title: Föreskrifter och Allmänna råd om jakt och statens vilt

text: Begrepp och beteckningar som används i dessa föreskrifter har, om inte annat anges, samma betydelse som i

text: jaktlagen (1987:259)

text: och

text: jaktförordningen (1987:905)

text: Jaktmedel

text: Vad som nedan sägs om hagelgevär och kulgevär avser i tillämpliga delar även kombinationsvapen (hagel – kula).

text: Hagelgevär, definition och typer

text: Med hagelgevär avses i dessa föreskrifter slätborrade tvåhandsvapen som inte har vik- eller fällbar kolv eller kolv av teleskopisk typ, vilka är avsedda att läggas an mot axeln och är konstruerade för hagelpatroner. Med hagelpatron avses här en patron laddad med röksvagt krut och där hagel tillsammans med förladdningar och hylsa samt driv- och tändsats bildar en enhet, dock inte en patron som har sådan konstruktion att spridningen av hagelsvärmen, eller del av den, fördröjs och inte påbörjas vid eller omedelbart utanför gevärets mynning. (3 § träder i kraft senast 1 januari 2003 efter särskilt beslut.)

text: Hagelgevär får användas vid jakt enligt föreskrifterna i 5–9 §§ om pipans längd uppgår till minst 48 cm. (4 § träder i kraft senast 1 januari 2003 efter särskilt beslut.)

text: Flerpipiga hagelgevär oavsett system samt enkelpipiga hagelgevär med manuell repeter- och enskottsmekanism får användas vid jakt. Även hagelgevär med halvautomatisk mekanism (gas- eller rekylomladdande) eller pumprepeterande mekanism (framstocksrepeterande) får användas vid jakt, om de är konstruerade för, eller ändrats så att de kan laddas med, högst tre patroner (en patron i patronläget och två i magasinet) enligt nedan angivna ändringsbeskrivning. Magasinskapaciteten reduceras till två patroner genom att • en nit anbringas genom magasinet, • tungor instukas i magasinet, eller • reduceringsstång innesluts i magasinsröret. Används reduceringsstång skall magasinrörsbrickan fixeras vid magasinröret genom hårdlödning eller med hjälp av tvåkomponents härdlim. Har vapnet löstagbart magasin skall magasinet fixeras vid vapnet med hjälp av en nit eller med tvåkomponents härdlim.

text: Hagelgevär, kalibrar och ammunition samt undantag

text: Hagelgevär i kaliber 12, 16 och 20 laddade med hagelpatroner får användas vid jakt endast efter viltarter som enligt 16 § får jagas med kulgevär avsedda för patroner i klass 3 och 4 samt rådjur och lodjur.

text: Vid jakt efter rådjur är dock hagelgevär tillåtet endast under tiden den 1 oktober – den 31 januari. Vid jakt bedriven på särskilt uppdrag av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet får emellertid hagelgevär laddade med hagelpatroner användas vid jakt efter rådjur även under tiden den 16 augusti – den 30 september. Hagelgevär i kaliber 24, 28, 32 och .410 får endast användas vid jakt efter viltarter som enligt 16 § får jagas med kulgevär avsedda för patroner i klass 4.

text: Enkelpipiga hagelgevär med funktionssätt och laddningskapacitet enligt 5 § i kaliber 12, 16 och 20, laddade med patroner i kaliber 12, 16 eller 20 försedda med en projektil (kula) avsedd för respektive kaliber (exempelvis s.k. slugpatron) får användas vid jakt efter vildsvin, dovhjort och mufflonfår, av den som är behörig att använda kulgevär avsedda för patroner i klass 1 vid jakt. Enkelpipiga hagelgevär enligt första stycket försedda med räfflad pipa avsedd för hagelgevär eller räfflad choke avsedd för hagelgevär får även användas vid jakt enligt första stycket.

text: Vid jakt med hagelgevär får, med det undantag som framgår av 7 §, endast användas ammunition som är laddad med hagel, vars diameter är 4,0 mm (US nr 1) eller mindre.

text: Allmänna råd

text: Jakt med hagelgevär

text: Den dödande effekten av ett hagelskott är beroende av flera faktorer. Skjutavstånd, skjutvinkel, djurets rörelse, patronens laddningsvikt, hagelstorlek och egen skjutförmåga har särskilt stor betydelse. Regelbunden träningsskjutning bör därför alltid göras före jakt. Vidare är det viktigt att före all jakt med hagelgevär provskjuta den ammunition som avses användas vid jakt med det gevär som skall användas vid jakten. Vid jakt med hagelgevär efter rådjur och gäss bör skjutavståndet inte överstiga tjugo (20) meter. Enligt 7 § får vissa hagelgevär laddade med patron med en kula avsedd för sådant gevär användas vid jakt efter vissa viltarter. Då kombinationen av gevär och ammunition är avgörande för med vilken precision geväret skjuter, bör upprepade provskjutningar göras före jakt. Skjutavståndet vid jakt enligt 7 § bör inte överstiga fyrtio (40) meter.

text: Kulgevär; definition och typer

text: Med kulgevär avses i dessa föreskrifter räfflade tvåhandsvapen som är avsedda att läggas an mot axeln, är konstruerade för kulpatroner och vars piplängd är minst 45 cm. Kulgevär av halvautomatisk eller pumprepeterande typ får inte ha vik- eller fällbara kolvar eller kolvar av teleskopisk typ. Med kulpatron avses här en patron laddad med röksvagt krut och där kula tillsammans med patronhylsa samt driv- och tändsats bildar en enhet. Här avses dock inte s.k. slug- eller brennekepatron och liknande patroner avsedda för hagelgevär. 4 (9 § träder i kraft senast 1 januari 2003 efter särskilt beslut.)

text: Flerpipiga kulgevär (oavsett system) samt enkelpipiga kulgevär med manuell repeter- (även pumprepeterande) och enskottsmekanism får användas vid jakt.

text: Halvautomatiska kulgevär av civil typ, tillverkade för jakt och som till konstruktion och utseende avser att efterlikna konventionella, manuellt omladdade kulgevär för jakt – förutom vad gäller omladdningsfunktionen – får användas vid jakt. Vidare får kulgevär av militär halvautomatisk typ tidigare än 1942, eller av militär halvautomatisk konstruktion av modelltyp tidigare än 1942, användas vid jakt. Med kulgevär av militär halvautomatisk typ tidigare än 1942, eller av militär halvautomatisk konstruktion av modelltyp tidigare än 1942, menas halvautomatiska kulgevär med militärt ursprung tidigare än 1942, som är konstruerade enbart för halvautomatisk funktion och försedda med kolvar liknande konventionella kolvar för jaktgevär. Halvautomatiska kulgevär som uppfyller kraven i första eller andra styckena och som kan laddas med högst tre patroner (en patron i patronläget och två i magasinet) får användas vid jakt efter varg, björn, lodjur, bäver, utter, skogshare, mård och fågel, förutsatt att de är avsedda för patroner i den klass som föreskrivs för respektive art enligt 16 §. Vidare får halvautomatiska kulgevär som uppfyller kraven i första eller andra styckena användas vid jakt efter övriga arter under förutsättning att de kan laddas med högst sex patroner (en patron i patronläget och fem i magasinet), förutsatt att de är avsedda för patroner i den klass som föreskrivs för respektive art enligt 16 §. (11 § träder i kraft senast 1 januari 2003 efter särskilt beslut.)

text: Enhandsvapen

text: Enhandsvapen i kaliber .22 (5,6 mm) får användas vid jakt efter rödräv, grävling, mårdhund, tvättbjörn, mård, mink, iller och kanin under jord och vid jakt med ställande hund efter grävling, mårdhund och tvättbjörn.

text: Kulgevär; ammunitionens måttenheter m.m.

text: Vid beskrivning av ballistiska egenskaper m.m. hos kulpatroner gäller i denna författning följande måttenheter och förkortningar: E0 = kulans anslagsenergi (dvs. rörelseenergien vid anslaget) vid vapnets mynning E10 = kulans anslagsenergi 10 meter från vapnets mynning E100 = kulans anslagsenergi 100 meter från vapnets mynning g = gram gr = grain (1g = 15, 432 gr) kgm = kilogrammeter (tidigare måttenhet) J = Joule (1 kgm = 9,81 J)

text: Kulgevär; ammunitionens klassindelning

text: Kulpatroner indelas i fyra klasser, avsedda för jakt efter olika grupper av viltarter. Följande minimivärden för kulvikt och anslagsenergi samt krav på typ av kula (kulkonstruktion) gäller för respektive klass: Klass 1. Kulvikt minst 9 g (139 gr) eller minst 10 g (154 gr) E100 minst 2 700 J minst 2 000 J Kulan skall vara konstruerad för att expandera, t.ex. blyspets och hålspets. Klass 2. Kulvikt minst 3,2 g (50 gr) E100 minst 800 J Kulan skall vara konstruerad för att expandera, t.ex. blyspets och hålspets. Klass 3. Kulvikt minst 2,5 g (39 gr) E100 minst 200 J Kulan får vara av valfri konstruktion. Klass 4. Kulvikt ingen begränsning E0 minst 150 J Kulan får vara av valfri konstruktion.

text: För att kulpatroner (fabriks- eller hemladdade) skall tillhöra viss klass, skall värden för såväl kulvikt som anslagsenergi (E) vara lika med eller högre än de minimivärden som angivits för respektive klass. Därjämte skall kulan vara av ovan angiven konstruktion. För redovisning av klasstillhörighet svarar tillverkaren eller hemladdaren. Exempel på klassificering av kulpatroner finns i bilaga till denna författning.

text: Kulpatroner av en viss klass får användas vid jakt endast efter de viltarter som nedan anges för varje klass. Klass 1: samtliga viltarter. Klass 2: samtliga viltarter utom älg, hjort, visent, bison, myskoxe, mufflonfår, varg, björn, säl och vildsvin. Klass 3: samtliga viltarter utom älg, hjort, visent, bison, myskoxe, mufflonfår, varg, björn, säl, vildsvin, rådjur, järv, lodjur och bäver. Klass 4: vildkanin, iller, frett, mård, mink, hermelin, vessla, ekorre, lämlar, råttor, mullvad, sorkar (även bisam), möss, havstrut, gråtrut, silltrut, fiskmås, skrattmås, sothöna, knipa, vigg, ripa, järpe, ringduva, fasan, rapphöna, stadsduva, turkduva, korp, kråka, råka, skata, kaja, nötskrika, björktrast, koltrast, stare, gråsparv och pilfink.

