena:

text: De ändrade forumreglerna i viseringsmål skulle enligt plan ha trätt i kraft den 1 oktober 2020. Förslaget är nu att reglerna ska träda i kraft den 1 januari 2021. Det är först nu i dagarna som domstolen fått besked från Domstolsverket hur detta kommer att påverka budgeten för 2021. Förvaltningsrätten har haft en mycket ansträngd situation med långa handläggningstider och höga balanser. Resurstillskottet till migrationsdomstolarna i budgetpropositionen för 2021 ger domstolen bättre förutsättningar att långsiktigt kunna planera verksamheten och upprätthålla ett effektivt målarbete med bibehållen rättssäkerhet. Tillskottet innebär bl.a. att domstolen kommer ha ökade möjligheter att rekrytera ny personal och behålla viktig kompetens. Tillskottet kommer därför att bidra till att minska domstolens balanser och handläggningstider framöver i både allmänna mål och migrationsmål.

text: Förvaltningsrätten i Göteborg genomför sedan våren 2020 en översyn av domstolens dömande organisation. Målet är att domstolen ska ha en robust och flexibel organisation för den dömande verksamheten som är anpassad till domstolens målinflöde och ekonomiska förutsättningar. I dagsläget fördelas majoriteten av domstolens mål i första hand på en avdelningsgemensam beredningsorganisation. Chefsrådmannen är ansvarig domare under tiden ett mål är under beredning. Omorganisationen kommer i stället innebära att ansvaret för varje mål fördelas direkt på en domare när målet kommer in till domstolen. Den ansvarige domaren ska ha ett rimligt kontrollspann av antal mål och en beredningsorganisation till sin hjälp. Ansvaret för målen ska därigenom kunna utövas på ett mer effektivt sätt och en målsättning är att det kommer att leda till minskade omloppstider samt att liknande händelse som nu inträffat i möjligaste mån kommer kunna undvikas. Den nya organisationen ska träda i kraft den 1 mars 2021. Min sammantagna bedömning är därmed att det förbättrade budgetläget tillsammans med en förändring av förvaltningsrättens organisation ska kunna leda till en minskning av domstolens balanserade mål och handläggningstider.

text: Av chefsrådmannen GG:s yttrande i det ärendet framgick bl.a. följande:

text: Förvaltningsrätten har i tidigare yttranden till Riksdagens ombudsmän redogjort för handläggningstiderna vid domstolen. I dagsläget finns vid avdelning 2 på domstolen, den avdelning där nu aktuellt mål handlagts, 2 699 öppna allmänna mål och 490 migrationsmål, totalt 3 189 mål. Av dessa är 144 i samma ålderskategori som det nu aktuella målet, det vill säga 18 månader eller äldre. Jag har i tidigare yttranden redogjort för åtgärder som genomförts för att komma till rätta med detta besvärande balansläge. Sedan dess har extra personal anställts på avdelningen, bl.a. två kammarrättsassessorer som arbetar på distans från Malmö med avdelningens äldre mål. Vidare har ett särskilt avarbetningsprojekt av äldre mål påbörjats, med hittills mycket goda resultat (verksamheten påbörjades under våren 2020). Uppföljningen av de äldre målen på avdelningen har slutligen intensifierats och på avdelningen pågår ett konstant arbete med hur målen ska prioriteras utifrån tillgängliga resurser.

text: Den 18 maj 2021 hade informationen på domstolens webbplats om handläggningstiderna för mål i migrationsdomstolen uppdaterats enligt följande:

text: a) mål om uppehållstillstånd på grund av skydds- eller asylskäl: 26–32 månader b) mål om uppehållstillstånd för besök eller bosättning: 14–18 månader c) viseringsmål: 2–8 veckor.

text: Bedömning

text: Rättslig reglering I

text: 2 kap. 11 § andra stycket regeringsformen

text: finns ett uttryckligt krav på att en rättegång ska genomföras inom skälig tid. Av

text: 17 § förordningen (1996:382)

text: med förvaltningsrättsinstruktion framgår att ett mål vid förvaltningsrätten ska avgöras så snart det kan ske. Det innebär att ett mål som är klart för avgörande inte får bli liggande under någon längre tid.

text: Handläggningen av de aktuella målen AA:s mål inleddes vid domstolen den 19 september 2018. När målet slutligen avgjordes hade det gått drygt ett år och fem månader sedan det kom in till domstolen.

text: Det mål som BB:s anmälan gäller inleddes vid domstolen den 16 oktober 2017. Den 19 januari 2018 avslog domstolen ett yrkande om muntlig förhandling, och den 14 februari 2018 gav det offentliga biträdet in ett yttrade och en kostnadsräkning. Därefter vidtogs ingen åtgärd i målet under nästan ett år och tio månader, bortsett från att målet om- och vidarefördelades inom domstolen. Den 10 december 2019 gav domstolen det offentliga biträdet möjlighet att ge in ett nytt läkarintyg eftersom det tidigare läkarintyget var från november 2017. Målet avgjordes den 28 februari 2020. Det hade då gått mer än två år och fyra månader sedan det kom in till domstolen.

text: Det mål som CC:s anmälan gäller inleddes vid domstolen den 6 augusti 2018. Från den 9 augusti 2018 till den 23 maj 2019, dvs. under cirka tio månader, vidtogs ingen åtgärd i målet. Målet avgjordes den 17 mars 2020. Det hade då gått mer än ett år och sju månader sedan det kom in till domstolen.

