title: Tillsynsärende angående Säkerhetspolisens interna kontrollfunktion för diarieföring och ärendehantering

text: Säkerhetspolisen arbetar aktivt med den interna tillsynen över myndighetens diarieföring och ärendehantering inom ramen för ett pågående förbättringsarbete. Justitiekanslern ser positivt på de åtgärder Säkerhetspolisen har vidtagit och har mot den bakgrunden inte funnit skäl att nu vidta någon fördjupad granskning av den interna kontrollen. Under nästa år kommer dock Justitiekanslern att följa upp hur förbättringsarbetet har fortskridit.

text: Ärendet avslutas med de iakttagelser som redovisas i beslutet.

text: Ärendet

text: Bakgrund

text: Justitiekanslern har, enligt lagen (

text: ) om Justitiekanslerns tillsyn och förordningen (

text: ) med instruktion för Justitiekanslern, tillsyn över att de som utövar offentlig verksamhet efterlever lagar och andra författningar samt i övrigt fullgör sina åligganden.

text: Ett av Justitiekanslerns uppdrag är att granska av myndigheter ingivna ärendeförteckningar. Förvaltningsmyndigheter under regeringen ska senast den 1 mars varje år lämna en sådan ärendeförteckning till Justitiekanslern (se 29 § myndighetsförordningen [2007:515]). I förteckningen ska samtliga ärenden som kommit in till myndigheten före den 1 juli föregående år och som inte avgjorts vid årsskiftet redovisas. Ärendeförteckningarna ger en möjlighet för Justitiekanslern att få en översiktlig bild av hur de olika myndigheterna fungerar.

text: Av

text: 33 § förordningen (2014:1103)

text: med instruktion för Säkerhetspolisen följer att Säkerhetspolisen har undantagits från skyldigheten att lämna en ärendeförteckning till Justitiekanslern. Säkerhetspolisen har dock en intern kontrollfunktion avseende diarieföring och ärendehantering. Under hösten 2018 beslutade Justitiekanslern att granska denna. Granskningen hade inte föranletts av något enskilt ärende som förekommit hos Justitiekanslern.

text: Utredningen

text: Justitiekanslern ställde ett antal frågor till Säkerhetspolisen rörande den interna tillsynen över myndighetens diarieföring och ärendehantering. I ett yttrande hit har Säkerhetspolisen besvarat Justitiekanslerns frågor och anfört bl.a. följande.

text: Säkerhetspolisens uppdrag medför särskilda utmaningar med ett stort inflöde av ärenden som hanteras under lång tid. En följd av detta är att det finns många öppna ärenden.

text: Under 2017 genomförde Säkerhetspolisen en kartläggning av eventuella brister i myndighetens regelefterlevnad och hantering av registrering, diarieföring och avslut av ärenden. Under kartläggningen identifierades vissa brister bl.a. avseende dröjsmål med att diarieföra handlingar i specifika ärenden och öppna inaktiva ärenden. En handlingsplan som omfattade de åtgärder Säkerhetspolisen behövde vidta för att komma tillrätta med bristerna upprättades. Säkerhetspolisen har sedan dess arbetat aktivt med att utveckla och effektivisera den interna kontrollen och kvalitetssäkringen avseende diarieföring och ärendehantering.

text: Enligt handlingsplanen ska huvudregistrator tre gånger årligen ta ut rapporter från ärende- och dokumenthanteringssystemet rörande antalet icke diarieförda handlingar och oavslutade ärenden. Därefter upprättas en sammanställning avdelningsvis och enhetsvis tillsammans med en tidsram om en till två månader för när åtgärder bör vara utförda. Det är därefter respektive avdelnings- och enhetschef som ansvarar för att se till att åtgärder vidtas av berörd handläggare inom den angivna tidsramen, eller för att meddela huvudregistrator om ett ärende trots inaktivitet behöver vara fortsatt öppet för vidare handläggning.

text: Huvudregistrator ska utöver dessa riktade uppföljningar vidta daglig registervård i myndighetens ärende- och dokumenthanteringssystem.

text: Det pågående arbetet har fått flera positiva effekter. Vid början av 2018 fanns t.ex. en balans på myndigheten för ärenden upprättade under år 2012 – 2015 som uppgick till ca 6 000 stycken. I februari 2019 återstod 1 043 ärenden. För en stor andel av dessa har meddelats att det finns ett behov av att de kvarstår som öppna för vidare hantering.

text: Med större tydlighet vad avser ansvarsfördelningen rörande diarieföring och ärendehantering tar respektive avdelnings- och enhetsledning numera stort ansvar för att nödvändiga åtgärder vidtas. Med utskicken har information också spridits om varför detta arbete är av vikt att utföra. Det är uppenbart att ökad kunskap kring området även har gett en större förståelse för uppgiften och ett ökat ansvarstagande hos medarbetarna.

text: Säkerhetspolisen avser att fortsätta förbättringsarbetet vad gäller ärendehanteringen och tillsynen av denna. Det ska bl.a. ske genom myndighetens arbete med utveckling och effektivisering av informationsflödet samt genom att utveckla myndighetens utbildningsinsatser på det aktuella området. Därutöver har ett arbete påbörjats på myndighetens interna hemsida för att ytterligare öka kunskapsspridningen. Något som har uppmärksammats vid registervården är att det i systemet finns vissa hinder mot att avsluta ärenden som är färdighanterade, vilket medför relativt höga balanser. Också i detta avseende har myndigheten påbörjat ett förbättringsarbete, framförallt genom kunskapsspridning.

text: Justitiekanslern har vid ett möte hos Säkerhetspolisen tagit del av relevanta dokument.

text: Justitiekanslerns bedömning

text: Justitiekanslern har de senaste åren i flera olika sammanhang framhållit att en viktig faktor för att komma till rätta med brister samt upprätthålla och öka kvaliteten i myndigheternas arbete är att det skapas goda förutsättningar för dem att utveckla ett internt kvalitetssäkringsarbete. Enskildas rättssäkerhet och rättstrygghet garanteras också genom en ordning som bygger på att myndigheterna själva har förmåga och vilja att utveckla verksamheten och utföra sitt uppdrag på ett effektivt och rationellt sätt i enlighet med de lagar, förordningar och föreskrifter som styr verksamheten.

text: När en myndighets interna kontroll inte sköts på ett betryggande sätt försvårar det möjligheten för ett tillsynsorgan som Justitiekanslern att komplettera den kontrollen genom extraordinär extern tillsyn på samma område.

text: En god diarieföring är en förutsättning för en fungerande intern kontroll av verksamheten. Att löpande kontrollera vilka ärenden som är öppna i diariet och att ärenden avslutas vid rätt tidpunkt ger en betydelsefull överblick av verksamheten både för ledningen och enskilda handläggare. Det är också viktigt för att allmänheten ska kunna få en rättvisande bild av myndighetens verksamhet.

text: Som framgått ovan har det tidigare förekommit brister i Säkerhetspolisens diarieföring och ärendehantering bestående i dröjsmål med att diarieföra handlingar och att ärenden inte har avslutats trots att så borde ha skett. Sedan år 2017 arbetar Säkerhetspolisen aktivt med den interna kontrollen över dessa områden. Genom handlingsplanen har myndigheten bl.a. upprättat tydliga rutiner för en återkommande uppföljning av öppna ärenden. Justitiekanslern ser positivt på de åtgärder myndigheten har vidtagit för att komma till rätta med bristerna. Justitiekanslern konstaterar vidare att åtgärderna tycks ha haft effekt. Som redan har redovisats ska exempelvis en stor minskning ha varit synbar i balanserna för ärenden upprättade under åren 2012 – 2015. Justitiekanslern har mot den bakgrunden inte funnit skäl att nu vidta någon fördjupad granskning av den interna kontrollen. Det står emellertid klart att förbättringsarbetet måste fortsätta. Yttrandet visar att det pågående arbetet är relativt nystartat. Några mer långtgående slutsatser kring arbetets effekter är för närvarande därför svåra att dra. Säkerhetspolisen har också redogjort för ytterligare åtgärder som myndigheten har för avsikt att vidta. Justitiekanslern kommer därför att följa upp hur förbättringsarbetet har fortskridit efter årsskiftet 2019/2020.


publisher: Justitiekanslern

title: Anteckningar från ett besök i Taiwan den 26 - 30 oktober 2008

org: jk

text: Inledning

type: rubrik

text: Jag besökte Taiwan på inbjudan av det taiwanesiska utrikesministeriet via representationen i Stockholm. Min hustru SL var med under besöket (på egen bekostnad såvitt gällde resekostnaderna). Syftet med resan från Justitiekanslerns perspektiv var att få en bild av det taiwanesiska samhället, att lära känna rättsväsendet och systemet för kontroll av myndigheterna, att något studera mediesituationen inkl. yttrandefriheten och att undersöka om vi i Sverige inom JK:s ansvarsområden kan lära något av Taiwan.

type: stycke

text: Taiwan har ett samhällssystem där statsmakten är uppdelad i fem likvärdiga grenar. Dessa är:

text: – den lagstiftande makten (parlamentet, ”legislative yuan”)

text: – den verkställande makten (regeringen, ”executive yuan”)

text: – kontrollmakten (kontrollmyndigheten, ”control yuan”)

text: – den judiciella makten (domstolarna, ”judicial yuan”)

text: – den reviderande makten (revisionsmyndigheten, ”examination yuan”)

text: Jag besökte bl.a.:

text: – kontrollmyndigheten och dess president

text: – domstolsmyndigheten och författningsdomstolen med gemensam president

text: – justitieministeriet och justitieministern

text: – tvistemålsdivisionen vid Taiwans hovrätt i Taipei (Taiwan High Court)

text: – ett fängelse för kvinnor i Taoyuan utanför Taipei

text: – regeringens informationsbyrå (Government Information Office)

text: – nationella mediekommissionen (National Communications Commission)

text: De främsta företrädare för de nämnda institutionerna som jag sammanträffade med nämns i Bilaga 1.

text: Tillsammans med min hustru – som arbetar på det svenska Livsmedelsverket – besökte jag också ”Bureau of Food and Drug Analysis”. Där bedrivs en laboratorieverksamhet som i allt väsentligt motsvarar den som hos oss bedrivs hos Livsmedelsverket, Läkemedelsverket och – i viss utsträckning – Statens kriminaltekniska laboratorium. Där finns också en avdelning för – såvitt kan bedömas – mycket sofistikerad analys av örtmediciner.

text: Före de nämnda besöken träffade jag chefen för Exportrådets kontor i Taiwan, HB, och en av hans medarbetare. Kontoret sköter vissa angelägenheter åt Utrikesdepartementet och sänder bl.a. vissa rapporter dit. Jag fick del av en rapport om läget vad gäller mänskliga rättigheter som var till god hjälp.

text: Under besöket höll jag två anföranden, dels ett om Rena myndigheter (”Clean government”) på kontrollmyndigheten, dels ett om Rättssäkerhet (”Judicial security”) på justitieministeriet med framför allt ett antal åklagare i publiken. – Programmet för besöket finns i bilaga 2 till dessa anteckningar, de båda anförandena i bilaga 3 resp. bilaga 4. Anförandena har justerats något här jämfört med de utdelade versionerna.