text: Undantag från krav på kulammunition

text: Utan hinder av bestämmelserna i 16 § får kulpatroner med beteckning kaliber .22 Long Rifle (kaliber 5,6 x 15 R) användas vid jakt som bedrivs efter rödräv, grävling, mårdhund eller tvättbjörn under jord och vid jakt med 6 ställande hund efter grävling, mårdhund och tvättbjörn.

text: Utan hinder av bestämmelserna i 16 § får kulpatroner i klass 2 användas vid avlivning av vilt inom vilthägn om djuren befinner sig i särskilt avgränsat utrymme för tillfällig hantering av vilt och skjutavståndet inte kan överstiga 30 meter. På motsvarande sätt får kulpatroner i klass 3 eller 4 användas i sådant utrymme om skjutavståndet inte kan överstiga 10 meter.

text: Utan hinder av vad som anges i 14 och 16 § får kulpatroner med beteckning 5,6 x 15 R, om E10 uppgår till minst 40 Joule (.22 Long Zimmer eller motsvarande), användas vid skyddsjakt med stöd av

text: jaktförordningens

text: bilaga 4 efter råttor, mullvad, sorkar (dock inte bisam), möss, stadsduva, skata, kaja, björktrast, pilfink eller gråsparv. Vid jakt bedriven inom samlad bebyggelse på särskilt uppdrag av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet, får kulgevär avsedda för patroner i kaliber 5,6 x 36R (.22 Hornet, klass 3) användas vid jakt efter rådjur.

text: Luftgevär och injektionsvapen samt undantag

text: Räfflade tvåhandsvapen med en minsta kaliber av 5,5 mm (.22) laddade med projektil som tillverkats för att expandera/deformeras och där projektilen drivs av komprimerad luft, kolsyra eller annat liknande utskjutningsmedel (luftgevär m.m.) får användas vid jakt efter viltarter som enligt 16 § får jagas med kulgevär avsedda för patroner i klass 4, om projektilens anslagsenergi uppfyller villkoren för klass 4 enligt 14 §. För att få innehavstillstånd (licens) för luftgevär för jakt gäller samma krav på kunskap som för kulgevär avsedda för patroner i klass 4. Vidare får luftgevär med en minsta kaliber av 5,5 mm (.22) användas vid den skyddsjakt som avses i 19 § första stycket, om projektilen har en minsta utgångshastighet av 180 meter per sekund och om den konstruerats för att expandera/deformeras.

text: Injektionsvapen eller andra anordningar för immobilisering av vilt får användas vid jakt i vilthägn, vid jakt på uppdrag av polis, länsstyrelse och kommun samt vid jakt på uppdrag av viltforskningsprojekt. Sådan jakt får endast bedrivas av den som genomgått utbildning enligt krav i Jordbruksverkets föreskrifter (

text: LSFS 1986:31

text: , Vb 11) om utbildning för innehav av injektionsvapen, vilket även innefattar avlagd jägarexamen för kulgevär avsedda för patroner i klass 1. Följande gäller för jakt enligt första stycket: 1. Jakten skall bedrivas under överinseende av en veterinär som besitter kunskaper om immobilisering av vilt. 2. Alla erforderliga åtgärder skall vidtas för uppletande och tillvaratagande av skjutna injektionspilar; inga injektionspilar skall således lämnas kvar i naturen. 3. Varje injektionspil skall märkas med tillståndshavarens initialer och pillöpnummer samt med varningstexten "VARNING! TAG EJ I KANY- LEN. Kan innehålla gift. Ring (eget tel. nr) eller polisen (polisens tel. nr)." 4. En för uppspårning av vilt lämplig hund skall medföras under jakten. 5. Djur som förolyckas under jakten skall obduceras av veterinär, varvid histologiskt material i formalin och en beskrivning av händelseförloppet samt 7

text: utförlig obduktionsrapport snarast skall skickas till viltavdelningen vid Statens veterinärmedicinska anstalt.

text: Vissa andra jaktmedel, bl.a. riktmedel och ljuddämpare

text: I

text: 10 § jaktförordningen (1987:905)

text: samt dess bilaga 5 ges föreskrifter om förbjudna medel och metoder för fångst och dödande. Skjutvapen får vid jakt vara försett med rekylbroms och ljuspunktsikte, dock inte sådant sikte som belyser målet med en ljuspunkt (lasersikte). Vapnet får vidare vara försett med kikarsikte. Skjutvapen får vid jakt även vara försett med anordning som reducerar vapnets skottljud.

text: Fångstredskap

text: Fotsnara för rödräv, slagfälla för bäver och ripsnara får endast användas av personer som genomgått särskild utbildning enligt de villkor som framgår av beslut om typgodkännande av redskapen.

text: Särskilt tillstånd erfordras 1. vid jakt med fångstredskap som dödar bäver, 2. vid jakt med fångstredskap där levande fågel används i syfte att locka och fånga vilt av annan art, 3. vid jakt med fångstredskap efter rovfågel, 4. för fångst av frilevande vilda däggdjur där avsikten inte är att omedelbart avliva eller frisläppa fångat djur. Tillstånd lämnas av länsstyrelsen ifråga om 1. och 2. . Länsstyrelsen lämnar även tillstånd enligt 3., om jakten avser duvhök, i övriga fall samt enligt 4. meddelas tillstånd av Naturvårdsverket. Utan tillstånd får fångst ske av förrymt märkt vilt från vilthägn i särskilt iordningställda återfångstanordningar. Annat vilt som av misstag fångas i återfångstanordning skall omedelbart återges friheten. Fångade duvhökar får frisläppas på annan plats under förutsättning att berörd markägare och jakträttshavare lämnat sitt medgivande.

text: Fotsnara för rödräv får endast användas i Västernorrlands, Jämtlands, Västerbottens och Norrbottens län. Länsstyrelsen får besluta om undantag för vissa områden om det är motiverat för skydd av hotade djurarter.

text: För användning av fångstredskap gäller dessutom följande. 1. Fångstredskap skall vara tillverkat i enlighet med Naturvårdsverkets beslut om typgodkännande. 2. Vid försäljning, överlåtelse eller utlåning av fångstredskap skall säljaren, överlåtaren eller den som lånar ut redskapet bifoga en instruktion för lämplig gillring, säker drift och underhåll. 3. Vid tillverkning skall tillverkaren tillse att fångstredskapet väderbeständigt märks med den typbeteckning som framgår av beslut om typgodkännande.

text: Redskap som används skall dessutom, vare sig de är gillrade eller inte, märkas med användarens namn, adress och telefonnummer. Även denna märkning skall vara väderbeständig. Uppgifter om användarens namn, adress och telefonnummer erfordras inte om fångstredskapet används i hus, gård eller trädgård. För märkning av ripsnara och slagfälla för bäver gäller de villkor som anges i typgodkännandet. (Första stycket punkt 2 i 26 § träder i kraft senast 1 januari 2003 efter

text: särskilt beslut.)

text: Tillsyn och vittjning av fångstredskap avsedda för levandefångst skall ske enligt följande: 1. Nät skall stå under ständig tillsyn och vittjas omgående efter det att fångst skett. 2. Annat fångstredskap än nät, avsett för fångst av fågel, skall vittjas minst en gång per dygn. En vittjning skall dock alltid ske på kvällen. 3. Annat fångstredskap än nät, avsett för fångst av däggdjur, skall vittjas minst en gång per dygn. En vittjning skall dock alltid ske på morgonen. Om fångsten avser iller, mink, hermelin, vessla, råttor, sorkar och möss skall vittjningen ske minst två gånger per dygn, morgon och kväll. 4. Fotsnara för rödräv skall vittjas minst två gånger per dygn, morgon (dock senast vid gryningen) och kväll. Med nät avses textilnät eller liknande med syfte att snärja in fångade djur. Dock inte slagnät (typgodkänt fångstredskap L 17) för fångst av bl.a. duvhök.

text: Om fredat vilt fångats skall detta frisläppas om det är oskadat eller bedöms kunna fortsätta leva utan onödigt lidande. Om viltet är allvarligt skadat, skall det avlivas. Om vilt som inte är fredat fångats i fångstredskap som inte är godkänt för den aktuella arten, får viltet ändock avlivas.

text: Utan hinder av vad som föreskrivs i

text: 12 a § första stycket jaktförordningen (1987:905)

text: får 1. fasan, rapphöna, gräsand, kråka och skata som fångats i enlighet med bestämmelserna i

text: jaktförordningen

text: , tillfälligt kvarhållas och förvaras i fångstredskap i syfte att locka och fånga frilevande fåglar av samma art, 2. fasaner, rapphöns och gräsänder som fångats i enlighet med bestämmelserna i

text: jaktförordningen

text: transporteras till, och hållas i, vilthägn eller liknande anläggning under hela året för att användas i avelssyfte, 3. vilt som fångats i fångstredskap tillfälligt förvaras i samband med transport för att avlivas på annan plats, 4. vilt som fångats för vetenskapligt ändamål tillfälligt transporteras och förvaras i samband med fångsten. (

text: 29 §

text: träder i kraft senast 1 januari 2003 efter särskilt beslut.)

text: För användning av fångstredskap som dödar vilt och som inte erfordrar tillstånd enligt 24 § gäller följande. 1. Slaganordning skall omges av ett skyddshölje med ingångshål. Hålets höjd och bredd får vara högst 90 mm, om fångsten avser mård, och högst 70 mm om fångsten avser mink. 2. Om redskapet placeras lägre än 1,5 m ovan mark och avståndet mellan ingångshål och utlösningsanordning är mindre än 30 cm, skall det vara försett med en minst 30 cm lång, högst 10 cm bred och 12 cm hög ingångstunnel, fast angjord framför redskapets ingångshål. 3. Fångstredskap försett med trampgiller får inte betas på trampplattan. 4. Fångstredskap försett med betesgiller får endast betas på gillret. 5. Stockfälla för mård skall alltid placeras minst 1,5 m ovan mark. Fångstredskap avsedda för fångst av råttor, möss, sorkar och mullvadar samt stockfälla för mård omfattas inte av bestämmelser enligt punkterna 1 och 2.