text: Jag får konstatera att handläggningstiderna i de tre målen har varit alltför långa. Även om handläggningstiden i AA:s mål till viss del får antas ha påverkats av att överklagandet kompletterades vid många tillfällen, har handläggningstiden varit för lång. Handläggningstiden i det mål som BB:s anmälan gäller har varit anmärkningsvärt lång. Det är givetvis helt oacceptabelt att domstolen i det målet inte vidtog någon egentlig åtgärd under en tid om cirka ett år och tio månader.

text: Sammantaget ska domstolen kritiseras för passiv och långsam handläggning. Handläggningstiderna generellt i migrationsmål vid förvaltningsrätten I juni 2019 redovisade domstolen att mål om uppehållstillstånd på grund av skydds- eller asylskäl tog 17–21 månader att handlägga och mål om uppehållstillstånd för besök eller bosättning 12–16 månader. Enligt JO var dessa tider betydligt längre än vad som var rimligt och acceptabelt (se JO 2019/20 s. 108). Den 18 maj 2020 hade handläggningstiderna ökat till 20–26 månader för mål om uppehållstillstånd på grund av skydds- eller asylskäl och 13–17 månader för mål om uppehållstillstånd för besök eller bosättning. Den 18 maj 2021 hade handläggningstiderna ökat till 26–32 månader för mål om uppehållstillstånd på grund av skydds- eller asylskäl och 14–18 månader för mål om uppehållstillstånd för besök eller bosättning. För mål om uppehållstillstånd på grund av skydds- eller asylskäl rör det sig alltså om en förhållandevis kraftig ökning. Jag får därför konstatera att handläggningstiderna har försämrats ytterligare och att de således fortfarande är betydligt längre än vad som är rimligt och acceptabelt.

text: Utifrån vad som framgår av remissvaret i maj 2020 tycks de ökade handläggningstiderna till stor del bero på att domstolens ekonomiska resurser har minskat sedan mitten av 2019 samtidigt som domstolen har haft en fortsatt stor inströmning av mål. Handläggningstiderna verkar också ha försämrats till följd av den pågående pandemin, även om handläggningstiderna i mål om uppehållstillstånd på grund av skydds- eller asylskäl hade ökat redan före utbrottet.

text: Vidare har domstolen redogjort för åtgärder som planerats och vidtagits för att få ned handläggningstiderna, sedan domstolens yttrande i det tidigare JOärendet. Enligt domstolens prognos i maj 2020 förväntades de långa handläggningstiderna och stora balanserna av migrationsmål inte minska i någon större omfattning. Enligt domstolens besked i september 2020 skulle emellertid ett resurstillskott bidra till att minska domstolens balanser och handläggningstider i allmänna mål och migrationsmål. Domstolen bedömde också att en omorganisation skulle leda till kortare handläggningstider.

text: Det är mycket oroande att domstolens redan långa handläggningstider i migrationsmål har ökat. Jag kan konstatera att de åtgärder som domstolen hittills har kunnat vidta har varit otillräckliga för att komma till rätta med de långa handläggningstiderna. Samtidigt har jag förståelse för att betydande förändringar i anslagstilldelningen med kort framförhållning är problematiskt för en domstol. Ledtider i uppsägnings- och rekryteringsprocesser kan vara långa och medföra att förändringar för att anpassa kostnaderna snabbt är svåra att genomföra.

text: Det finns skäl att se allvarligt på den prognos för framtida handläggningstider som domstolen lämnade i maj 2020. Det är också oroande att handläggningstiderna enligt statistiken i maj 2021 har försämrats ytterligare, trots den prognos som domstolen lämnade i september 2020 om förbättrade handläggningstider. Resurstillskottet och omorganisationen kan förhoppningsvis leda till kortare handläggningstider på sikt. Det kan dock ta lång tid innan de når en normal nivå. Jag noterar i detta sammanhang att Riksrevisionen för närvarande granskar om migrationsdomstolarnas hantering av migrationsmål är effektiv (Riksrevisionens dnr 3.1.1-2020-1048). Inom ramen för den utredningen kommer såvitt jag förstår bl.a. Domstolsverkets stöd till migrationsdomstolarna att belysas liksom de förutsättningar som regeringen ger domstolarna.

text: I mitt yttrande över promemorian Behörig migrationsdomstol i viseringsmål anförde jag att förslaget om att samtliga migrationsdomstolar ska vara behöriga att pröva viseringsmål torde kunna bidra till att skapa bättre förutsättningar för att få ned handläggningstiderna i övriga mål vid domstolen. En förutsättning för att den effekten ska uppnås är givetvis att den lättnad i arbetsbelastning som förslaget innebär inte utjämnas av minskad resurstilldelning. Jag noterar att samtliga migrationsdomstolar sedan den 1 januari 2021 är behöriga att pröva viseringsmål.

text: Jag riktar i dag även kritik mot förvaltningsrätten för långsam och passiv handläggning av ett mål om laglighetsprövning enligt

text: kommunallagen

text: (JO:s ärende med dnr 3829-2020).

text: Som JO tidigare har konstaterat är det ytterst riksdagen och regeringen som har ansvaret för att domstolarna klarar sina uppgifter och att de kan uppfylla de krav som ställs i

text: 2 kap. 11 § regeringsformen

text: . Jag lämnar därför över beslutet till riksdagen, regeringen och Domstolsverket för kännedom.

text: Ärendena avslutas.