text: Några allmänna noteringar om Taiwan

text: Taiwan är ett påtagligt öppet samhälle där de flesta människor, såvitt jag kan bedöma, vill berätta ärligt om problem och brister. Det har skett en mycket snabb positiv utveckling av demokratin, öppenheten, yttrandefriheten, rättsstaten och myndighetskulturen sedan undantagstillståndet lyftes år 1987. Därtill kommer förstås – vilket torde vara allmänt känt – att ekonomin sedan länge är stark. Fortfarande finns åtskilliga problem inom rätts- och myndighetssystemet, men i det stora hela verkar samhället fungera mycket väl.

text: Taiwan präglas i hög grad av sin relation till Kina, som ju hävdar överhöghet över landet och på olika sätt hindrar Taiwan att agera som en stat på den internationella arenan. Taiwan gör varje år framställningar i FN om deltagande i världsorganisationens arbete, men man blockeras varje gång av Kina. Sedan den nye presidenten, MY, valdes i våras har en utveckling mot bättre relationer med Kina kommit igång, och kanske kan detta medföra bl.a. att Taiwan får bättre möjligheter att delta i det internationella samarbetet. Det man i dag på de flesta håll nämner som problematiskt är att landet inte ens får delta i WHO:s verksamhet, vilket sägs medföra påtagliga svårigheter för sjuk- och hälsovården.

text: Frågar man människor i Taiwan vad de tror om relationerna med Kina på lång sikt svarar de flesta att det är omöjligt att säga hur det kommer att bli men att både självständighet och frivilligt uppgående i Kina framstår som möjliga slutresultat, varvid det senare skulle innefatta någon form av självstyre. Det är svårt att tro att Kina kommer att ge upp sina anspråk på att Taiwan i varje fall ”i princip” ska tillhöra Kina, men kanske kan man tänka sig en anslutning som villkoras av en positiv utveckling i Kina när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter.

text: Av det sagda framgår att Taiwan är svältfött på internationellt utbyte med verklig diplomatisk betydelse. Sannolikt påverkar detta den vikt man fäster vid internationella besök i allmänhet och besök på någorlunda hög nivå i synnerhet. Jag togs emot med mycket stora hedersbetygelser, framför allt av kontrollmyndighetens president – som åtnjuter mycket hög prestige – och justitieministern. Vänligheten och generositeten var genomgående mycket stor.

text: Det kan nämnas att även människor på gatan i Taiwan är påtagligt öppna och vänliga, samtidigt respektfulla och hjälpsamma. Ett besök på en kvällsmarknad i Taipei gav helt andra intryck än man får vid motsvarande besök i t.ex. Kina, Indien och Thailand. Här fick man göra sina inköp och granska varuutbudet utan de ganska påträngande försök till övertalning som är vanliga på många håll i världen. Något prutande förekom inte. Allt var mycket behagligt.

text: Ytterligare ett allmänt intryck är kanske värt att nämna, nämligen att skattepengarna i Taiwan på många områden tycks räcka längre än i Sverige. Inom de samhällssektorer som vi fick tillfälle att något studera gällde detta t.ex. för kontrollen av myndigheterna, livsmedelskontrollen, polistätheten och hjälpen till enskilda som vänder sig till domstolarna.

text: Rättsväsendet

text: Domstolarna har tidigare haft stora problem med korruption och obehöriga hänsyn av olika slag. Detta tycks man i huvudsak ha kommit till rätta med, även om det enligt uppgift fortfarande förekommer t.ex. att domare låter sig mutas. Särskilt där stora ekonomiska intressen står på spel tycks orena metoder ibland förekomma. Arbetsbelastningen i domstolarna är mycket hög. Den kvinnliga hovrättsdomare som vi talade med, och som hade två barn i tioårsåldern, berättade att hon arbetade i domstolen sju dagar i veckan, mestadels med domskrivning. Vidare förekommer kritik mot att många domare är alltför oerfarna. Målavverkningen sker vanligen, enligt det intryck jag fick, snabbt och effektivt. För många mål gäller en i lag fastställd längsta handläggningstid som kan förlängas endast efter särskilt beslut. De allra flesta mål avgörs efter mindre än ett år per instans. Domarna i andra instans klagar framför allt över att nästan allt måste prövas där, vilket är betungande framför allt därför att människor ofta driver sina processer själva (med betydande hjälp av domstolen eller frivilliga unga jurister) och är benägna att kämpa för det de anser vara sin rätt även i mycket små saker.

text: Ett besök i en förhandling i andra instans visade att rättegången där till stor del går ut på att domstolen ska förteckna parternas ståndpunkter och påståenden i övrigt på ett så korrekt sätt som möjligt. Det mesta som sägs noteras fortlöpande av notarien, och under förhandlingen satt alla och läste på sina dataskärmar för att följa vad som antecknades. Knappast någon diskussion, där man tittade upp från skärmarna, förekom. Förlikningar tycks vara mycket ovanliga.

text: I toppen på domstolssystemet finns en författningsdomstol som har att pröva konstitutionella frågor, vilket framför allt innebär att man prövar om nyinstiftade lagar stämmer med grundlagen. Domstolen avgör ungefär 20 mål per år i sak. Många fler anhängiggörs, men de flesta avvisas. Domstolen tyngs av det politiska systemet med två stora partier som bevakar varandra noggrant och där den politiska minoriteten ofta försöker få nya lagar ogiltigförklarade efter konstitutionsrättslig prövning i domstolen.

text: Domstolsmyndigheten har domstolarnas verksamhet under överinseende men drar en tydlig gräns vid själva dömandet, som man inte lägger sig i. Som sägs nedan har även kontrollmyndigheten tillsyn över domstolarna och domarna. Hur gränsen dras mellan kontrollmyndighetens och domstolsmyndighetens tillsyn blev inte klarlagt. – Granskningen av domar underlättas av att alla domar publiceras på resp. domstols hemsida på internet. Detta ökar naturligtvis också möjligheterna för allmänheten att få tillgång till domarna.

text: Åklagarna tycks fungera och resonera ungefär som hos oss i Sverige. Det anförande som jag höll om rättssäkerhetsfrågor bemöttes på ett – från mitt perspektiv – mycket adekvat sätt med ganska sofistikerade funderingar kring bl.a. bevisprövning och granskning av målsägandeberättelser. De flesta ville – fullt förståeligt – inte ange någon bestämd uppfattning i frågan om en åklagare borde väcka åtal i de båda fall som jag angav som exempel (ett fall av narkotikasmuggling och ett av misstänkta sexuella övergrepp mot barn, se bilaga 4). Båda typerna av fall kändes väl igen av åklagarna.

text: Jag hade inte tillfälle att träffa företrädare för polisen men kunde konstatera att poliser syntes nästan överallt i huvudstaden. Enligt ett par sagesmän åtnjuter inte polisen auktoritet på samma sätt som i t.ex. USA, men från flera håll uttalades att polisen har blivit mycket ”renare” sedan diktaturens dagar och i princip fungerar väl.

text: Taiwan har dödsstraff för vissa allvarliga brott. Straffet döms ut några gånger per år, men sedan nästan tre år har inget dödsstraff verkställts. Justitieministern nämnde ett avskaffande av dödsstraffet som ett av sina tre viktigaste mål för mandatperioden. Hon framhöll dock att straffet har stark folklig förankring och att det skulle bli svårt att bli av med det. Även vice utrikesministern förklarade sig förespråka ett avskaffande av dödsstraffet men menade att regeringen och parlamentet måste gå någorlunda i takt med folkviljan. När jag framhöll att regeringen i en fråga som denna kan behöva ta ledningen och gå snabbare fram än folket för tillfället önskar, anförde han att det sannolikt är klokast att låta utvecklingen gå framåt steg för steg. Han hänvisade även till en konferens med EU i Taipei kommande vecka, där frågan om dödsstraff ska behandlas.

text: Det ter sig enligt min bedömning fullt möjligt att landet efter några år där ingen dödsdom verkställs kommer fram till att man kan avskaffa dödsstraffet.

text: Kriminalvård

text: Det kvinnofängelse vi besökte var en mycket välordnad och välstädad inrättning med en oerhörd disciplin bland fångarna. De ställde upp sig eller satt på rad när vi kom på besök och hälsade högt och ljudligt i kör. Den fånge som jag bad att få tala med – och som var dömd till 13 år för narkotikabrott – sa som om det vore en läxa att hon hade det mycket bra i fängelset och att hon var tacksam och glad över att få lära sig ett yrke, i det här fallet att göra blomsterdekorationer i papper. Hon hade två barn i tonåren och sa att de numera klarade sig själva utan svårighet. Eftersom de kunde hälsa på henne på helgerna innebar det inte något större problem att hon satt i fängelse. Givetvis ångrade hon dock sitt brott. Hennes berättelse kändes inte övertygande, snarare inlärd.

text: När jag påpekade att alla – enligt introduktionsfilmen och det som personalen berättade – verkade nästan lyckliga över att sitta i fängelse kom det inte några protester, bara nöjda småskratt. Man var påtagligt stolt över sitt fängelse med dess perfekta ordning, goda mat och välfungerande produktion av fina saker. När jag bad att få tala i enrum med ”någon fånge som inte är så lycklig i fängelset” blev svaret att man inte kände till någon sådan fånge. Så det blev inte något mer samtal.

text: Det framstår som självklart att förevisningen i varje fall delvis innebar en skönmålning. Men det är ändå fullt möjligt att fångarna överlag mår ganska bra under fängelsevistelsen. De har tillgång till psykolog när de vill, liksom till präster för samtal. Självmord är mycket ovanliga, det sker ungefär ett vartannat år. Barn får vara hos sina mammor upp till tre års ålder. Och slagsmål o.d. bland fångarna förekommer enligt uppgift bara sällan. Detsamma gäller mobbning. På min fråga om eventuella misstankar mot vårdarna för övergrepp mot fångarna svarade man ett bestämt och närmast självklart nej. ”Det är absolut förbjudet.” Jag tror att man talade sanning. Vakterna verkade erfarna, kompetenta och lugna, och sannolikt medför den stränga disciplinen att motsättningar sällan kommer upp till ytan.

text: Aktiviteterna pågick under sträng tystnad. Disciplin är mycket viktig på ett fängelse sa man flera gånger. Och det ansågs otänkbart att fångarna skulle få prata fritt med varandra. Det kunde de göra sedan de hade låsts in på eftermiddagen kl. 17, dock bara tyst. Middagen serverades i cellerna (där åtta personer fick plats) kl. 17.30. Man satt på sina sängar eller på golvet och åt. Toalett fanns i cellen, dock utan möjlighet att stänga om sig. Ingenting fanns på väggarna i cellerna och inga personliga tillhörigheter fanns framme. Allt låg i små lådor under sängarna.

text: Känslorna från fängelsebesöket var blandade. Å ena sidan kändes disciplinen och den påklistrade attityden inte bra. Å andra sidan lärde sig fångarna mycket och togs om hand på ett – som det verkade – vänligt och ganska kärleksfullt sätt. Enligt vad som uppgavs – och sannolikt var riktigt – tog sig personalen an alla synliga trakasserier med beslutsamhet. Yrkesstoltheten var påtaglig och lojaliteten med uppgiften verkade stark. Kanske kan vi i Sverige lära oss något av omhändertagandet på detta fängelse även om vi förvisso inte bör ta efter den minutiösa disciplinen och närmast kliniska ordningen.