text: Den som ansöker om typgodkännande av fångstredskap skall betala en avgift till Naturvårdsverket om 1 000 kr. Avgiften skall erläggas sedan verket genomfört en förhandsgranskning av fångstredskapet. Avgift behöver inte betalas om ansökan återkallas efter förhandsgranskningen, innan vidare handläggning och test skett.

text: Allmänna råd

text: Fångstredskap

text: Tillstånd att använda slagfälla för fångst av bäver bör ges restriktivt och i första hand avse jakt i område där tillstånd erhållits att förstöra bäverns boplats eller dammbyggnad. Material- och funktionskontroll av fångstredskapet bör ske regelbundet, dock minst en gång per månad under den tid redskapet används. Hund som fångats i fångstredskap och därvidlag allvarligt skadats bör inte avlivas innan veterinär kontaktats. 31 § reglerar endast avgift för typgodkännande av fångstredskap. För en eventuell undersökning före typgodkännande av fångstredskap kan ytterligare kostnader tillkomma.

text: Andra jaktredskap än skjutvapen och fångstredskap

text: Anordningar för radiokommunikation eller motsvarande, pejlapparater för hundar, elektronisk övervakning av fångstredskap, jakttorn, kamouflagenät, iller och kaninnät kan inte anses vara sådana jaktredskap som avses i

text: 15 § jaktförordningen

text: . De får därför användas vid jakt.

text: Användning av hund för skydd av tamdjur

text: Utan hinder av det som föreskrivs i

text: 6 § första stycket jaktlagen (1987:259)

text: får hund som är särskilt tränad för ändamålet användas lös för att skydda och valla tamdjur. (32 § träder i kraft senast 1 januari 2003 efter särskilt beslut.)

text: Har varg, björn, järv, lo, myskoxe, älg, hjort, fjällräv eller utter skadats av annan orsak än påskjutning och inte omedelbart kunnat anträffas och avlivas, skall eftersök och avlivning av djuret ske på uppdrag av berörd polismyndighet, som meddelar föreskrifter för uppdragets genomförande. Eftersöket skall genomföras 1. av person/er som utsetts av berörd polismyndighet och som har erforderlig kompetens, eller 2. av berörd jakträttshavare eller annan lämplig person som utsetts av denne, om eftersöket avser älg eller hjort, eller 3. av person som utsetts av berörd polismyndighet även i fråga om eftersök av älg eller hjort, om jakträttshavaren eller av honom utsedd person inte kan nås, eller denne förklarat sig inte kunna eller vilja ta hand om eftersöket, eller om överenskommelse tidigare träffats om att person utsedd av polismyndigheten genomför sådana eftersök, 4. med hjälp av en spårhund, som skall vara särskilt tränad för ändamålet. Kan eller bör uppdrag av polismyndigheten inte inväntas av djurskyddsskäl och kan det motiveras att skyndsamma åtgärder varit befogade, får eftersök och avlivning ske utan sådant uppdrag. Sådan åtgärd skall snarast anmälas till polismyndigheten. Har älg eller hjort skadats genom trafikolycka som inträffat på väg som utgör gräns mellan två jaktområden, och disponerar berörda jakträttshavare gemensamt jakträtten på vägen, svarar de i förekommande fall gemensamt för eftersök enligt punkt 2.

text: Har jakträttshavare förklarat sig villig att ta hand om älg eller hjort som i samband med eftersök enligt 33 § anträffats dött eller avlivats, skall han svara för samtliga de åtgärder och kostnader som är förenade med eftersöket och omhändertagandet av djuret. Har annan person än jakträttshavaren helt eller delvis genomfört eftersök enligt 33 §, skall jakträttshavaren ersätta den personen för arbetet om jakträttshavaren förklarat sig villig att ta hand om det döda djuret. Har någon helt eller delvis genomfört eftersök enligt 33 § på uppdrag av polismyndighet och det döda djuret tillfaller staten, skall polismyndighet ersätta honom för detta arbete. Ersättning utgår även i det fall djuret inte kunnat påträffas.

text: Ersättning för arbete enligt 33 § skall lämnas enligt följande. 1. Per person och för varje påbörjad timme: 100 kr. Avser eftersöket björn skall dock motsvarande ersättning vara 200 kr. 2. För kontaktperson som ej själv skall genomföra eftersöket utan vidarebefordrar uppdraget, 50 kr för varje påbörjad timme. 3. Tillägg för varje eftersökshund per timme: 50 kr 4. Tillägg för terrängfordon (även traktor) per timme: 200 kr 5. Tillägg för bil: motsvarande skattefri del av statlig bilersättning.

text: Älg eller hjort som anträffats död eller avlivats vid eftersök som genomförts enligt 33 §, skall fördelas enligt följande. 1. Jakträttshavaren på den plats där djuret skadades eller, om denna plats inte är känd, där det kunnat styrkas att djuret först anträffades, skall erhålla den ena halvan av djuret. Jakträttshavaren på den plats där djuret anträffades dött eller avlivades skall erhålla den andra halvan av djuret. 2. Skadas eller anträffas djuret dött på väg som utgör gräns mellan två jaktområden och disponerar berörda jakträttshavare gemensamt jakträtten på vägen, skall de i samråd dela hela eller del av djuret. 3. Anträffas djuret dött eller avlivas på gräns mellan två jaktområden, som inte är sådan väg som avses under punkt 2, skall jakträttshavarna i samråd dela hela eller del av djuret.

text: Har berörd jakträttshavare eller företrädare för denne inte kunnat anträffas eller förklarat sig inte vilja eller inte kunna svara för eftersök och omhändertagande av älg eller hjort tillfaller djuret staten. Har endast en av flera berörda jakträttshavare svarat för eftersök och omhändertagande av älg eller hjort och denne inte förklarat sig vilja eller kunna ta hand om djuret för annans räkning, tillfaller djuret staten. I fall som avses i andra stycket skall polismyndigheten ersätta jakträttshavaren enligt 35 §.

text: Har fredat djur enligt 33 § avlivats på grund av sjukdom eller skada och utan föregående anmälan till polismyndighet, skall den som svarade för åtgärden kunna motivera att avlivningen varit befogad. Händelsen skall snarast anmälas till polismyndigheten.

text: Har polismyndighet låtit avliva eller fånga moderlös årskalv av älg eller hjort gäller beträffande eftersök, omhändertagande och fördelning av djuret samma föreskrifter som för vuxen skadad älg eller hjort. Sådan årskalv behöver i förekommande fall inte avräknas från licens (tilldelning).

text: Älg eller hjort som tillfaller staten får försäljas av polismyndigheten. Medel som återstår sedan kostnader för omhändertagande och försäljning betalats, skall tillföras viltvårdsfonden.

text: För att möjliggöra köttbesiktning av djur som tillfaller staten enligt 37 § skall inre röda organ (hjärta, lever, lungor och njurar) samt huvudet om möjligt sitta kvar i kroppen. I annat fall skall de bifogas kroppen och vara märkta så att identiteten mellan kroppen och organen är säkerställd.

text: Har djur eller djurdel av arterna varg, björn, järv eller lo, statens vilt enligt

text: 33 § första stycket jaktförordningen (1987:905)

text: , tagits om hand, skall polismyndigheten snarast överlämna djuret eller djurdelen till Statens veterinärmedicinska anstalt. Har djur eller djurdel av övriga arter som avses i

text: (statens vilt) tagits omhand, skall polismyndigheten snarast överlämna djuret eller djurdelen till Naturhistoriska riksmuseet. Om djuret eller djurdelen behövs för utredning om eventuellt brott, eller misstanke om sjukdom, skall polismyndigheten dock i stället överlämna dju-

text: ret eller djurdelen även av övriga arter av statens vilt till Statens veterinärmedicinska anstalt. Mottagare av djur eller djurdel tillhörande statens vilt får besluta hur materialet skall disponeras för att tillgodose i

text: 25 § jaktlagen (1987:259)

text: föreskrivet ändamål för överlämnandet. Levande fåglar som tillhör statens vilt och som skall vårdas och rehabiliteras skall överlämnas till närmaste godkända inrättning för detta, enligt förteckning förd av Naturvårdsverket. I fråga om levande däggdjur tillhörande statens vilt och fåglar tillhörande statens vilt som inte kan frisläppas efter vård och rehabilitering, beslutar Naturvårdsverket i det enskilda fallet.

text: Allmänna råd

text: Vilt som tillfaller staten

text: Anmälan av viltolycka

text: Har polismyndigheten mottagit anmälan om att varg, björn, järv, lo, älg, kronhjort, dovhjort, fjällräv eller utter – som alla är statens vilt – trafikskadats eller trafikdödats, är det viktigt att eftersök i förekommande fall prioriteras. Särskilt gäller detta björn, eftersom en skadad björn kan vara farlig för människors säkerhet. Polismyndigheten bör vidare underrätta berörd jakträttshavare eller av denne utsedd person om vad som inträffat. Har polismyndigheten mottagit anmälan om trafikskadat eller dödat rådjur, vildsvin och mufflonfår, som ju inte är statens vilt, bör polismyndigheten likafullt snarast underrätta berörd jakträttshavare eller av denne utsedd person och i förekommande fall ge uppmaning om att genomföra erforderligt eftersök och avlivning. Med tanke på att även ett skadat vildsvin kan vara farligt för människors säkerhet, är det särskilt viktigt att eftersök kommer till stånd när det gäller djur av denna art. Då årskalv av älg eller hjort blivit moderlös bör den av djurskyddsskäl avlivas under tiden fram till den särskilda jakttidens början, det kalenderår den föddes.