text: På fängelset fanns även ett häkte. På min fråga berättade man att nästan alla häktade fick ha kontakt med sina familjer under brottsutredningen; ”de är ju inte dömda”. Visserligen förekom det att åklagaren förbjöd kontakter med omvärlden, men det var ovanligt. ”Kanske i 25 % av fallen.” – Även här har vi kanske något att lära. Kravet på proportionalitet i användandet av restriktioner vid processuella frihetsberövanden innebär tydligen att högre krav ställs på åklagaren i Taiwan än i Sverige. De ännu icke dömdas behov av kontakt med omvärlden tillmäts större vikt där än här.

text: Taiwan har, som jag förstod det, inte något system med kriminalvård i frihet. När justitieministern på min fråga skulle nämna sina tre viktigaste uppgifter under mandatperioden tog hon fram just detta – att skapa en ordning med kriminalvård i frihet. Man kan nog anta att ett sådant system kommer att införas om inte alltför länge.

text: Kontrollmakten

text: Som framgått betraktas kontrollmakten som en av fem likvärdiga grenar av statsmakten i Taiwan. Kontrollmyndigheten har ungefär 400 anställda, och det är tydligt att verksamheten är avsevärt mycket resursstarkare än hos oss. Kontrollmyndigheten har 27 medlemmar, ”ombudsmän”, och dessa tar många beslut om anklagelse (”impeachment”) och kritik (”censure”) i plenum. I ett fall som nämndes som exempel hade myndigheten dagen före, efter en förhandling där personen fått närvara för att förklara sig, beslutat klandra en hög chef i en myndighet för att ha frångått upphandlingsbestämmelserna och gett ett uppdrag åt en släkting.

text: Kontrollmyndighetens tillsyn omfattar myndigheterna, regeringen och domstolarna.

text: I vissa fall utsätts anklagade och kritiserade personer även för en disciplinär eller straffrättslig procedur, men dessa processer sker i domstolssystemet. På min fråga vad som händer med tjänstemän som bara anklagas eller kritiseras av kontrollmyndigheten blev svaret att de ”förlorar ansiktet” och till följd därav många gånger väljer att frivilligt lämna sin befattning. – Det var inte klart ännu om det nyssnämnda fallet skulle gå vidare till judiciell prövning.

text: Kontrollverksamheten framstår som mycket omfattande och sofistikerad med avsevärda resurser. Trots detta finns det knappast något större infrastrukturprojekt i Taiwan som inte har varit föremål för utredning om korruption eller andra slags skandaler.

text: För närvarande pågår en utredning mot den f.d. presidenten, Chen Shui-bian, för misstänkt korruption. Utredningen försiggår dock i det judiciella systemet eftersom det rör sig om brottsmisstankar.

text: Mitt anförande om ”Clean government” (bilaga 3) åhördes av ca 40 personer, bl.a. sex ombudsmän inkl. presidenten, och tilldrog sig artig uppmärksamhet med en hel del frågor om bl.a. förhållandena i Sverige. Presidenten berättade, med anledning av att jag i anförandet tryckte på behovet av ansträngningar för att understödja god samhällsmoral, att han har föreslagit att det i kontrollmyndigheten inrättas en avdelning för utbildning i etikfrågor.

text: Medierna

text: Det finns många såväl TV- och radiokanaler som tidningar i Taiwan. Medierna tycks vara helt fria, och de granskar makthavarna hårdhänt. Från flera håll uttalades att det inte tas tillräcklig hänsyn till människors privatliv och att sensationsskriverier ges nästan fritt spelrum utan några etiska överväganden. Samtidigt uttalade ordföranden för Nationella mediekommissionen (NCC), också journalistprofessor, att den seriösa och djupgående granskningen uteblir. Det finns enligt henne sällan några pengar till det värdefulla grävande som skulle kunna avslöja större problem.

text: NCC har till uppgift bl.a. att fördela licenser till TV-kanaler. Än så länge har det inte skett någon digitalisering av taiwanesisk TV, så det utrymme som finns att fördela är relativt litet. Kanalerna är ändå många, men deras resurser är begränsade och de sänder i stor utsträckning billiga produktioner. De flesta kanaler har någon form av koppling till något politiskt parti och sägs existera på grund av de möjligheter det ger till politiskt inflytande snarare än av kommersiella eller andra skäl. Rapporteringen är ofta vinklad, även på nyhetsplats. Av TV-kanalerna har en ett utpräglat public service-uppdrag.

text: Ordföranden för NCC var mycket bekymrad över mediesituationen i Taiwan och menade att de flesta tidningar kan vara på väg mot en snar död samtidigt som radio och TV gör ytliga produktioner och inte är villiga att betala för ett gott journalistiskt arbete. Hennes medarbetare föreföll något mindre pessimistiska och pekade bl.a. på att internet kan komma att öka utrymmet för seriöst journalistiskt arbete.

text: Någon lagstadgad meddelarfrihet finns inte, men arbetsrätten medger enligt uppgift inte att man gör sig av med den som lämnar hemlig information till medierna från myndigheter.

text: Regeringens informationskontor (Government Information Office, GIO) är enligt dess representant inte någon nyhetsbyrå utan snarare ett informations- och PR-organ i regeringens tjänst. Man eftersträvar inte någon redaktionell självständighet i förhållande till regeringen utan skriver det som regeringen vill.

text: Slutsatsen – om än något osäker – är att medierna har så gott som full frihet att verka i Taiwan men att den journalistiska kvaliteten brister och dessutom kan vara på väg att gå ytterligare förlorad.

text: Avslutning

text: Det är lätt att få sympati för Taiwan och taiwaneserna. Landet är inte bara världsledande på viktiga industri- och serviceområden – framför allt när det gäller IT men även en hel del annat – utan har också byggt upp ett väl fungerande samhälle med bl.a. infrastruktur av hög klass, livaktig demokrati, domstolar och myndigheter som i allt väsentligt gör vad de ska och långt utvecklade friheter och mänskliga rättigheter. Samhället har byggts upp i skuggan av det hot som Kinas anspråk innebär. Det står klart att Taiwan – efter att så långt som en bit in på 80-talet till stor del ha präglats av ofrihet – nu har kommit mycket längre än Kina när det gäller demokrati, rättsstatsprinciper och frihet.

text: Internationellt är Taiwans situation exceptionellt komplicerad. För den som liksom jag kommer utifrån, och kanske inte till fullo förstår hela den historiska och politiska bakgrunden, är det frestande att tycka att Taiwan borde ges samma möjligheter till internationellt utbyte som världens länder i övrigt. När Kina t.ex. hävdar att man bevakar Taiwans intressen i WHO framstår det som ganska dumt. Eftersom Kina inte kontrollerar Taiwans territorium kan man tycka att en tillämpning av ett normalt folkrättsligt synsätt borde föranleda världens länder att vara mindre lyhörda än man är för de synpunkter från Kina som bygger på att Taiwan är en del av landet.

text: Det nu sagda avser frågor som naturligtvis ligger långt utanför Justitiekanslerns ansvars- och kompetensområde. Det bör uppfattas som löst och ganska ounderbyggt tyckande snarare än synpunkter av betydelse.

text: Men även inom de områden som i Sverige omfattas av Justitiekanslerns ansvar har man skäl att vara i huvudsak positiv. Huvudintrycket är att rättsväsendet och myndighetskontrollen präglas av flit, omsorg, skicklighet och effektivitet. När det gäller kontrollverksamheten är det uppenbarligen mindre som lämnas åt slumpen än hos oss i Sverige, kanske därför att behovet traditionellt har varit stort. När man ser vilken betydelse myndighetstillsynen tillmäts i Taiwan är det lätt för en justitiekansler att bli avundsjuk. Visserligen tror jag att kontrollorganisationen är något överdimensionerad i Taiwan, men det vore onekligen bra om det hos oss fanns resurser att utreda något fler klagomål och gå till botten med något fler myndighetsproblem än som är möjligt i dag.

text: Mediefriheten och yttrandefriheten i övrigt tycks stå sig stark i Taiwan, men medierna sägs vara ytliga och ta dålig hänsyn till människors personliga integritet.

text: Kriminalvården framstår som omodern, framför allt när det gäller respekten för människovärdet. Paradoxalt nog är den möjligen i vissa hänseenden ändå mer human än hos oss.

text: Att dödsstraffet finns kvar är naturligtvis en allvarlig plump i det taiwanesiska protokollet.

type: avgorande


title: Domstolsverkets rapport En reformerad notarieantagning (dnr 1579-2018)

text: Justitiekanslern ska vaka över tryck- och yttrandefriheten samt värna integriteten och rättssäkerheten i den offentliga verksamheten. I Justitiekanslerns uppdrag ingår även att bevaka statens rätt och att medverka till att rättstillämpningen är effektiv och av hög kvalitet.

text: Genomgången av de förslag som läggs fram i utredningen och de överväganden som görs där har skett med de utgångspunkter som Justitiekanslern, utifrån sitt uppdrag, främst har att beakta.

text: Med dessa utgångspunkter vill Justitiekanslern framföra följande synpunkter.

text: I utredningen har det bl.a. gjorts en översyn av vilka urvalskriterier som ska ligga till grund för notarieantagningen och hur stort genomslag dessa ska få. Utredningen har föreslagit att rekryteringstester ska användas som ett antagningskriterium. Testerna ska tillmätas relativt stor betydelse i urvalet samtidigt som examensbetyget föreslås få mindre genomslag än idag. Enligt utredningen bidrar förslaget till att minska betygshetsen på juristlinjen.

text: Examensbetyget får anses vara ett objektivt och förutsägbart urvalsinstrument som är ett resultat av flera års juriststudier. Av intresse är att den – i och för sig begränsade – utredning som gjorts talar för att det finns ett samband mellan högre meritpoäng, där examensbetygen är den klart tyngst vägande faktorn, och bättre notariebetyg.

text: Det har under de senaste 20 åren gjorts flera olika försök att ändra urvalskriterierna till notarieantagningen i syfte att minska betygshetsen. Bl.a. har man ökat betydelsen av sidomeriter och haft en försöksverksamhet med intervjuer. I utredningen konstateras det att dessa åtgärder inte haft önskad effekt. Det går inte att utläsa varför ett system med rekryteringstester, som enligt förslaget ska tillmätas stor betydelse vid urvalet, skulle vara mer framgångsrikt i det avseendet.

text: Det finns en hel del invändningar mot att använda sig av rekryteringstester som urvalsinstrument. En farhåga är att användandet av tester kommer att leda till ett mer oförutsägbart antagningssystem som dessutom kan uppfattas som orättvist. De tester som föreslås är lätt åtkomliga och det finns stora möjligheter att genom övning förbättra sitt resultat. Detta, tillsammans med möjligheten att göra testerna upprepade gånger medför tvivelaktiga konkurrensfördelar.