text: Eftersök

text: För att underlätta polisens arbete med eftersök och omhändertagande av trafikskadad- och dödad björn, varg, järv, lo, älg, kronhjort, dovhjort, fjällräv, utter, rådjur, vildsvin och mufflonfår bör jakträttshavare på marker, där sammanstötning mellan motorfordon och djur av dessa arter kan befaras inträffa, fortlöpande informera polismyndigheten om vem som har jakträtten eller vem som bör kontaktas. Informationen bör innehålla fullständig adressuppgift (även telefonnummer, inklusive mobilnummer) för jakträttshavaren eller för person som utsetts av denne att svara för eftersök och omhändertagande av aktuellt vilt. Informationen bör även åtföljas av karta över jaktområdet och uppgift om vilka tränade eftersökshundar som finns tillgängliga. Vidare bör eftersök av björn genomföras av personal som genomgått särskild utbildning. Kostnaderna för denna utbildning bör kunna ersättas med medel ur viltvårdsfonden, enligt

text: 39 § jaktförordningen (1987:905)

text: Ersättning för eftersök

text: Vid eftersök bör inte mer tid avsättas, och inte större resurser sättas in, än vad situationen erfordrar. Det skall beaktas att man vid de flesta eftersök inte behöver engagera mer än högst två personer. Vid eftersök av björn kan dock ytterligare personer behöva engageras.

text: Befrielse från älgavgift

text: Älgavgift utgår inte för älg som jakträttshavare erhållit med stöd av

text: 34 § jaktförordningen (1987:905)

text: Hantering av statens vilt

text: Dött djur som tagits om hand bör förvaras kallt. Närmare upplysning om hur man ytterligare förfar med sådant djur lämnas av Naturhistoriska riksmuseet och Statens Veterinärmedicinska anstalt. Innan djur överlämnas bör aktuell myndighet kontaktas. Om faunavårdsvärdet kan ifrågasättas mot bakgrund av de kostnader som vård av skadat djur kan antas komma att medföra, skall samråd ske med Naturvårdsverket. Verket avgör därvid om vårdinsatser är motiverade med hänsyn till djurartens skyddsvärde. Avsikten är att djuret efter vård skall kunna återfå friheten eller ingå i pågående avelsprojekt.

text: Undantag från föreskrifterna

text: Naturvårdsverket kan i enskilda fall meddela undantag från dessa föreskrifter.

text: Övergångsbestämmelser

text: 1. Dessa föreskrifter träder i kraft i fråga om 3, 4, 9 och 11 §§, 26 § första stycket punkt 2 samt 29 och 32 §§ efter särskilt beslut och i övrigt den 29 juli 2002, varvid Statens naturvårdsverks kungörelse (

text: SNFS 1994:3

text: ) med föreskrifter om jakt upphör att gälla. 2. Hagelgevär med pipa som är kortare än 48 cm och kulgevär med pipa som är kortare än 45 cm, för vilka tillstånd att inneha vapnen för jaktändamål har meddelats innan dessa föreskrifter trätt i kraft, får – utan hinder av bestämmelserna i 4 § – användas vid jakt, om vapnen uppfyller de krav som gällde när tillståndet meddelades. 3. Kulgevär av halvautomatisk typ, som kan laddas med högst två patroner, för vilket tillstånd att inneha vapnet för jaktändamål har meddelats innan dessa föreskrifter trätt i kraft, får – utan hinder av bestämmelserna i 11 § – användas vid jakt, om vapnet uppfyller de krav som gällde när tillståndet meddelades. 4. Hagelgevär av halvautomatisk typ eller pumprepeterande typ, för vilket 14 tillstånd att inneha vapnet för jaktändamål har meddelats innan dessa före-

text: skrifter trätt i kraft, får – med stöd av bestämmelserna i 5 § – användas vid jakt, om vapnet kan laddas med högst tre patroner. Om innehavstillstånd för hagelgevär enligt 4. första stycket avser vapen som inte får laddas med mer än två patroner, får vapnet ändras så att det kan laddas med tre patroner först efter polismyndighetens ändring av tillståndsbeviset. Sådana hagelgevär får därefter användas vid jakt enligt 5 §.

text: NATURVÅRDSVERKET

text: LARS-ERIK LILJELUND

text: Anders Wetterin

text: (Viltförvaltningsenheten)

text: Bilaga

text: Exempel på klassificering av kulpatroner

text: (Observera att vissa typer av ammunition kan utgå och nya tillkomma!)

text: Kaliber Fabriksbeteckning eller motsvarande Klass

text: 4,32x45 .17 Remington 4 5x26R 5mm Remington Magnum 3 5,5x33R .218 Bee 3 5,6x15R .22 Long Zimmer(LZ) 5,6x15R .22 Long 4 5,6x15R .22 Long Rifle 4 5,6x24R .22 Winchester Rimfire 4 5,6x26R .22 Winchester Magnum Rimfire 3 5,6x35R Vierling 3 5,6x36R .221 Remington Fireball 3 5,6x36R .22 Hornet 3 5,6x48R .219 Zipper 2 5,6x50R 5,6x50R 2 5,6x52R .22 Savage High Power 2 5,6x56 .220 Swift 2 5,6x57 5,6x57 2 5,6x57R 5,6x57R 2 5,6x61 Vom Hofe Super Express 2 5,6x61R Vom Hofe Super Express 2 5,7x39 5,6mm Russian 2 5,7x43 .222 Remington 2 5,7x45 .223 Remington(5,56 Nato) 2 5,7x47 .222 Remington Magnum 2 5,7x48 .22-250 Remington 2 5,7x48R .225 Winchester 2 5,7x49BR .224 Weatherby Magnum 2 6x38 6mm PPC 2 6x39 6mm Remington Bench Rest 2 6x57 6mm Remington 2 6,1x39 6 mm Norma BR 2 6,1x45 6mm TC 2 6,1x52 .243 Winchester 2 6,1x62 6x62 Freres 2 6,1x63BR .240 Weatherby Magnum 2 6,1x70R 6x70R Norma 2 6,3x33R .25-20 Winchester 3 6,3x41R .25-20 Single Shot 3 6,3x48 .250 Savage 2 6,3x50 6,3x50 2 6,3x52R .25-35 Winchester 2 6,3x63 .25-06 Remington 2 6,5x33 .256 Winchester Magnum 2 6,5x51 .260 Remington 1 6,5x51 .264 LYE 1

text: 6,5x51 6.5mm Japanese 2 6,5x52 6.5mm Carcano 2 6,5x53R .256 Mannlicher-Schönauer 1 6,5x54 Mannlicher-Schönauer 1 6,5x55 6,5x55 Svensk mauser 1 6,5x55 6,5x55 Ackley Improved 1 6,5x55 6,5x55 POO 1 6,5x55 6,5-284 1 6,5x55BR 6.5mm Remington Magnum 2 6,5x57 .257 Roberts 2 6,5x57 6,5x57 1 6,5x57R 6,5x57R 1 6,5x58 6,5x58 2 6,5x58R 6,5x58R Sauer 2 6,5x62 6,5x62 Freres 2 6,5x63 6,5-06 Improved 1 6,5x63 6,5-06 1 6,5x65 6,5x65 RWS 2 6,5x65R 6,5x65 R RWS 2 6,5x65BR .257 Weatherby Magnum 2 6,5x68 6,5x68 1 6,5x68R 6,5x68R 2 6,5x70R 6,5x70R 2 6,7x63BR .264 Winchester Magnum 1 6,9x64 .270 Winchester 1 6,9x65BR .270 Weatherby Magnum 1 7x33 7x33 2 7x51 7mm-08 Remington 1 7x53R 7x53R 2 7x54 7x54 2 7x57 7x57 1 7x57R 7x57R 1 7x61BR 7x61 Sharpe & Hart 1 7x61BR 7x61 Super 1 7x63BR 7mm Remington Magnum 1 7x64 7mm Dakota 1 7x64 7x64 1 7x65 7x65 1 7x65R 7x65R 1 7x65BR 7mm Weatherby Magnum 1 7,65x17 .32ACP 4 7x66 7x66 Vom Hofe Super Express 1 7x72R 7x72R 2 7x72BR 7mm STW 1 7x75R 7x75R Vom Hofe Super Express 1 7,1x65R .280 Flanged Nitro Express 1 7,1x66 .280 Remington 1 7,2x55BR .284 Winchester Magnum 1 7,5x55 7,5x55 Swiss 1

text: 7,62x33 .30 US Carbine 2 7,62x39 7,62x39 Russian 2 7,62x47 .300 Savage 1 7,62x51 .308 Winchester(7.62Nato) 1 7,62x51 .307 Winchester 1 7,62x52R .30-30 Winchester 2 7,62x52 .30 Remington Auto 2 7,62x53R 7,62 Russian 1 7,62x57R .30-40 Krag 1 7,62x57R .30 Flanged Nitro Express 1 7,62x57R .30 Army 1 7,62x63 .30-06 Springfield 1 7,62x65 .300 Dakota 1 7,62x65BR .308 Norma Magnum 1 7,62x66BR .300 Winchester Magnum 1 7,62x68R .30 R Blaser 1 7,62x72 .300 Remington Ultra Mag 1 7,62x72BR .300 Weatherby Magnum 1 7,62x72BR .300 Holland & Holland Magnum 1 7,62x75R Holland & Holland Super 30 1 7,62x76 .300 Pegasus 1 7,65x53 7,65 Argentine 1 7,7x51R .303 Savage 2 7,7x56R .303 British 1 7,7x58 7,7mm Japanese 1 8x54 8x54 omborrad svensk mauser 1 8x56 8x56 Mannlicher-Schönauer 1 8x57J 7,92x57I Tysk mauser 1 8x57JS 7,92x57IS Tysk mauser 1 8x57JR 7,92x57IR 1 8x57JRS 7,92x57IRS 1 8x57R .360 Express 2 8x58RD 8x58RD 1867-89 Remington 1 8x58R 8x58R 2 8x60 8x60 1 8x60R 8x60R 1 8x60S 8x60S 1 8x64 8x64 1 8x64S 8x64S 1 8x65R 8x65R 1 8x65RS 8x65RS 1 8x68S 8x68S 1 8x72R 8x72R 2 8x72BR 8mm Remington Magnum 1 8x75RS 8x75RS 1 8,1x33R .32-20 Winchester 3 8,1x52 .32 Remington Auto 2 8,1x52R .32 Winchester Special 2 8,1x53 .32 Winchester Self Loading 3

text: 8,1x54R .32-40 Winchester 2 8,1x60 .318 Westley Richards 1 8,15x46R 8,15x46R 2 8,2x53R 8,2x53R 1 8,2x57 8,2x57 1 8,2x72R 8,2x72R 1 8,38x65 .330 Dakota 1 8,4x60BR .33 Belted Rimless Nitro Express 1 8,6x63 .338-06 1 8,6x64BR .338 Winchester Magnum 1 8,6x70 .338 Lapua Magnum 1 8,6x72BR .340 Weatherby Magnum 1 8,8x57R .348 Winchester 1 8,9x28 .35 Winchester Self Loading 2 8,9x35 .351 Winchester Self Loading 2 8,9x49 9mm FN Auto 2 8,9x49 .35 Remington Auto 2 8,9x55BR .350 Remington Magnum 1 8,9x61R .35 Winchester 1 8,9x70 .350 Rimless Rigby Magnum 1 9x19 9mm Parabellum 3 9x29R .38 Special 4 9x51 .356 Winchester 1 9x56 9x56 Mannlicher-Schönauser 1 9x57 9x57 1 9x57R 9x57R 1 9,1x33R .357 Magnum 2 9,1x51 .358 Winchester 1 9,1x63 .35 Wheelen 1 9,1x64BR .358 Norma Magnum 1 9,15x70R .400/.360 Nitro Express 1 9,3x53R 9,3x53R 1 9,3x57 9,3x57 1 9,3x57R 9,3x57R 2 9,3x62 9,3x62 1 9,3x64 9,3x64 1 9,3x64BR .366 IH Magnum 1 9,3x72R 9,3x72R 2 9,3x74R 9,3x74R 1 9,3x51R .375 Winchester 2 9,5x57 .375 Mannlicher-Schönauer 1 9,5x60 .376 Steyer 1 9,5x63BR .400/.375 Holland & Holland 1 9,5x64 9,5x64 1 9,5x65 .375 Dakota 1 9,5x66 .375 Super Swede 1 9,5x72BR .375 Holland & Holland Magnum 1 9,5x72BR .375 Belted Rimless Magnum Nitro Expr 1 9,5x74BR .378 Weatherby Magnum 1

text: 9,5x74R .375 Flanged Nitro Express 1 9,6x53R .38-55 Winchester 2 10,1x33R .38-40 Winchester 3 10,1x53R .40-65 Winchester 2 10,2x64R .40-70 Sharps 2 10,1x38 .401 Winchester Self Loading 2 10,1x83R .450/.400 Magnum Nitro Express 3 _" 1 10,15x61R 10,15 Jarmann 2 10,3x65R .405 Winchester 1 10,56x63 .416 Taylor 1 10,57x72 .416 Rigby 1 10,57x72 .416 Hoffman 1 10,57x72 .416 Dakota 1 10,57x72BR .416 Remington Magnum 1 10,57x74BR .416 Weatherby Magnum 1 10,75x57 10,75x57 1 10,75x65R 10,75x65R Collath 1 10,75x68 10,75 Mauser 1 10,75x73 .404 Rimless Nitro Express 1 11,2x32 .44 Remington Magnum 2 11,2x33R .44-40 Winchester 3 11,35x62R .44-90 Sharps 2 11,2x57R .444 Marlin 1 11,4x33R .45 Colt 3 11,4x35R .454 Casull 2 11,4x53R .45-70 Government 1 11,4x61R .45-90 WCF 1 11,4x70R .500/.450 No 1 Express 1 11,4x74 .450 Dakota 1 11,4x83R .450 Black Powder Express 3 _" 1 11,4x83R .450 Nitro Express 3 _" 1 11,4x89R .450 No 2 Nitro Express 3 _" 1 11,6x51BR .458 x2" 1 11,6x63 .460 Short 1 11,6x63BR .458 Winchester Magnum 1 11,6x74BR .460 Weatherby Magnum 1 11,8x83R .500/.465 Nitro Express 1 11,9x82R .470 Nitro Express 1 12,1x89R .475 No 2 Nitro Express 1 12,7x44R 12,7 Remington 2 12,7x70 .500 Jeffrey Rimless 1 12,7x72R .577/.500 Express No 2 1 12,7x76R .500 Nitro Express 3" 1 12,7x99 .50 Browning BMG 1 12,8x80 .505 Gibbs Rimless Magnum 1 14,6x76R .577 Nitro Express 3" 1 14,9x71 .585 Nyati 1 15,2x76R .600 Nitro Express 1 17,8x89R .700 Nitro Express 1

text: Elanders Gotab 40026, Stockholm 2002


fs: nfs

publisher: Naturvårdsverket

title: Föreskrifter och allmänna råd om vilthägn och inhägnader för handelsträdgårdar m.m. för att förebygga skador av hare

text: Begrepp och beteckningar som används i dessa föreskrifter har, om inte annat anges, samma betydelse som i

text: jaktlagen (1987:259)

text: och

text: jaktförordningen (1987:905)

type: stycke

type: paragraf

text: Vilthägn

type: rubrik

text: Definition

text: Med vilthägn avses i denna författning ett markområde som med hjälp av stängsel eller på annat sätt avgränsats i syfte att innestänga vilt under mer än 48 timmar. Med vilthägn avses inte anläggning för offentlig förevisning av djur.

text: Tillstånd för vilthägn

text: Efter tillstånd av länsstyrelsen får i vilthägn hållas hjortdjur som genom naturlig utbredning tillhör den svenska faunan samt vildsvin, hare, fasan, rapphöna och gräsand. Vidare får mufflonfår och korsningar mellan tam- och vildsvin hållas i vilthägn efter tillstånd av länsstyrelsen. Sådant tillstånd av länsstyrelsen gällande däggdjur får endast avse individer som fötts upp i fångenskap, hållits i fångenskap före den 1 juli 1995 eller åtkommits i enlighet med bestämmelse i

text: jaktlagen (1987:259)

text: . I länsstyrelsens tillstånd skall sådana villkor föreskrivas att kraven i

text: 11 §§

text: uppfylls. Länsstyrelsens tillstånd skall även innehålla villkor med krav på åtgärder vid vilthägnsverksamhetens upphörande (t.ex. rivning av stängsel) samt vid förändringar i förutsättningarna för tillståndet, som inte kunnat förutses vid tillståndsgivningen. Länsstyrelsens tillstånd krävs även för att hålla vilt som omhändertagits för vård och rehabilitering i fångenskap.

text: Hjortdjur som genom naturlig utbredning tillhör den svenska faunan samt vildsvin, mufflonfår och korsningar mellan tam- och vildsvin får hållas i vilthägn endast om kraven enligt 9–11 §§ är uppfyllda. För övriga arter gäller kraven i Jordbruksverkets föreskrifter (

text: SJVFS 1999:110

text: , L:80) i tillämpliga delar.

text: Rymning och utsättning från vilthägn

text: Har hägnade vilda däggdjur och korsningar mellan tam- och vildsvin rymt ur vilthägn, eller om det finns sannolika skäl att tro detta, skall händelsen snarast anmälas till länsstyrelsen.

text: Utan hinder av bestämmelsen i

text: 41 § jaktförordningen (1987:905)

text: får fasan, rapphöna och gräsand sättas ut i frihet efter jakträttshavarens medgivande. Utsättningen får dock inte ske inom områden där arten inte förekommer eller inte har förekommit i vilda stammar.

text: Vilt som omhändertagits för vård och rehabilitering får utan särskilt tillstånd sättas ut i frihet i det område där det omhändertagits. Om särskilda skäl föreligger får dock sådant vilt sättas ut på annan plats.

text: Registrering och märkning av vilt som hålls i vilthägn

text: Ett register över de vilthägn i länet där tillstånd erfordras för att hålla vilt enligt 3 §, skall upprättas av länsstyrelsen. Registret skall hållas aktuellt. Registret skall för varje vilthägn innehålla uppgift om 1. besättningsnummer, 2. hägnägarens namn, adress och telefonnummer, 3. var hägnet är beläget (fastighet och kommun), 4. hägnets areal (ha), 5. när hägnet uppfördes och när eventuella utbyggnader skett, 6. vilka viltarter som hålls i hägnet, 7. hur många djur av respektive viltart som genomsnittligt hålls i hägnet, 8. uppgift om eventuell återfångstanordning och av vilken typ den är.

text: Däggdjur, med undantag av djur som omhändertagits för vård och rehabilitering, som hålls i vilthägn och som flyttas från hägnet skall vara märkt med besättnings- och individnummer. Tilldelning av besättningsnummer sker genom länsstyrelsens försorg i samband med tillståndsgivningen. Märkningen skall vara beständig.

text: Utförande av hägn

text: Hägn avsett för hjortdjur, mufflonfår, vildsvin, korsningar mellan tamoch vildsvin eller hare skall hindra djur av dessa kategorier samt hundar att ta sig ut från eller in i hägnet. Stängsel som avgränsar vilthägn får inte sättas upp på sådant sätt att markformationer eller anordningar kan utnyttjas för in- eller uthopp över stängslet.

text: Återfångstanordning får uppföras i direkt anslutning till stängsel som avgränsar vilthägn. Återfångstanordning får endast gillras då misstanke eller vetskap om rymning från hägnet föreligger. Endast förrymda, märkta djur från eget hägn får återföras till hägnet. Har märkt djur från annans hägn infångats skall detta anmälas till länsstyrelsen. Annat fångat djur skall utan onödigt dröjsmål frisläppas. Anordningen skall därför vara konstruerad på sådant sätt att fångade djur kan sorteras. Gillrad återfångstanordning skall stå under fortlöpande tillsyn och vittjas minst tre gånger per dygn (morgon, middag och kväll).

text: Har inom vilthägn avsett för däggdjur smittsam sjukdom påvisats och har denna av länsstyrelsen bedömts farlig, skall hägnet kompletteras med strömförande tråd på både in- och utsidan av stängslet.

text: Tillstånd

text: För att kraven i 9–11 §§ skall uppfyllas bör länsstyrelsen i villkor enligt 3 § tredje stycket föreskriva i enlighet med vad som följer av allmänna råd om utförande av hägn och material. Enligt Naturvårdsverkets mening krävs inte tillstånd för tillfällig förvaring av vilt upp till 48 timmar. Sådan tillfällig förvaring kan t.ex. komma ifråga för vilt som omhändertagits för vård och rehabilitering, i väntan på kontakt med anläggning som har tillstånd för sådan vård och rehabilitering. Ansökan om tillstånd att uppföra vilthägn bör granskas enligt

text: djurskyddslagens

text: bestämmelser innan tillstånd ges.