text: Att testa samtliga som söker anställning som notarie kommer vidare att medföra en betydande administration såväl inför, under samt efter provtillfällena. Notarieanställningen är en tidsbegränsad utbildningsanställning med ett mycket stort antal sökande. Redan idag är administrationen omfattande och ett genomförande av förslaget kommer att innebära att betydande resurser kommer att åtgå både på de domstolar där testerna ska genomföras och vid utvärderingen av testresultaten.

text: Förslaget om att vikta ner betydelsen av examensbetyget till förmån för resultat av rekryteringstester är relativt långtgående och innebär framförallt konsekvenser i förhållande till hur förutsägbart antagningssystemet uppfattas. De skäl som anförs i utredningen är inte helt övertygande. Det finns mot den bakgrunden möjligen skäl att överväga ett mer försiktigt införande av rekryteringstester som urvalsinstrument. Det är självfallet mycket viktigt att effekterna av förslaget utvärderas noggrant och då även konsekvenserna i förhållande till mångfalden.

text: En avslutande anmärkning tar sikte på det som framförs i utredningen om att grundorsaken till betygshetsen på juristlinjen är att det finns en obalans mellan utbudet av och efterfrågan på notarieplatser. Mot den bakgrunden framstår det som något motsägelsefullt att utredningen lägger förslag om att förkorta notarietjänstgöringen, vilket leder till en minskad genomströmning av notarier med 15 procent och på sikt 90 färre notarieplatser per år. Även om antalet notarier har ökat under de senaste 25 åren har antalet utexaminerade studenter ökat i än högre omfattning. Det finns – inte minst mot den bakgrunden – skäl att tro att den minskade genomströmningen tillsammans med färre notarieplatser kommer öka betygshetsen betydligt.

text: Justitiekanslern har i övrigt inga synpunkter att redovisa med anledning av förslaget.


title: En polismyndighets hantering av anmälningar om ordningsstörningar

text: Justitiekanslern finner inte skäl till kritik i ärendet men betonar vikten av att polisen är väl förtrogen med de rättsliga förutsättningar som finns för att ingripa mot ordningsstörande tillställningar.

text: Ärendet

text: Till Justitiekanslern har inkommit en anmälan om att det sedan flera år tillbaka under sommartid anordnas återkommande fester nattetid vid Källtorpssjön i Nacka. Enligt anmälaren spelas det mycket hög musik vid festerna, vilket stör de boende i omgivningen. Anmälaren har vidare uppgett att polisen negligerar problemet och inte agerar när de boende anmäler de ordningsstörande festerna.

text: Till anmälan fogades en utskrift av en artikel som publicerades i Nacka Värmdö Postens nätupplaga den 12 september 2012. I artikeln som har rubriken ”Festen har flyttat till skogen – polisen har svårt att haka på” görs följande uttalande av JW, sektionschef för länspolisens ungdomsgrupp, med anledning av de återkommande festerna.

text: - Vi har viss befogenhet att upplösa tillställningarna, men det kräver oordning eller fara för de närvarande. Att man dansar räcker inte.

text: Arrangörerna begår ett brott med den höga ljudvolymen. Det handlar då om ofredande, något som vanligtvis leder till böter.

text: - Men då måste man hitta den ansvarige, och det är inte enkelt. Dessutom händer det på tider då polisen måste hårdprioritera. En högljudd fest hamnar långt ner i prioriteringsordningen jämfört med grova våldsbrott, säger JW.

text: I en remiss till Polismyndigheten i Stockholms län redogjorde Justitiekanslern för det nyss anförda och efterfrågade vilka överväganden och eventuella åtgärder som anmälningarna har föranlett hos polismyndigheten.

text: I ett yttrande till Justitiekanslern har polismyndigheten anfört bl.a. följande.

text: [För förståelsen av det följande bör nämnas att polisens kommunikationscentraler när de registrerar händelser ska ge dessa en prioritetsgrad enligt följande: 1 – ingripandet ska ske omedelbart, 2 – ingripandet ska ske så snart som möjligt, 3 – ingripandet sker senare, och 4 – inget ingripande ska ske.]

text: Av polismyndighetens tjänsteföreskrift TjF 2006:5, 141-A, framgår att Länskommunikationscentralen (LKC) vid Operativa avdelningen är kommunikationscentral och leder utryckningsverksamheten för myndigheten. LKC bedömer, prioriterar och hanterar utryckningsuppdrag. Med utryckningsuppdrag avses en händelse som finns beskriven med händelsekod i Stormsystemet. Vakthavande befäl har personal och verksamhetsansvaret då en patrull utför av LKC beordrat utryckningsuppdrag. Under övrig tid ansvarar respektive polismästardistrikt och avdelning. Ett utryckningsuppdrag pågår till dess annan befattningshavare eller stationsbefäl övertagit ansvaret för ärendet. Utryckningsuppdrag avser inte händelser som har prioritet 4 i Stormsystemet. Respektive polismästardistrikt och avdelning ansvarar för att händelser som har prioritet 4 åtgärdas. LKC-befäl ansvarar för att berört stationsbefäl utan dröjsmål underrättas när ett ärende lagts in i Stormsystemet som prioritet 4. Stationsbefälet ansvarar för ärendet till dess det är avslutat eller överlämnat till annan befattningshavare och att vidtagna åtgärder dokumenteras i Stormsystemet.

text: Av utredningen i ärendet framgår att LKC mottagit klagomål om bland annat störande musik i området. Det finns totalt 30 händelserapporter som avser händelser från området. Av dessa händelserapporter har 18 getts prioritet 3, dvs. ingripandet sker senare, och 12 har getts prioritet 4, dvs. inget ingripande ska ske. Vid 18 av händelserapporterna har således LKC ansvarat för utryckningsuppdraget, medan 12 har överlämnats till Nacka polismästardistrikt. Vid 14 av händelserapportema har polispatruller, oaktat prioritet, varit på plats. Av händelserapporterna framgår bland annat att det spelats hög musik men att det i övrigt varit lugnt på platsen, att det varit tyst på platsen när patrullen varit på plats, att festen varit under avveckling då patrullen kommit till platsen, att det förekommit frihetsberövanden och innehav/bruk av narkotika. Polismyndigheten anser, i likhet med Operativa avdelningen, att någon felbedömning eller felprioritering inte gjorts av LKC då klagomålen prioriterats som prioritet 3 eller 4. Inte heller kan det, utifrån vad som framkommit av utredningen, riktas någon kritik mot de åtgärder och bedömningar som vidtagits av de polispatruller som varit på platsen.

text: Utöver att vidta åtgärder med anledning av utryckningsuppdrag kan polisen ingripa mot förekomsten av de tillställningar som nu är aktuella genom planerade insatser av olika slag. För sådana insatser krävs dock att polisen erhåller förtida information om tillställningen. I förevarande fall ligger ansvaret för planering och genomförande av insatserna på Nacka polismästardistrikt. Enligt polismästardistriktet genom närpolischefen HD har det inte, under de år som nu är aktuella, planerats eller genomförts någon insats med anledning av ravefesterna. Som skäl till detta har uppgivits att det dels inte funnits någon information som pekat på behovet av en insats, istället har förebyggande åtgärder diskuterats såsom t.ex. kontaktvägar till polisen och uppsättande av vägbom, dels att information om ravefesterna erhållits för sent vilket försvårat planering och genomförande av insatser. Mot bakgrund av ovan anser polismyndigheten att polismästardistriktet inte agerat felaktigt.

text: Enligt

text: 2 kap. 23 §

text: OL kan en offentlig tillställning bland annat upplösas om det vid den förekommer något som strider mot lag. Enligt förarbetet till bestämmelsen avses med uttrycket i lag förbjudna handlingar som strider mot något offentligt intresse. Som exempel anges att det förekommer narkotikaförsäljning eller något som strider mot

text: alkohollagen (1994:1738)

text: . Däremot är bestämmelsen inte avsedd till att upplösa en tillställning på grund av att det förekommer något som kränker ett enskilt intresse (

text: prop. 1992/93:210 s. 261

text: ). Enligt bestämmelsen kan en offentlig tillställning också upplösas om den genom ljud medför allvarlig störning av ordningen i dess omedelbara omgivning. Enligt förarbetet ger bestämmelsen en möjlighet för polisen att upplösa en tillställning av vilket slag som helst, som ger upphov till en så allvarlig olägenhet för den närmaste omgivningen genom ljud att det kan anses vara fråga om en allvarlig störning av ordningen. En allvarlig störning kan föreligga om den utgör en av flera störningar där var och en inte når upp till vad som krävs för ett ingripande, men där den sammantagna förekomsten av störningar framstår som oacceptabel. I förarbetet anges att så kan vara fallet om t.ex. flera gatumusikanter samtidigt musicerar inom ett område (

text: prop. 1992/93:210 s. 261

text: ). Av

text: 2 kap. 24 §

text: OL framgår att en offentlig tillställning får upplösas endast om mindre ingripande åtgärder har visat sig vara otillräckliga för att hindra fortsatt lagstridigt handlande och återställa ordningen. Bestämmelsen ger uttryck för den så kallade proportionalitetsprincipen. Av utredningen får anses framgå att de polispatruller som varit på plats gjort bedömningen att det inte förelegat förutsättningar för att upplösa tillställningarna enligt

text: 2 kap.

text: och

text: 24 §§

text: OL.

text: Sammanfattningsvis kan polismyndigheten konstatera att det registrerats 30 händelserapporter med anledning av hög musik och ravefester i det nu aktuella området. I 18 fall har LKC bedömt att ingripandet ska ske senare, och i 12 fall att inget ingripande ska ske. Myndigheten finner inte anledning att kritisera denna bedömning. Myndigheten konstaterar vidare att vid 14 av de 30 tillfällena har polispatruller varit på platsen. Av denna anledning anser myndigheten att klagomålen inte kan anses ha negligerats. Av ärendet framgår vidare att Nacka polismästardistrikt inte genomfört någon insats med anledning av ravefesterna eftersom det dels inte funnits någon information om behovet av en insats, dels att informationen erhållits i ett mycket sent skede. Myndigheten anser därför att det inte finns anledning att kritisera polismästardistriktet. De polispatruller som varit på plats får anses ha bedömt att den höga musiken inte gett anledning att upplösa ravefesterna enligt 2 kap. 23 och 24 §§ OL. Polismyndigheten finner inte anledning att göra någon annan bedömning än vad polispatrullerna gjort på platsen. Polismyndigheten bedömer mot bakgrund av ovan att myndigheten inte agerat på ett sätt som strider mot gällande lag eller förskrifter, eller på annat sätt agerat felaktigt eller olämpligt.

text: Avslutningsvis vill polismyndigheten beklaga de störningar som de nu aktuella tillställningarna medfört för berörda i området. Som nämnts ovan finns en möjlighet för polisen att upplösa en tillställning av förevarande slag som genom exempelvis ljud medför allvarlig störning av ordningen i dess omedelbara omgivning. Polismyndigheten avser därför att gå ut med information i myndighetens personaltidning "Sambandet" för att klargöra de rättsliga förutsättningarna för att tillämpa de nu aktuella bestämmelserna i

text: ordningslagen

text: Den rättsliga regleringen

text: Till polisens uppgifter hör bl.a. att förebygga brott och andra störningar av den allmänna ordningen eller säkerheten, att övervaka den allmänna ordningen och säkerheten, hindra störningar därav samt ingripa när sådana har inträffat, se

text: 2 § polislagen (1984:387)

text: Av

text: 8 § polislagen

text: följer att en polisman som har att verkställa en tjänsteuppgift ska ingripa på ett sätt som är försvarligt med hänsyn till åtgärdens syfte och övriga omständigheter. Måste tvång tillgripas ska detta ske endast i den form och den utsträckning som behövs för att det avsedda resultatet ska uppnås. Ett ingripande som begränsar någon av de grundläggande fri- och rättigheterna som avses i

text: 2 kap.

text: regeringsformen

text: får emellertid inte grundas enbart på denna bestämmelse.

text: Enligt

text: 13 b § polislagen

text: får en polisman, om polismyndigheten med stöd av

text: 2 kap.

text: eller

text: 23 §

text: ordningslagen (1993:1617)

text: beslutat att ställa in eller upplösa en allmän sammankomst eller offentlig tillställning, avvisa eller avlägsna deltagare och åskådare, om det behövs för att syftet med beslutet ska uppnås.

text: Av

text: 2 kap. 3 § ordningslagen

text: framgår att danstillställningar som anordnas för allmänheten eller till vilka allmänheten har tillträde utgör offentliga tillställningar. Offentliga tillställningar får inte anordnas på offentliga platser utan tillstånd (

text: 2 kap. 4 § ordningslagen

text: Enligt

text: 2 kap. 23 § andra stycket ordningslagen

text: får polismyndigheten upplösa en offentlig tillställning om den genom ljud eller på något annat sätt medför allvarlig störning av ordningen i dess omedelbara omgivning. Detta gäller dock inte när sammankomsten eller tillställningen äger rum i enlighet med meddelat tillstånd.

text: Enligt

text: 2 kap. 24 § ordningslagen

text: får en offentlig tillställning upplösas enligt 22 § andra stycket endast om mindre ingripande åtgärder har visat sig vara otillräckliga för att återställa ordningen.

text: Justitiekanslerns bedömning

text: Anmälan i detta ärende berör förhållandet mellan den grundlagsskyddade rätten till mötesfrihet (

text: 2 kap. 1 § första stycket 3 regeringsformen

text: ) och enskildas berättigade intresse av att i sitt hem inte utsättas för påtagliga störningar.

text: Det bör inledningsvis anmärkas att mötesfriheten såsom den kommer till uttryck i

text: regeringsformen

text: endast omfattar sammankomster för vissa angivna syften. Rättigheten kan vidare begränsas genom lag av hänsyn till bl.a. ordning och säkerhet vid sammankomsten (

text: 2 kap. 24 § första stycket

text: regeringsformen), under förutsättning att begränsningarna är proportionerliga och inte sträcker sig så långt att de utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen (

text: 2 kap.

text: regeringsformen

text: Polisen har således getts befogenhet att bl.a. upplösa sådana allmänna sammankomster och offentliga tillställningar, för vilka tillstånd inte har sökts, som genom ljud eller på något annat sätt medför allvarlig störning av ordningen i dess omedelbara omgivning (2 kap. 23 § andra stycket ordningslagen och

text: 13 b § polislagen

text: ). Polisen har dock vid utförandet av sina tjänsteåtgärder att beakta principerna om behov och proportionalitet (

text: 8 § polislagen

text: ), samt ska i första han använda mindre ingripande åtgärder än att upplösa sammankomsten eller tillställningen (

text: 2 kap. 24 § ordningslagen

text: Anmälaren har gjort gällande att polisen negligerar de anmälningar som inkommer angående ravefester som har arrangerats vid Källtorpssjön i Nacka. Att allmänheten bibringas den uppfattningen framstår visserligen som naturligt med hänsyn till att festerna återkommer trots att polisen upprepade gånger har uppmärksammats på den ordningsstörning som festerna tveklöst innebär för de boende i närområdet. Justitiekanslern kan dock inte utifrån den utredning som finns tillgänglig finna att polisen har nonchalerat de anmälningar som har inkommit dit.

text: Det ligger i sakens natur att dessa anmälningar inkommer under nattetid då polisens bemanning är begränsad och att polisen under dessa förhållanden tvingas prioritera vilka ärenden som bör föranleda ett omedelbart eller skyndsamt ingripande. Polismyndigheten har i sitt yttrande redogjort för de prioriteringar som har gjorts. Justitiekanslern finner inte anledning att ha några kritiska synpunkter på de bedömningar som polisen har gett uttryck för i dessa delar. De ter sig i huvudsak godtagbara.

text: Det kan även konstateras att anmälningarna vid flera tillfällen har lett till att polisen har besökt festplatserna, även om detta i ett antal fall har skett först efterföljande morgon då festerna redan avslutats.

text: Med detta sagt kan det ändå, mot bakgrund av de påtagliga ordningsstörningar som anmälaren ger uttryck för och vilka även framgår av de händelserapporter som bifogats polismyndighetens yttrande, framstå som anmärkningsvärt att polisen inte vidtagit några åtgärder mot festerna vid de tillfällen som polisen faktiskt har bevistat festplatserna.

text: Det kan konstateras att de aktuella ravefesterna torde vara att betrakta som offentliga tillställningar enligt

text: 2 kap. 3 § ordningslagen

text: , vilka har anordnats på offentlig plats utan att tillstånd har sökts härför (2 kap. 4 §).

text: Det har således, som nämnts ovan, funnits möjligheter för polisen att upplösa festerna med stöd av

text: 2 kap. 23 § andra stycket ordningslagen

text: för det fall festerna genom ljud medfört allvarlig störning av ordningen i dess omedelbara omgivning, samt under förutsättning att mindre ingripande åtgärder har visat sig otillräckliga för att hindra ordningsstörningen (2 kap. 24 §).

text: Om dessa förutsättningar har varit uppfyllda vid något eller flera av de tillfällen då polisen har bevistat festplatserna går inte att med någon säkerhet bedöma i efterhand utifrån det material som Justitiekanslern har tillgängligt vid sin granskning.

text: De uttalanden som sektionschefen JW har gjort till Nacka Värmdö Posten med anledning av ravefesterna kan dock uppfattas som att polisen inte har haft fullständig insikt i de befogenheter som enligt

text: ordningslagen

text: tillkommer polisen när det gäller att upplösa offentliga tillställningar – för vilka tillstånd inte har sökts – som genom ljud medför allvarliga störningar i omedelbar anslutning till tillställningarna. I denna riktning talar även i viss mån det faktum att något sådant ingripande inte har skett i de fall polisen har bevistat festplatserna.

text: För att kunna fullgöra sina uppgifter på ett ändamålsenligt sätt är det givetvis av yttersta vikt att polisen är väl förtrogen med de rättsliga förutsättningar som finns för att ingripa mot sådana ordningsstörningar som kommer till dess kännedom. Avslutningsvis ser Justitiekanslern därför med tillfredsställelse på att polisen har för avsikt att sprida information inom myndigheten om de rättsliga förutsättningarna för att tillämpa de nu aktuella bestämmelserna i

text: ordningslagen


title: Ersättning för frihetsberövande vid begäran om utlämning till annan stat

text: Ersättning ska utgå för lidande med 57 000 kronor samt ombudskostnader med 1 628 kronor. Ersättning ska betalas ut av Justitiekanslern.

text: Anspråk m.m.

text: PA har varit berövad friheten som anhållen under tiden den 3 december 2014 – 29 januari 2015 med anledning av att justitieministeriet i Albanien begärt honom utlämnad för verkställighet av ett fängelsestraff. Han har därefter varit belagd med anmälningsskyldighet fram till den 13 maj 2015. Högsta domstolen konstaterade i beslut den 9 oktober 2015 (mål nr

text: Ö 2811-15

text: ) att Albanien inte i tillräcklig utsträckning hade tillgodosett PA:s rätt att försvara sig och att hans möjligheter till ny domstolsprövning var alltför begränsade. Det förelåg därför hinder enligt 9 § tredje stycket utlämningslagen mot utlämning av PA.

text: PA har begärt ersättning för lidande enligt Justitiekanslerns praxis. Han har vidare begärt ersättning för ombudskostnader med 2 441 kr.

text: Åklagarmyndigheten har yttrat sig.

text: Justitiekanslerns bedömning

text: I enlighet med rättsfallet

text: NJA 2014 s. 399

text: är PA berättigad till ersättning genom en analog tillämpning av

text: 2 § lagen (1998:714)

text: om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder (frihetsberövandelagen).

text: Ersättningen för PA:s lidande under tiden han var frihetsberövad bör motsvara vad som brukar utges vid frihetsberövanden av jämförbar längd och därför bestämmas till 49 000 kr.

text: När det gäller frihetsinskränkningar i form av t.ex. anmälningsskyldighet saknas uttalanden i förarbetena och vägledande rättsfall om hur sådana bör ersättas. Med utgångspunkt i att lidandeersättningen ska uppskattas efter omständigheterna i varje enskilt fall brukar Justitiekanslern bestämma ersättningen i fall av anmälningsskyldighet till ett belopp som står i viss proportion (i regel 1/10) till vad som utges när någon varit anhållen eller häktad under en motsvarande tidslängd.

text: PA har varit belagd med anmälningsskyldighet i 104 dagar. Skälig ersättning för lidande i denna del får anses uppgå till 8 000 kr.

text: Sammanlagt ska PA med anledning av frihetsinskränkningarna tillerkännas ersättning för lidande med 57 000 kr.

text: Med hänsyn till ärendets art och omfattning begränsas ersättningen för ombudskostnader till 1 628 kr vilket motsvarar en timmes arbete enligt den av regeringen fastställda timkostnadsnormen för år 2015.


title: Försäljning av kassetter o.d. med judefientlig propaganda i Stockholms moské. Fråga om hets mot folkgrupp. Även fråga om editionsföreläggande mot Sveriges Radio

text: Den inledda förundersökningen läggs ned.

text: Ärendet

text: Den 29 november 2005 beslutade Justitiekanslern att inleda förundersökning beträffande misstanke om yttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp med anledning av de uppgifter som förekom i medierna om att kassetter och CD-skivor med judefientlig propaganda hade sålts i bokhandeln knuten till Stockholms moské. Justitiekanslern beslutade samtidigt att husrannsakan skulle genomföras i Stockholms moskés bokhandel och en därtill knuten lagerlokal.

text: Husrannsakan verkställdes samma dag av Polismyndigheten i Stockholms län biträdd av Justitiekanslern. Den var i första hand inriktad på att hitta de två kassetter vars innehåll låg till grund för sändningar i Sveriges Radio, bl.a. i Dagens Eko, under helgen den 26 och 27 november 2005 och som hade beskrivits närmare i en artikel på Sveriges Radios hemsida. Vid husrannsakan togs ett antal kassetter och CD-skivor samt en videofilm i beslag. De två kassetter som var eftersökta i första hand påträffades inte i vare sig bokhandeln eller lagerlokalen.

text: Den 30 november 2005 vände sig Justitiekanslern till Sveriges Radio med en begäran om att i första hand få ut de två nämnda kassetterna och i andra hand få se omslaget till dem. Sveriges Radio nekade Justitiekanslern detta.