text: Rymning ur vilthägn och inhopp till vilthägn

text: Genombrott i stängslet, exempelvis orsakat av vindfälle, bör betraktas som sådant sannolikt skäl som skall föranleda anmälan enligt 5 §. Återfångst av förrymt vilt bör ske utan onödigt dröjsmål. Länsstyrelsen bör, med utgångspunkt från smittskyddssituationen i länet, avgöra hur återfångat vilt bör hanteras efter fångst. Om hjortdjur, mufflonfår eller vildsvin, för vilka hägnet saknar tillstånd, observeras inom hägnet, bör detta anmälas till länsstyrelsen för eventuell åtgärd.

text: Registrering och märkning av vilt i vilthägn

text: Registret bör läggas upp på sådant sätt att varje hägn kan förses med ett eget nummer som föregås av länsbeteckning. Beträffande märkning av vilt som hålls i vilthägn (8 §) bör märkning av hjortdjur, mufflonfår och vildsvin ske med tatuering i det ena örat och en rund plastknapp eller motsvarande som fästs mitt i och väl synlig i det andra örat. I tatueringen respektive på knappen (handelen) bör besättnings- och individnumren vara angivna. Märkning med mikrochip under huden på det djur som skall märkas bör inte göras när det gäller vilt vars kött skall användas.

text: Övrigt

text: Vid uppförande av vilthägn bör området avdrivas innan hägnaden färdigställs. Detta för att undvika att frilevande djur innestängs. Vid jakt i vilthägn gäller jaktlagsstiftningens bestämmelser, med undantag av vad som anges i

text: 8 §

text: 12 a § andra stycket

text: samt

text: 20 § första stycket 3

text: jaktförordningen (1987:905)

text: och 18 § Naturvårdsverkets föreskrifter (

text: NFS 2002:18

text: ) om jakt och statens vilt.

text: Utförande av hägn och material

text: Stängsel som avgränsar vilthägn avsett för hjortdjur, mufflonfår, vildsvin eller korsningar mellan tam- och vildsvin bör vara utfört enligt följande material- och konstruktionsråd.

text: Nät och tråd

text: Den tekniska utformningen av nätet bör vara sådan, att belastning genom tyngden av snö och is inte minskar den effektiva höjden mellan stolparna. Vidare bör nätet vara sammanknutet på sådant sätt att förändring av nätrutornas storlek hindras. Nätet bör också vara konstruerat för att kunna ta upp variationer i spänningar som kan uppstå genom stängseldragning i kuperad terräng eller genom temperaturvariationer. Nätet bör vara rostskyddsbehandlat metalltrådsnät av rutnätstyp. Trådarna bör ha erforderlig draghållfasthet och styvhet för att förhindra genombrott förorsakat av djur. Lägsta effektiva höjd bör vara minst 2 000 mm. Hägn för älg bör dock ha en lägsta effektiv höjd av 2 500 mm. Avståndet mellan trådarna bör högst vara följande.

text: Höjd från stängslets Största avstånd i mm mellan nedersta tråd i mm horisontella trådar vertikala trådar

text: Nedre del 0–750 160 150 (300) Mellandel 750–1 500 210 150 (300) Övre del > 1 500 300 150 (300)

text: Mått satta inom parentes anger största avstånd mellan vertikala trådar för nät i vilthägn inom områden där ingen eller ringa snö förekommer. Återfångstanordning får vara uppförd av nät av flätverkstyp med en maskstorlek som inte överstiger 70 mm. Brotthållfastheten för kanttråd bör inte understiga 6 kN/mm och för innertråd bör den inte understiga 3 kN/mm . Trådtjockleken bör inte understiga 3,5 mm för kanttråd och 2,5 mm för innertråd. För tråd i flätverksnät bör samma krav gälla som för innertråden. Stängsel som avgränsar hägn med vildsvin eller korsningar mellan tamoch vildsvin bör invändigt vara kompletterat med två stycken strömförande trådar, 300 respektive 600 mm ovan mark. Är vilthägn uppfört i område där vilt av samma art som hålls innestängt förekommer frilevande och det finns risk för genombrott i stängslet, exempelvis vid brunst, bör stängsel utvändigt kompletteras med strömförande tråd. Höjd över mark på tråden anpassas till den art som avses hållas utestängd. Strömförande tråd bör vara av dimension och kvalitet enligt tillverkares rekommendationer. För uppsättning av strömförande tråd och stängseldragning nära eller under högspänningsledning gäller bestämmelser som utfärdats av SEMCO.

text: Stolpar

text: Dessa bör vara tillverkade av beständigt material, exempelvis tryckimpregnerat rundvirke med impregneringsklass NTR/A eller annat material med lägst motsvarande egenskaper. Stolpe bör vara utformad och monterad så att den tål en horisontell belastning av 200 N 2 meter över markytan utan att skadas eller att bestående deformation uppstår. Stolpen bör vara beständig så att den tål denna belastning även 20 år efter montering. Förmågan att tåla

text: belastning bör vara den samma efter det att nätet monterats och eventuell stagning utförts samt under den tid vilt hålls i inhägnaden. Om stolpe görs av rundvirke bör stolpens längd vara minst 3 000 mm. Mellanstolpes diameter bör vara minst 80 mm och hörnstolpe minst 140 mm.

text: Grindar

text: Grindar bör vara tillverkade av samma eller annat material med motsvarande egenskaper vad avser hållfasthet, storlek och utförande som anges för nät och stolpar. Grind som inte är avsedd som genomgång för allmänheten bör vara försedd med lås och hållas låst, då den inte används.

text: Uppsättning m.m.

text: På plan mark bör stolpar vara uppsatta lodrätt. Stängsel bör vara uppsatt i huvudsak utefter en rät linje. Avvikelse från linjen bör utformas som vinklar (hörn). Invändiga hörn bör vid stängseldragning inte utformas med en vinkel som underskrider 90°. Sett från utsidan bör vinkeln inte underskrida 140 °. Stagning bör utföras på utsidan av inhägnaden och vara väl synlig. Sker stagning av hörnstolpe med hjälp av vajer eller homogen metalltråd bör denna förses med skydd av trä eller plast.

text: Stängseluppsättning bör inte ske

text: 1. närmare än 5 meter från klipphyllor, stenrösen, jordhögar eller motsvarande tillverkade anordningar, 2. i marklutningar, om marken inom ett avstånd av 5 meter från stängslets in- och utsida lutar mer än 25 % mot detta, 3. i vatten, där isen vid islossning kan förorsaka genombrott i stängslet. Stängslets placering bör anpassas till terrängen så att stängslets effektiva höjd inte minskas. En hinderfri yta med en bredd av minst 1 meter bör finnas längs stängslets båda sidor för att öka djurens uppmärksamhet på hindret. Rådet om stängslets effektiva höjd kan medföra att högre nät erfordras i snörika områden. Uppsättning av avgränsande stängsel i vatten bör ske till minst två decimeters djup under lägsta vattennivån. Stängsel i strömmande vatten bör vara utformat som ett rensningsgaller (inte nät) och så konstruerat att det når från botten till högsta vattennivå för att hindra vilt att passera. Mellanstolparnas inbördes avstånd bör inte annat än undantagsvis överstiga 5 meter. Nät bör vara fäst utvändigt på hörnstolpar. Avståndet mellan nätets nedre del och fast mark bör inte överstiga 50 mm. I lös mark, kärrmark eller motsvarande, bör nätet eller annan anordning försänkas i marken minst 150 mm. Stängselgenomgångar för allmänhetens tillträde bör utföras som stättor, självstängande grindar eller vinkelgenomgång. De två sistnämnda i kombination med färist eller annan motsvarande anordning, så att vilt förhindras att komma ut eller in.

text: Nedanstående skisser förtydligar vad som avses med invändiga och utvändiga hörn samt rensningsgaller.

text: Nedanstående skiss förtydligar hur genomgångar för allmänheten bör utföras.

text: Skyddsåtgärder för att förebygga skador av hare

text: För att jakt efter hare inom handelsträdgård, anläggning för yrkesmässig fruktodling eller plantskola skall vara tillåten under hela jaktåret skall anläggningen vara inhägnad med stängsel och grindar på sådant sätt att hare hindras att komma in eller ut.

text: Allmänna råd

text: Skyddsåtgärder mot hare

text: Nät

text: Nät bör vara tillverkat av rostskyddsbehandlad metalltråd av kvalitet SS

text: 1311 (SS = Svensk Standard)

text: Maskstorleken bör vara 70 x 70 mm eller mindre. Tråddiametern bör vara minst 2,5 mm. Brotthållfasthet för trådarna bör vara minst 550 N/mm (N = Newton). Höjden bör vara minst 1 500 mm ovan mark. Metalltrådsnät får ersättas av nät tillverkat av annat material med motsvarande egenskaper.

text: Stolpar

text: Dessa bör vara tillverkade av beständigt material, exempelvis tryckimpregnerat rundvirke eller annat material med lägst motsvarande egenskaper. Stolparnas längd bör vara minst 2 000 mm, toppdiametern minst 38 mm och impregneringsklassen NTR/A.

text: Grindar

text: Dessa bör vara tillverkade av samma eller annat material med lägst motsvarande egenskaper som ovan anges för nät och stolpar.

text: Uppsättning m.m.

text: Uppsättning av nät och stolpar bör ske enligt respektive tillverkares rekommendationer. Nät och grindar bör sluta tätt mot marken. Stolparnas inbördes avstånd bör inte överstiga 5 meter.

text: Undantag från föreskrifterna

text: Övergångsbestämmelser

text: 1. Dessa föreskrifter träder i kraft den 29 juli 2002, varvid Statens naturvårdsverks kungörelse (

text: SNFS 1994:3

text: ) med föreskrifter om jakt upphör att gälla. 2. Även fortsättningsvis skall den gamla jaktkungörelsens regler (

text: SNFS 1987:4

text: ) om nätets kvalitet, typ, maskstorlek och tråddiameter gälla för äldre hägn. Äldre hägn definieras som hägn uppförda före den 1 augusti 1994. I fråga om äldre hägn där vildsvin hålls som enda art skall dessutom nätets lägsta effektiva höjd regleras av den gamla jaktkungörelsen (

text: SNFS 1987:4

text: NATURVÅRDSVERKET

text: LARS-ERIK LILJELUND

text: Anders Wetterin

text: (Viltförvaltningsenheten)

text: Elanders Gotab 40028, Stockholm 2002

type: foreskrift


title: Föreskrifter för Fulufjällets nationalpark

text: A) Inskränkningar i rätten att använda mark och vatten inom nationalparken

text: Indelningen i zoner anges i bilaga 1 till föreskrifterna.