text: Med hjälp av tolk tog Justitiekanslern del av innehållet i de tekniska upptagningar som hade tagits i beslag. Justitiekanslern beslutade därefter den 12 december 2005 att häva beslaget och återlämna materialet till Stockholms moské.

text: I detta läge har Justitiekanslern att ta ställning till om ytterligare utredningsåtgärder skall vidtas eller om den inledda förundersökningen skall läggas ned.

text: Justitiekanslerns bedömning

text: Skall åtgärder vidtas för att få ut kassetterna från Sveriges Radio?

text: För den fortsatta utredningen är det av vikt att Justitiekanslern får tillgång till de två kassetter som Sveriges Radio innehar och som sägs ha inhandlats i Stockholms moskés bokhandel. De behövs för att Justitiekanslern skall kunna ta ställning till om de uttalanden som förekommer där innefattar yttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp. Vidare är uppgifterna på omslagen av betydelse för att det skall kunna utrönas vem som ansvarar för ett eventuellt yttrandefrihetsbrott. Av betydelse är därvid om det finns uppgifter om vem som är ansvarig utgivare eller uppgifter som enligt

text: 3 kap. 13 § yttrandefrihetsgrundlagen

text: (YGL) skall finnas på exemplar av tekniska upptagningar, s.k. ursprungsuppgifter.

text: Jag utgår från att Sveriges Radios vägran att frivilligt lämna ut kassetterna eller omslagen är slutgiltig. Frågan är därför om något av de rättsliga medel som står till buds skall vidtas för att kassetterna skall bli tillgängliga i förundersökningen. Vad som därvid i första hand kommer i fråga är ett s.k. editionsföreläggande för Sveriges Radio eller ett föreläggande att tillhandahålla kassetterna för s.k. syn. Teoretiskt vore det även möjligt att kassetterna togs i beslag efter husrannsakan hos Sveriges Radio. Det framstår dock som uppenbart att en sådan åtgärd vore oproportionerligt ingripande och även av andra skäl otänkbar. Jag avstår från att utveckla skälen i den delen.

text: Den rättsliga regleringen

text: Enligt

text: 38 kap. 2 § rättegångsbalken

text: (RB) är den som innehar en skriftlig handling som kan antas ha betydelse som bevis skyldig att förete handlingen. Enligt

text: 38 kap. 4 §

text: RB får rätten förelägga innehavaren att förete handlingen, s.k. editionsföreläggande. Motsvarande gäller angående föremål som kan ha betydelse som bevis, se

text: 38 kap. 5 §

text: RB. Rätten kan sålunda förelägga innehavaren att förete föremålet för s.k. syn.

text: I

text: 2 kap.

text: YGL finns bestämmelser om rätt till anonymitet för bl.a. upphovsmannen till s.k. tekniska upptagningar, t.ex. sådana kassetter som det här är fråga om. Med rätten till anonymitet följer bl.a. ett förbud mot editionsföreläggande och föreläggande om syn som skulle innebära att identiteten på den som har rätt till anonymitet röjdes (38 kap. 2 § andra stycket och 39 kap. 5 § RB).

text: De nu redovisade reglerna gäller även under förundersökningen, vilket följer av 23 kap. 14 § andra stycket och 16 § RB. När det gäller meddelande av ett editionsföreläggande under förundersökningen krävs dock att förundersökningen har kommit så långt att någon är skäligen misstänkt för det brott som förundersökningen avser (se

text: NJA 2003 s. 107

text: ). Motsvarande får antas gälla beträffande föreläggande om syn.

text: Överväganden

text: Det står klart att kassetterna hos Sveriges Radio har stor betydelse som bevis i utredningen och för en eventuell domstolsprövning, vilket är en grundläggande förutsättning för editionsföreläggande eller föreläggande om syn. Frågan är då om det finns andra hinder mot ett sådant föreläggande.

text: Bestämmelserna om anonymitet i

text: 2 kap.

text: YGL kan inte utgöra något hinder mot ett åläggande för Sveriges Radio att tillhandahålla kassetterna. Det rör sig om kassetter som Sveriges Radio har köpt i handeln, och de personer som medverkar skyddas inte av anonymitet enligt de angivna bestämmelserna.

text: I rättspraxis har man vidare inte tillåtit ett vidsträcktare hänsynstagande till skyddet för yttrande- och informationsfrihetsintresset än som framgår av RB:s regler (se

text: NJA 1981 s. 791

text: och

text: NJA 1992 s. 307

text: ). Det innebär t.ex. att en invändning om att kassetterna utgör arbetsmaterial hos Sveriges Radio inte kan beaktas. Vidare saknar eventuella upphovsrättsliga aspekter betydelse i ärendet.

text: Emellertid har utredningen i ärendet inte kommit så långt att det finns någon misstänkt för det brott som förundersökningen avser. Högsta domstolen har i rättsfallet

text: NJA 2003 s. 107

text: slagit fast att utredningen måste ha kommit så långt för att ett editionsföreläggande skall få meddelas under förundersökningen. Så länge det inte finns någon misstänkt riskerar ett editionsföreläggande nämligen att riktas mot en person som inte har någon skyldighet att lämna ut handlingen, t.ex. en misstänkt eller hans närstående.

text: Detsamma får, som tidigare sagts, antas gälla beträffande förelägganden för syn under förundersökningen.

text: Möjligen skulle det kunna hävdas att ett föreläggande skall kunna tillgripas på ett tidigare stadium när förundersökningen gäller yttrandefrihetsbrott. Skälet skulle vara att risken att ett föreläggande riktas mot en person som inte har någon skyldighet att lämna ut en handling eller ett föremål är liten med hänsyn till reglerna om ensamansvar i

text: 6 kap.

text: YGL. Ansvar för yttrandefrihetsbrott kan sålunda utkrävas av endast en person. För innehållet i tekniska upptagningar ansvarar i första hand utgivaren. Därefter ansvarar framställaren och, för det fall det saknas s.k. ursprungsuppgifter, utspridaren. Risken för att ett föreläggande mot Sveriges Radio skulle träffa någon av dessa måste bedömas som mycket liten. I det nämnda rättsfallet,

text: NJA 2003 s. 107

text: , var risken betydligt större.

text: Det får i varje fall bedömas som osäkert om ett yrkande om editionsföreläggande eller syn kan bifallas i detta skede av utredningen.

text: Vid sidan av denna osäkerhet finns det anledning att beakta de utredningssvårigheter som finns även om kassetterna tillhandahålls. En sådan svårighet gäller vem som är ansvarig. Det kan sålunda röra sig om kassetter som har framställts utomlands och som därefter har lämnats för spridning i Sverige. I ett sådant fall går framställarens ansvar över på den som har lämnat ut de tekniska upptagningarna för spridning här i landet, normalt importören. Även utspridare i ett senare led kan få ansvara om det inte går att klarlägga vem importören är. Att utreda ansvarsfrågan kan komma att ta tid.

text: En därmed sammanhängande svårighet gäller frågan om preskription. Mycket talar för att invändningar om att eventuella brott är preskriberade blir svåra att motbevisa. Till det kommer den nyssnämnda tidsåtgången avseende en utredning av ansvarsfrågan liksom den tidsutdräkt som en hänvändelse till domstol med yrkande om ett editionsföreläggande eller förordnande om syn sannolikt skulle innebära.

text: Det är slutligen inte säkert att innehållet på kassetterna är brottsligt. I den delen hänvisar jag till mina överväganden nedan angående de tekniska upptagningar som jag har haft tillfälle att granska.

text: Under angivna omständigheter bedömer jag att möjligheterna till en eventuell lagföring för yttrandefrihetsbrott är små. Detta, sammantaget med den rättsliga osäkerhet som jag nämnt och det ingrepp som ett föreläggande mot Sveriges Radio skulle innebära, leder mig till slutsatsen att det inte finns tillräcklig grund för mig att begära editionsföreläggande eller syn beträffande kassetterna.

text: Är innehållet i de beslagtagna tekniska upptagningarna brottsligt?

text: Innehållet

text: Innehållet i de tekniska upptagningar som Justitiekanslern har granskat rör i huvudsak konflikten i Mellanöstern mellan judarna och palestinierna. Men även historiska händelser berörs, som t.ex. massakern i Ibrahims Moské. Det senare sker i den beslagtagna videofilmen, som utgör en dokumentation över den nämnda händelsen. De flesta kassetterna innehåller både tal och musik. De sånger som framförs kan betecknas som både lovsånger och kampsånger. Temat är det palestinska folkets lidande och de övergrepp som har förekommit. Det judiska folket uppmanas att återlämna det land som anses tillhöra det palestinska folket. Man uppmanar till kampvilja och ber om kraft att bekämpa judarna i den nämnda konflikten. Man tillskriver judarna egenskaper som opålitliga och fega, de anses orena och påstås ägna sig åt dobbleri. De personer som vi i västvärlden kallar självmordsbombare betecknas som martyrer. De prisas för sina uppoffringar eller s.k. martyrattacker, vilka beskrivs som det enda effektiva vapnet mot fienden.

text: En serie kassetter med en föreläsning över ämnet ”Vår konflikt med judarna”, hållen av Dr MMAS, innehåller bl.a. ett uttalande som även spelades upp i Dagens Eko och låg till grund för mitt beslut att inleda förundersökning (se punkten 3 i beslagsprotokollet). Det uttalande som avses är följande. ”Domens dag skall inte komma förrän muslimerna kämpar mot judarna. Muslimerna skall döda dem och judarna skall gömma sig bakom stenar och träd. Stenarna och träden skall säga: Åh, muslim, det är en jude bakom mig. Kom och döda honom.”

text: Enligt vad tolken har berättat utgör detta en s.k. hadith, vilket förenklat kan sägas vara ett vittnesmål över profeten Muhammeds liv, hans gärningar, utsagor och tysta godkännanden. Dessa ahadith (pluralisform) utgör en av rättskällorna till islam men kan ha olika dignitet inom olika muslimska inriktningar. Den nu nämnda hadithen analyseras av föreläsaren och han ger sin syn på hur den bör tolkas.

text: Den aktuella föreläsningen är ett historiskt epos över ockupationen av Palestina från korsfararnas intåg i Jerusalem till dagens händelser i Mellanöstern. Tonvikten ligger på de nutida händelserna i Palestina, och en diskussion förs kring frågan vad den muslimska världen skall göra för Palestina. Bland annat rättfärdigas ”martyrdöden”, dvs. det som vi i västvärlden kallar för självmordsattacker. Jihad, eller det heliga kriget, anses vara det enda medlet att få tillbaka Palestina. Fienderna är judarna och de kallas genomgående för ”bröderna till aporna och grisarna”. Föreläsaren uttalar också en förbannelse över judarna.

text: Den rättsliga regleringen

text: Enligt

text: 5 kap. 1 § första stycket

text: YGL och

text: 7 kap. 4 § 11 tryckfrihetsförordningen

text: jämförd med

text: 16 kap. 8 § brottsbalken

text: skall det anses som ett yttrandefrihetsbrott – hets mot folkgrupp – om någon i t.ex. en teknisk upptagning hotar eller uttrycker missaktning för en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning.

text: I förarbetena till lagstiftningen om hets mot folkgrupp anges att den brottsliga handlingen typiskt sett består av hot eller uttryck för missaktning avseende någon viss folkgrupp. Utanför det straffbara området faller dock, enligt vad som sägs i förarbetena, omdömen som inte överskrider gränsen för saklig kritik av folkgruppen. Enligt förarbetena skall inte alla uttalanden av nedsättande eller förnedrande natur innefattas under begreppet hets mot folkgrupp, utan för straffbarhet bör krävas att det är fullt klart att uttalandet överskrider gränsen för en saklig och vederhäftig diskussion rörande folkgruppen i fråga. (Jfr Lena Holmqvist m.fl.,

text: Brottsbalken

text: s. 16:36 f.)

text: Enligt den s.k. instruktionen i

text: 1 kap. 5 §

text: YGL åligger det den som har att vaka över efterlevnaden av denna grundlag att bl.a. ha i åtanke att yttrandefriheten utgör grundval för ett fritt samhällsskick. Häri ligger en hänvisning till de syften som motiverar en vidsträckt yttrandefrihet, nämligen att den skall säkerställa ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande (jfr

text: 1 kap. 1 § andra stycket

text: YGL). Prövningen av om ett yttrandefrihetsbrott har begåtts i en teknisk upptagning måste med andra ord ske med beaktande av de intressen som utgör skäl för en vidsträckt yttrandefrihet här i landet. Till detta kommer också att bedömningen måste göras med hänsyn till det sammanhang vari de ifrågasatta yttrandena förekommer. Enligt bestämmelsen i

text: 1 kap. 5 §

text: YGL skall man vid tvekan hellre fria än fälla.

text: Mina överväganden

text: Föreläsningen ”Vår konflikt med judarna” innehåller, liksom flera av de övriga tekniska upptagningar som togs i beslag, uttalanden som är starkt kritiska till judarna. De är i mycket hög grad präglade av den historiska och pågående konflikten i Mellanöstern.

text: De uttalanden som förekommer måste bedömas mot den angivna bakgrunden, dvs. den ofta mycket våldsamma konflikten. Det går sålunda enligt min mening inte att vid prövningen bortse från detta sammanhang. Det gäller även uttalanden som görs här i Sverige. Men sammanhanget innebär också att ärendet är svårbedömt.

text: Den aktuella föreläsningen innehåller uttalanden som är starkt förnedrande för judarna, bl.a. kallas de genomgående för bröder till apor och grisar. Vidare uttalas det en förbannelse över judarna och det uppmanas till Jihad (heligt krig) varvid självmordsbombare hyllas som martyrer.

text: I ett annat sammanhang hade uttalanden som de nu angivna uppenbarligen varit att bedöma som hets mot folkgrupp, i varje fall sammantagna. Frågan är då om de skall bedömas annorlunda, och anses tillåtna, därför att de används av den ena sidan i en pågående djupgående konflikt där stridsrop och smädelser ingår som alldagliga inslag i den retorik som omger konflikten.

text: Det står klart att inte vilka uttalanden som helst kan tillåtas här i landet bara därför att de görs som ett led i en djupgående och väpnad konflikt i en annan del av världen. Men exempelvis uppmaningar till självmordsbombningar och andra våldsinsatser i konfliktområdet kan knappast vara brottsliga här, även om de inrymmer ett reellt våldshot mot ett annat folk. Detsamma får anses gälla smädelser i samma kontext. Annorlunda måste det däremot förhålla sig om man skulle uppmana till våld eller hat här i landet mot samma folkgrupp; även grova smädelser och kränkningar i det sammanhanget torde då bli att bedöma som brottsliga.

text: Min slutsats är att de nyssnämnda uttalandena trots sitt innehåll inte är att bedöma som hets mot folkgrupp enligt svensk lag. Jag beaktar därvid såväl den s.k. instruktionen som den omständigheten att svensk lag skall tolkas i ljuset av det krav som Europakonventionen ställer på yttrandefrihet.

text: När det särskilt gäller den hadith som behandlas i föreläsningen innehåller den yttranden som objektivt sett innefattar hets mot folkgrupp. Som tidigare har framhållits skall dock varje uttalande bedömas i sitt sammanhang. Att endast citera och diskutera religiösa urkunder faller inte inom det straffbara området för bestämmelsen om hets mot folkgrupp. Det är däremot inte tillåtet att utifrån religiösa texter hota eller uttrycka missaktning för en viss folkgrupp (jfr

text: prop. 2001/02:59 s. 41

text: f). Även om budskapet i den behandlade hadithen är motbjudande, har inget annat framkommit än att det här varit fråga om ett citat och en efterföljande analys av den närmare innebörden. Uttalandet kan under sådana förhållanden inte anses innefatta hets mot folkgrupp. Jag vill dock i det sammanhanget framhålla att det uttalande som spelades upp i Dagens Eko och som avsåg samma hadith inte var identiskt med det som jag nu har prövat. Det uttalandet framfördes i ett uppmanande tonläge och med mycket kraft bakom orden. Det är därför möjligt att det hade varit att bedöma som hets mot folkgrupp.

text: Beträffande de kampsånger som framförs på kassetterna är syftet i första hand att skapa kampvilja hos det palestinska folket. De är även ämnade att skapa medvetenhet kring den s.k. Palestinafrågan och att tillkalla hjälp inom arabvärlden i kampen mot judarna. De framförda sångerna innehåller – såvitt kunnat bedömas – inte uttryckligen något hot mot judarna. Underförstått innebär de däremot både hets mot judarna och hot mot staten Israel. Med hänsyn till vad som sagts tidigare om sammanhanget kan de ändå inte anses utgöra hets mot folkgrupp i lagens mening.

text: Min slutsats är alltså att det inte finns förutsättningar för en fällande dom för hets mot folkgrupp med anledning av innehållet på de tekniska upptagningar som jag har granskat. Det saknas således anledning att fortsätta förundersökningen med anledning av dessa.

text: Eftersom jag inte heller har funnit tillräckliga skäl att med rättsliga medel försöka få tillgång till de upptagningar som var anledningen till att jag inledde förundersökningen, skall denna avslutas här.


title: Milersättning har bestämts i enlighet med 12 kap. 5 § inkomstskattelagen.

text: Justitiekanslerns beslut

text: Justitiekanslern tillerkänner BM och TR ersättning med sammanlagt 444 kr samt uppdrar åt Vägverket att se till att beloppet betalas ut till dem.

text: Ärendet

text: BM och TR:s son HR underkändes på ett traktorprov den 24 maj 2007. I efterhand togs en felaktig fråga bort från provet varvid HR godkändes. Innan dess hann han genomföra ett nytt prov vilket medförde merkostnader för BM och TR.

text: BM och TR har begärt ersättning av staten med 940 kr, varav 220 kr avser provavgift och 720 kr avser kostnader för resa från hemorten till provorten tur och retur (24 mil x 30 kr).

text: Vägverket har med ett eget yttrande sänt ärendet hit. Av yttrandet framgår att provavgiften om 220 kr numera har återbetalats. Vägverket tillstyrker att BM och TR tillerkänns ersättning för resekostnader med 29 kr per mil, dvs. 696 kr.

text: Justitiekanslerns bedömning

text: Justitiekanslern ansluter sig till den bedömning som Vägverket har gjort i fråga om statens skadeståndsskyldighet. BM och TR ska alltså tillerkännas ersättning för resekostnader motsvarande milersättning för 24 mil.

text: BM och TR har begärt ersättning med 30 kr per mil och har anfört att beloppet avser bränsleförbrukning och slitage på bilen. Någon utredning till stöd för anspråket har inte bifogats och de har inte heller närmare utvecklat varför de anser att de har rätt till ersättning med 30 kr per mil.

text: Vägverket har tillstyrkt ersättning med 29 kr per mil. Vid en underhandskontakt med Vägverket har framkommit att det beloppet står i överensstämmelse med Vägverkets allmänna resereglemente, dvs. vad anställda vid Vägverket enligt avtal får i ersättning om de vidtar en resa i tjänsten med egen bil.

text: Vad gäller frågan om med vilket belopp milersättning ska utgå när – som här är fallet – sådan ersättning ska utges som skadestånd, har olika belopp godtagits i Justitiekanslerns praxis. I några fall har ersättning utgått med ett belopp motsvarande den skattefria ersättningen för tjänsteresor med egen bil enligt

text: 12 kap. 5 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: . Denna ersättning är för närvarande 18 kr 50 öre per mil. I andra fall har ersättning erlagts med ett belopp motsvarande den ersättning som utgår till vittnen och andra som hörs i domstol med tillämpning av förordningen (

text: ) om ersättning av allmänna medel till vittnen, m.m. Denna ersättning är för närvarande 18 kr per mil. Även andra belopp har förekommit i Justitiekanslerns praxis.

text: Det är den skadelidande som ska visa att han eller hon har lidit en ekonomisk skada med det belopp som begärs. Det är sällan någon sådan utredning kan läggas fram när det som här gäller att uppskatta kostnaden för att använda sin egen bil och utge det beloppet som skadestånd. För att uppnå en enhetlig bedömning av sådana anspråk har Justitiekanslern stannat för att i fortsättningen analogt tillämpa regeln i

text: inkomstskattelagen

text: som får anses innefatta en rimlig uppskattning av kostnaden för att använda sin privata bil. Beloppet räknas också upp av Skatteverket när ökade kostnader ger anledning att justera ersättningsnivån och den blir därmed rättvisande över tiden. I avsaknad av någon närmare utredning om de faktiska kostnaderna i makarna BM och TR:s fall finner Justitiekanslern därför att ersättning ska utgå med 18 kr 50 öre per mil eller med sammanlagt (24 x 18,50 =) 444 kr.


title: Inspektion av Kronofogdemyndighetens specialverkställighetsteam i Sundbyberg den 21 och 22 november 2018

text: Den tillsynsverksamhet över näringsförbuden som bedrivs av Kronofogdemyndighetens specialverkställighetsteam i Sundbyberg uppfyller enligt Justitiekanslern sammanfattningsvis kraven på författningsenlighet, effektivitet och rättssäkerhet.

text: Justitiekanslern gör i beslutet vissa uttalanden i anslutning till respektive avsnitt.

text: Justitiekanslern har tillsyn över att de som utövar offentlig verksamhet efterlever lagar och andra författningar samt i övrigt fullgör sina åligganden.

text: Justitiekanslerns tillsyn omfattar bland annat Kronofogdemyndigheten.

text: Som ett led i sin tillsynsverksamhet beslutade Justitiekanslern att inspektera enheten Verkställighet Öst och Special, specialverkställighetsteamet i Sundbyberg. Inspektionen genomfördes den 21–22 november 2018 i Kronofogdemyndighetens lokaler på Esplanaden 1 i Sundbyberg.

text: Justitiekanslerns inspektion leddes av en byråchef. Vid inspektionen deltog även fem föredragande och en notarie.

text: 3.1 Inspektionens syfte och inriktning

text: Det övergripande syftet med Justitiekanslerns inspektion var att granska att handläggningen av ärenden om tillsyn av näringsförbud är författningsenlig, effektiv och rättssäker. Tillsynen var inte inriktad på materiella bedömningar, utom i de fall där det var uppenbart att oriktig rättstillämpning hade skett.