text: Inom nationalparken är det förbjudet att

text: 1. uppföra ny byggnad, mast, bro eller annan anläggning 2. anlägga ny väg eller stig 3. dra fram ny mark- eller luftledning 4. anordna upplag annat än tillfälligt för nationalparkens förvaltning 5. gräva, spränga, schakta, dika eller dämma 6. använda växtnäringsämnen eller kemiska bekämpningsmedel 7. sprida kalk; det är dock tillåtet för Länsstyrelsen att sprida kalk i vatten inom Fulubågans och Stora Njupåns avrinningsområden inom zon III samt att kalka Nedre Särnmansjön inom zon I 8. plantera in för området främmande växt- eller djurarter 9. avverka träd och buskar; det är dock tillåtet att – förvaltare, arrendator, hyresgäst eller annan nyttjanderättsinnehavare sköter mark och vegetation inom detaljplanelagt område och vid byggnader – förvaltaren röjer längs stigar och vid kulturminnen, utsikts- och informationsplatser 10. sätta ut fisk i sjöar och vattendrag 11. jaga; det är dock tillåtet att – jaga älg i zon II och delar av zon III och IV enligt bilaga 2 – jaga hare, tjäder, orre eller ripa inom område med tillåten älgjakt enligt bilaga 2 under en övergångsperiod av tio år efter det att dessa föreskrifter trätt i kraft 12. bedriva militär och polisiär övningsverksamhet; det är dock tillåtet att efter tillstånd av länsstyrelsen genomföra – samordnad gränsbevakningsövning mot riksgränsen av tjänstemän inom militär- polis-, eller tullväsende – övningar i fjällräddningssyfte

text: 13. utan anmälan till länsstyrelsen rekognoscera i fjällräddningssyfte för fjällräddare med följeslagare som är rekryt eller annan fjällräddare; dessutom ska färden vara beordrad av närmaste gruppchef inom fjällräddningen samt vara anmäld till polismyndigheten 14. utan länsstyrelsens tillstånd utföra ombyggnad, tillbyggnad eller rivning av byggnader 15. bedriva renbete 16. utan länsstyrelsens tillstånd använda motordrivet fordon, helikopter eller lös hund i samband med drivning av strörenar.

text: B) Om rätten att färdas och vistas och om ordningen i övrigt inom nationalparken

text: 1. fiska; det är dock tillåtet att fiska med handredskap i de vatten inom zon III som upplåts genom försäljning av fiskekort 2. framföra snöskoter; det är dock tillåtet att framföra snöskoter i högst 30 kilometer i timmen – på snötäckt mark på markerade leder enligt bilaga 2 – på Stora Rörsjöns is närmaste väg från skoterled till fiskeplatser 3. landa med luftfarkost; det är dock tillåtet att – efter anmälan till länsstyrelsen landa med helikopter för uttransport av fälld älg inom område upplåtet för älgjakt enligt bifogad karta (bilaga 2) – med länsstyrelsens tillstånd landa med helikopter på särskilt anvisade platser i zon III 4. flyga över nationalparken på lägre höjd än 2 000 fot (610 meter) över marken, utom i samband med start eller landning 5. klättra i berg; det är dock tillåtet att klättra på is under tiden den 1 december–den 31 mars 6. tälta inom zon IV; det är dock tillåtet att tälta inom zon IV under tiden den 1 december – den 31 mars på av länsstyrelsen anvisade platser 7. göra upp öppen eld inom zon IV; det är dock tillåtet att göra upp öppen eld inom zon IV inom särskilt anordnade eldplatser 8. medföra hund som inte är kopplad; jakträttsinnehavare får dock medföra lös hund i samband med jakt eller vid jaktträning under jakttiden 9. rida eller cykla utanför befintliga vägar 10. sätta upp tavlor, skyltar eller andra markeringar i naturen. 11. bryta kvistar, fälla eller på annat sätt skada levande eller döda träd och buskar 12. gräva upp växter samt plocka mossor, lavar och vedlevande svampar 13. uppehålla sig i boträd eller i branter med häckande rovfåglar, samla insekter eller på annat sätt störa eller skada djurlivet 14. använda förbränningsmotordriven isborr 15. utan länsstyrelsens tillstånd inom zonerna I och II genomföra tävlingar, lägerverksamhet och andra större eller återkommande organiserade arrangemang.

text: Utan hinder av ovanstående inskränkningar enligt A) och B) är det tillåtet att

text: 1. använda motordrivna fordon, häst, båt och luftfarkost och utföra åtgärder enligt fastställd skötselplan för personal inom nationalparksförvaltningen 2. använda erforderliga motorfordon, luftfarkoster eller lösa hundar för tjänsteman i sjukvårds-, polis-, tull- eller räddningsärende; sådan insats skall anmälas till länsstyrelsen om möjligt före genomförandet, i annat fall snarast efter utfört uppdrag 3. efter tillstånd av länsstyrelsen underhålla för motorfordon tillåtna vägar, parkeringsplatser och vägkanter samt underhålla befintliga ledningsgator.

text: Dessa föreskrifter träder i kraft den 1 augusti 2002.

text: NATURVÅRDSVERKET

text: LARS-ERIK LILJELUND

text: Per Wallsten

text: (Förvaltningsenheten)

text: Elanders Gotab 40013, Stockholm 2002


title: Naturvårdsverkets föreskrifter om ändring i föreskrifterna (NFS 2002:18) om jakt och statens vilt

text: Utan hinder av vad som föreskrivs i

text: 12 a § första stycket jaktförordningen (1987:905)

text: får 1. fasan, rapphöna, gräsand, kråka, kaja, skata och tamduva (stadsduva) som fångats i enlighet med bestämmelserna i

text: jaktförordningen

text: , tillfälligt kvarhållas och förvaras i fångstredskap i syfte att locka och fånga frilevande fåglar av samma art, 2. fasaner, rapphöns och gräsänder som fångats i enlighet med bestämmelserna i

text: jaktförordningen

text: transporteras till, och hållas i, vilthägn eller liknande anläggning under hela året för att användas i avelssyfte, 3. vilt som fångats i fångstredskap tillfälligt förvaras i samband med transport för att avlivas på annan plats; duvhök som fångats med stöd av tillstånd från länsstyrelsen får även tillfälligt förvaras i samband med transport för att frisläppas på annan plats,

text: Anmälan har gjorts enligt

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998

text: om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (EGT L 204, 21.7.1998, s. 37, Celex 398L0034), ändrat genom

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 98/48/EG av den 20 juli 1998

text: om ändring av direktiv

text: om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (EGT L 217, 5.8.1998, s. 18, Celex 398L0048). Jfr

text: rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992

text: om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206, 22.7.1992, s. 7, Celex 31992L0043), senast ändrat genom direktiv

text: (EGT L 305, 8.11.1997, s. 42, Celex 31997L0062), och

text: rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979

text: om bevarande av vilda fåglar (EGT L 103, 25.4.1979, s. 1, Celex 31979L0409), senast ändrat genom direktiv

text: (EGT L 223, 13.8.1997, s. 9, Celex 31997L0049). 1

text: 4. vilt som fångats för vetenskapligt ändamål tillfälligt transporteras och förvaras i samband med fångsten.

text: Användning av hund för att valla tamdjur

text: Utan hinder av det som föreskrivs i

text: 6 § första stycket jaktlagen (1987:259)

text: får hund som är lämpad för ändamålet användas lös för att valla tamdjur.

text: Övergångsbestämmelser

text: 1. Dessa föreskrifter träder i kraft i fråga om 3, 4, 9 och 11 §§, 26 § första stycket punkt 2 samt 29 och 32 §§ den 28 oktober 2002 och i övrigt den 29 juli 2002. Statens naturvårdsverks kungörelse (

text: SNFS 1994:3

text: ) med föreskrifter om jakt upphör att gälla den 29 juli 2002. 2. Hagelgevär med pipa som är kortare än 48 cm och kulgevär med pipa som är kortare än 45 cm, för vilka tillstånd att inneha vapnen för jaktändamål har meddelats innan dessa föreskrifter trätt i kraft, får – utan hinder av bestämmelserna i 4 § respektive 9 § – användas vid jakt, om vapnen uppfyller de krav som gällde när tillståndet meddelades. 3. Kulgevär av halvautomatisk typ, som kan laddas med högst två patroner, för vilket tillstånd att inneha vapnet för jaktändamål har meddelats innan dessa föreskrifter trätt i kraft, får – utan hinder av bestämmelserna i 11 § – användas vid jakt, om vapnet uppfyller de krav som gällde när tillståndet meddelades. 4. Hagelgevär av halvautomatisk typ eller pumprepeterande typ, för vilket tillstånd att inneha vapnet för jaktändamål har meddelats innan dessa föreskrifter trätt i kraft, får – med stöd av bestämmelserna i 5 § – användas vid jakt, om vapnet kan laddas med högst tre patroner. Om innehavstillstånd för hagelgevär enligt 4. första stycket avser vapen som inte får laddas med mer än två patroner, får vapnet ändras så att det kan laddas med tre patroner först efter polismyndighetens ändring av tillståndsbeviset. Sådana hagelgevär får därefter användas vid jakt enligt 5 §.

text: Dessa föreskrifter träder i kraft den 28 oktober 2002.

text: Naturvårdsverket

text: LARS-ERIK LILJELUND

text: Anders Wetterin

text: (Viltförvaltningsenheten)

text: Elanders Gotab 40587, Stockholm 2002


title: Föreskrifter om upphävande av föreskrifter om avsteg från 2 § förordningen (1995:636) om ämnen som bryter ned ozonskiktet

text: Agneta Ödegaard Herlin


title: Förteckning över fiskvatten som ska skyddas enligt förordningen (2001:554) om miljökvalitetsnormer för fisk- och musselvatten

text: Denna författning träder i kraft den 25 april 2002.