text: 3.2 Inspektionens genomförande

text: Justitiekanslern tog inför inspektionen del av Kronofogdemyndighetens ”Handledning tillsyn av näringsförbud” och ”Handbok om specialverkställighet”.

text: Under inspektionen granskade Justitiekanslern de tillsynsärenden som var öppna per den 22 oktober 2018 (ca 200 ärenden). Justitiekanslern avstod från att granska tre ärenden som var arkiverade men alltjämt registrerade som öppna.

text: Ett inledande samtal ägde rum med rättschefen vid Kronofogdemyndigheten och enhetschefen samt verksamhetsutvecklaren vid enheten Verkställighet Öst och Special. Justitiekanslern informerade om inspektionens syfte och inriktning. Därefter gav Kronofogdemyndigheten en kort beskrivning av specialverkställighetsteamens arbete med ärenden om tillsyn av näringsförbud. Av den statistik som presenterades framgick bl.a. att det per den 21 november 2018 fanns 634 pågående ärenden angående tillsyn av näringsförbud samt att 35 överträdelser av näringsförbud dittills i år hade anmälts till åklagare.

text: Kronofogdemyndigheten har tre specialverkställighetsteam lokaliserade på fem platser; Malmö/Göteborg, Sundbyberg och Eskilstuna/Sundsvall. Teamen består av sammanlagt 33 personer inklusive teamchefer och en verksamhetsutvecklare. Utöver att arbeta med tillsyn av näringsförbud ingår i specialverkställighetsteamens arbetsuppgifter bl.a. betalnings- och bevissäkringar, kvarstad i olika former, intrångsundersökningar samt myndighetssamverkan mot organiserad brottslighet.

text: 4.1 Övergripande iakttagelser

text: Justitiekanslerns övergripande intryck vid inspektionen var att specialverkställighetsteamets tillsynsverksamhet avseende näringsförbud fungerar väl. De ärenden som Justitiekanslern granskade hade i allt väsentligt handlagts på det sätt som föreskrivs i lagen (

text: ) om näringsförbud.

text: I det följande redogör Justitiekanslern närmare för de iakttagelser som gjordes i fråga om tillsynsärendenas inledande (avsnitt 4.2), det inledande samtalet (avsnitt 4.3), tillsynsåtgärder (avsnitt 4.4) och anmälan av överträdelse (avsnitt 4.5). I anslutning till respektive avsnitt redovisas de observationer som gjordes beträffande handläggningen av specifika ärenden.

text: 4.2 Kronofogdemyndighetens inledande av tillsynsärendena

text: Enligt 41 § lagen om näringsförbud är det Kronofogdemyndigheten som ansvarar för att tillsynen av meddelade näringsförbud respekteras. Bolagsverket ska enligt 40 § lagen om näringsförbud föra ett register över näringsförbud och tillfälliga näringsförbud. Underrättelser om bl.a. de uppgifter som förs in i näringsförbudsregistret ska enligt

text: 12 § förordningen (2014:936)

text: om näringsförbud fortlöpande sändas till bl.a. Kronofogdemyndigheten.

text: I några ärenden kunde det konstateras att det hade dröjt från det att näringsförbudet hade börjat att gälla till dess att Bolagsverket underrättade Kronofogdemyndigheten om näringsförbudet. I ett ärende hade underrättelsen fått ett oriktigt innehåll.

text: I ett ärende (840-17794-18/59) vann ett beslut om näringsförbud laga kraft den 12 januari 2017. Underrättelse skickades från Bolagsverket först den 3 augusti 2018.

text: Ett annat ärende (dnr 833-23225-15/59) rörde ett tillfälligt förbud som hade börjat gälla den 17 juni 2014. Förbudet registrerades emellertid inte i näringsförbudsregistret förrän den 24 juli 2015 och underrättelsen inkom till Kronofogdemyndigheten först den 20 oktober samma år.

text: I ytterligare ett ärende (dnr 840-26036-17/59) gällde ett tillfälligt näringsförbud från den 17 november 2016. Förbudet registrerades i näringsförbudsregistret först den 19 oktober 2017 och underrättelsen inkom till Kronofogdemyndigheten den 25 oktober 2017.

text: I en underrättelse om näringsförbud hade Bolagsverket angett ett felaktigt datum för när förbudet började gälla. Kronofogdemyndigheten utgick vid sin tillsyn från det felaktiga datumet i stället för det datum som följde av den aktuella domen (dnr 833 29060-16/59).

text: Kronofogdemyndighetens tillsynsansvar inträder i och med att näringsförbudet får verkan, dvs. vid laga kraft, respektive – vid tillfälliga näringsförbud – omedelbart. I förarbetena uttalas att Kronofogdemyndigheten i praktiken bör kunna avvakta med tillsynsåtgärder till dess att näringsförbudet har registrerats i näringsförbudsregistret (se

text: prop. 2013/14:215 s. 106

text: ). Av 4 § förordningen om näringsförbud framgår emellertid att domstolarna ska sända uppgifter om domar och beslut inte bara till Bolagsverket utan även till Kronofogdemyndigheten. Myndigheten har således redan före Bolagsverkets underrättelse fått kännedom om ett meddelat näringsförbud.

text: En förutsättning för att Kronofogdemyndigheten ska kunna agera med anledning av de uppgifter som domstolarna översänder är att det finns ett välfungerande system för att hantera de mottagna uppgifterna. Kronofogdemyndigheten uppgav vid inspektionen att domstolens underrättelser ofta sänds till olika kontor och, som Justitiekanslern uppfattar det, saknas det fungerande rutiner för hanteringen av underrättelserna. Kronofogdemyndigheten framhöll att det finns ett stort antal situationer när domstolen ska översända domar till Kronofogdemyndigheten och att det ofta kan vara svårt för den enskilde handläggare som mottar en kopia av en dom att avgöra om det rör sig om en underrättelse avseende näringsförbud.

text: Det finns enligt Justitiekanslern skäl att överväga om uppgiftsskyldigheten kan fullgöras på ett mer ändamålsenligt sätt. Det kan här erinras om att Domstolsverket enligt 4 § tredje stycket förordningen om näringsförbud får, efter att ha gett Bolagsverket och Kronofogdemyndigheten tillfälle att yttra sig, meddela föreskrifter om hur domstolarna ska fullgöra sin uppgiftsskyldighet. I Domstolsverkets föreskrifter om uppgiftsskyldighet avseende näringsförbud (

text: DVFS 2015:3

text: ) anges att uppgiftsskyldigheten ska fullgöras genom att en kopia av domen eller beslutet sänds till näringsförbudsregistret och till Kronofogdemyndigheten.

text: Ekobrottsmyndigheten har i en rapport (

text: ) om näringsförbudens efterlevnad behandlat frågan om en mer ändamålsenlig underrättelseskyldighet. I rapporten föreslogs att en särskild blankett skulle tas fram där domstolen ska ange under vilken tid näringsförbudet ska gälla. Eftersom det är Domstolsverket som förfogar över hur uppgiftsskyldigheten ska fullgöras översänder Justitiekanslern en kopia av detta beslut till verket.

text: 4.3 Det inledande samtalet

text: Enligt 42 § lagen om näringsförbud ska ett inledande samtal genomföras så snart beslutet om näringsförbud har vunnit laga kraft.

text: Granskningen har visat att kallelser till dessa samtal har skickats ut inom en månad, många gånger tidigare. Det inledande mötet har allt som oftast hållits inom två månader från det att förbudet har börjat att gälla. Några undantag iakttogs dock enligt följande.

text: I ett ärende (dnr 840-12962-17/59) gällde beslutet om näringsförbud från den 25 april 2017 och underrättelsen från Bolagsverket inkom till Kronofogdemyndigheten den 3 maj 2017. Det inledande mötet hölls den 2 januari 2018. Anledningen till att det inledande mötet hölls först då framgår inte av akten.

text: I ett annat ärende (dnr 840-24983-17/59) vann beslutet om näringsförbud laga kraft den 18 oktober 2017 och underrättelsen från Bolagsverket inkom till Kronofogdemyndigheten i slutet av samma månad. Kallelse till det inledande samtalet skickades dock först den 25 maj 2018.

text: I några fall har kallelsen till ett möte förenats med vite utan att kallelsen har delgetts (se t.ex. dnr 833-746-16/59 och 833-26874-15/59). Syftet med vitet har då gått förlorat om den kallade inte inställer sig. Att underlåta att delge en sådan kallelse med vitesföreläggande är inte heller förenligt med 20 och 21 §§ förordningen om näringsförbud.

text: Dokumentationen av samtalen har genomgående varit omsorgsfullt utformad och bedömningarna välmotiverade. Riskbedömningarna framstår som enhetliga. De flesta promemorior innehåller explicita uppföljningsplaner. I de fall sådana planer saknas har uppföljning likväl skett. Ytterligare samtal förekommer såvitt framgår i de fall där det är erforderligt.

text: Det övergripande intrycket av det inledande samtalet och därmed sammanhängande åtgärder och bedömningar är mycket gott.

text: 4.4 Övriga tillsynsåtgärder

text: Av 44 och 45 §§ lagen om näringsförbud följer att Kronofogdemyndigheten får vidta vissa angivna tillsynsåtgärder i syfte att klarlägga hur en person som har meddelats näringsförbud försörjer sig.

text: Granskningen har visat att Kronofogdemyndigheten regelmässigt begär uppgift om inkomst från den som är föremål för näringsförbudet samt kontrollerar relevanta register. Uppsökande åtgärder i bostad eller där den som har näringsförbud annars befinner sig förekommer också. Enligt Justitiekanslerns bedömning har Kronofogdemyndigheten i de fall där det varit erforderligt förelagt tredje man att lämna uppgifter.

text: Det har inte framkommit några exempel på att Kronofogdemyndigheten har vidtagit utrednings- eller spaningsåtgärder som inte har varit befogade.

text: Justitiekanslerns slutsats är att Kronofogdemyndigheten arbetar aktivt med tillsynen och att vidtagna åtgärder framstår som klart proportionerliga.

text: 4.5 Anmälan av överträdelse

text: Kronofogdemyndigheten ska enligt 24 § förordningen om näringsförbud anmäla till åklagare om det finns skäl att misstänka att ett näringsförbud överträds eller har överträtts. Beviskraven för när anmälan ska ske är alltså lågt ställda.

text: Det finns dock flera exempel på att Kronofogdemyndigheten har underlåtit att göra en anmälan med hänvisning till att det inte kan förväntas att åklagaren kommer att väcka åtal (se dnr 833-36166-13/59, 833-20729-16/59 och 833-33213-14/59). Justitiekanslern kan i och för sig förstå skälen för denna bedömning med hänsyn till de erfarenheter som Kronofogdemyndigheten har redovisat från tidigare gjorda anmälningar om överträdelse av näringsförbud. Lagstiftningen är dock inte utformad på så sätt att det ankommer på Kronofogdemyndigheten att göra den straffrättsliga bedömningen.

text: Inspektionen avslutades med att Justitiekanslern vid ett samtal redogjorde för sina iakttagelser.