text: NATURVÅRDSVERKET

text: LARS–ERIK LILJELUND

text: Anna Helena Lindahl

text: (Vattenmiljöenheten)

text: Jfr

text: rådets direktiv 78/659/EEG av den 18 juli 1978

text: om kvaliteten på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden (EGT L 222, 14.8.1978, s. 1, Celex 31978L0659), ändrat genom

text: rådets direktiv 91/692/EEG

text: (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48, Celex 31991L0692). 1

text: Vattendrag och sjöar som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla livskraftiga fiskbestånd i enlighet med fiskvattendirektivet (

text: Nr Län ARO Vattenområde Xkoord Ykoord Typ

text: 1 BD 4 Kalixälven, 732207 183771 L Vattendrag mynning – Kaitumälven, 300 km biflödet Kaitumälven, 749870 172464 mynning – Killingelinkka, 40 km biflödet Ängesån, 737686 181410 mynning – t.o.m. Hartijärvi, 200 km 2 AC/ 17 Åbyälven, 722448 176262 L Vattendrag BD mynning – t.o.m. Auktsjauresjön, 160 km 3 AC/ 18 Byskeälven, 721543 175634 L Vattendrag BD mynning – t.o.m. Arvidsjauresjön, 130 km 4 AC/ 28 Umeälven, 707904 172286 L Vattendrag BD mynning – Vännäs, 30 km och Vindelälven, 709644 169875 L Vattendrag mynning – t.o.m. Storvindeln, 300 km biflödet Laisälven, 728145 157679 mynning – t.o.m. Iraftsjön, (Adolfström), 120 km 5 AC 32 Lögdeälven, 705443 168088 L Vattendrag mynning – t.o.m. Storlögdasjön, 100 km 6 Z 40 Storsjön 702172 143255 L Sjö/ Vattendrag och Indalsälven 701908 140531 mellan Storsjön och Dammån, 10 km biflödet Dammån, 701914 140092 mynning – t.o.m. Hosjön, 40 km 7 Y 42 Ljungan, 691085 158191 L Vattendrag mynning – Viforsen, 20 km 8 AB/D 61 Mälaren 658080 162871 A Sjö /U/C 9 D/T 61 Hjälmaren 657240 152792 A Sjö /U 10 E 67 Roxen 648779 150974 A Sjö 11 E 67 Glan 649686 151617 A Sjö

text: 12 E/F 67 Sommen, 644727 145497 L Sjö med Svartån ned till Boxholm 13 E/F/ 67 Vättern, 649029 145550 L Sjö O/T med Bottensjön (649169– 142433) men ej delar norr om Hammarsundet 14 H 74 Emån, 633396 154229 L Vattendrag mynning – Högsby, 40 km 15 K/G 86 Mörrumsån, 622563 143423 L Vattendrag mynning – Åsnen, 40 km 16 G 86 Åsnen 626889 143552 A Sjö 17 M 87 Ivösjön 621669 141629 A Sjö 18 M 92 Vombsjön 617666 135851 A Sjö 19 M 96 Rönneå, 624214 131619 L Vattendrag mynning – Herrevads kloster, 40 km biflödet Rössjöholmsån, 624140 131680 mynning – t.o.m. Västersjön, 30 km biflödet Bäljaneå, 622671 133064 mynning – Hyltstoftadammen, 15 km 20 M 96 Ringsjön 620062 135224 A Sjö (både västra och östra delen) 21 N/M 97 Stensån, 626037 131941 L Vattendrag mynning – t.o.m. Sjöaltesjön, 25 km 22 G/F/N 98 Bolmen 629511 136866 A Sjö 23 N 100 Fylleån, 628076 132210 L Vattendrag mynning – t.o.m. Simlångssjöarna, 25 km 24 N/O 103 Ätran, 631200 129763 L Vattendrag mynning – Ätraforsdammen, 26 km biflödet Högvadsån, 632725 130879 mynning – Älvsered, 35 km 25 N/O 105 Viskan, 635006 128294 L Vattendrag mynning – Kungsfors (Kinna), 50 km biflödet Surtan, 638938 130683 mynning – Rya, 30 km 26 O 108 Göta älv, 640285 126702 L Vattendrag mynning – slussarna i Trollhättan, 90 km biflödet Säveån, 640603 127271 mynning – Hedefors (Lerum), 24 km

text: biflödet Lärjeån, 641061 127373 mynning – Stannum, 14 km biflödet Grönån, 643255 128219 mynning – Hålanda, 14 km, inkl. Sörån, 6 km 27 O/S 108 Vänern 647666 129906 L Sjö/ Vattendrag med Klarälven, 658444 137212 mynning – Höljesdammen, 170 km biflödet Höljan, 676016 132301 mynning –gränsen mot Norge, 20 km biflödet Femtan, 671427 135316 mynning – Tällåstupet, 4 km med Gullspångsälven, 654513 140127 mynning – Gullspång, 4 km 28 O 110 Örekilsälven, 648677 140092 L Vattendrag mynning – Lilla Röd, 50 km biflödet Munkedalsälven, 649072 125940 mynning – Munkedals bruk, 2 km

text: L = Laxfiskvatten, A = Annat fiskvatten

text: Elanders Gotab 39273, Stockholm 2002


title: Naturvårdsverkets föreskrifter och Allmänna råd om statliga bidrag till klimatinvesteringsprogram

text: Dessa föreskrifter kompletterar förordningen (

text: ) om statliga bidrag till klimatinvesteringsprogram.

text: Definitioner

text: Med programägaren avses i dessa föreskrifter den som ansvarar för ett program. Med ett klimatinvesteringsprogram avses i dessa föreskrifter ett program med ett sådant innehåll som anges i

text: 11 § förordningen (2003:262)

text: Förutsättningar för bidrag

text: För att ansökan om bidrag enligt förordningen (

text: ) om statliga bidrag till klimatinvesteringsprogram skall kunna bifallas måste den uppfylla förordningens och föreskrifternas krav.

text: Vilka kan få bidrag

text: Bidrag ges till programägare enligt definitionen i 2 §. Kommuner, kommunalförbund och landsting kan vara programägare. Då ansökan avser åtgärder inom flera kommuner kan även andra former av kommunala samarbetsorgan vara programägare. Vinstdrivande verksamhet kan endast vara programägare om åtgärder inom mer än ett län avses genomföras eller om det finns särskilda skäl till att det inte är lämpligt att verksamheten söker bidrag via en kommun, ett kommunalförbund eller ett landsting. Bidrag kan enligt 2 § förordningen ges till enstaka åtgärder eller paket av åtgärder även om sökandens klimatinvesteringsprogram inte utgör ett program i förordningens mening.

text: Bidrag till annan huvudman än programägaren

text: I de fall programägaren är en kommun, ett kommunalförbund, annat kommunalt samarbetsorgan eller ett landsting får ett program innehålla åtgärder som skall genomföras av annan huvudman.

text: Åtgärdernas anknytning till sökanden

text: Landsting och kommunalförbund får endast söka bidrag för åtgärder med anknytning till det egna verksamhetsområdet.

text: Investeringsprogrammet och dess längd

text: Ansökan skall alltid innehålla ett klimatinvesteringsprogram. Programmet skall som längst avse en fyraårsperiod.

text: Karaktären på åtgärderna

text: Bidrag skall i huvudsak ges till fysiska investeringar. Bidrag kan även ges till andra typer av åtgärder som kan förstärka programmets effekter. Av

text: 3 § förordningen (2003:262)

text: om statliga bidrag till klimatinvesteringsprogram följer att bidrag kan ges till folkbildnings- och informationsinsatser om programmets åtgärder. I de fall programägaren är en vinstdrivande verksamhet ges dock inte bidrag till sådana insatser.

text: Mervärdesskatt

text: Mervärdesskatt är bidragsgrundande endast om den sökande inte är momsregistrerad.

text: Bidrag till administration av programmet

text: I de fall programägaren är en vinstdrivande verksamhet utgår inte bidrag till administration av programmet.

text: Redovisning av klimatinvesteringsprogrammet och åtgärder i anslutning till detta

text: Ansökan skall innehålla en redovisning av programmet och åtgärder i anslutning till detta och skall göras i den form som Naturvårdsverket anvisar. Den skall ges in till Naturvårdsverket i tre exemplar samt i elektronisk form. Kopia av ansökan skall ges in till länsstyrelsen i det eller de län där åtgärderna skall genomföras och till Statens institut för ekologisk hållbarhet.

text: Komplettering av ansökan

text: Sökande skall förse sektorsmyndigheterna med de kompletterande uppgifter som sektorsmyndigheterna eller Naturvårdsverket kan komma att begära in.

text: Ansökan om bidrag skall ha kommit in till Naturvårdsverket senast den 1 maj respektive år. Första ansökningstillfälle är den 1 maj 2003. Det skall framgå av ansökan vilket ansökningstillfälle som den avser. En ansökan som kommer in efter den i första stycket angivna tiden kommer inte att prövas.

text: Ändringar i programmet eller av en åtgärd

text: Programägaren får efter beslut om bidrag ändra i programmet eller i en enskild åtgärd om Naturvårdsverket godkänner det. Begäran om ändring skall göras i den form som Naturvårdsverket anvisar och ges in till Naturvårdsverket med kopia till länsstyrelsen i det eller de län där åtgärden skall genomföras samt till Statens institut för ekologisk hållbarhet.

text: Särskilda krav vid utbetalning av bidrag till annan

text: Programägaren ansvarar för att de åtgärder som ingår i klimatinvesteringsprogrammet uppfyller de krav som ställs enligt gällande författningar och enligt Naturvårdsverkets beslut om bidrag, innan programägaren betalar ut bidrag till annan.

text: Verksamhetsrapporter

text: En sådan verksamhetsrapport som avses i

text: 15 § förordningen (2003:262)

text: om statliga bidrag till klimatinvesteringsprogram skall årligen lämnas in av programägaren till länsstyrelsen i det eller de län där åtgärder genomförts. Verksamhetsrapporten skall redovisa 1. hur tidsplanen följs för respektive åtgärd som ingår i klimatinvesteringsprogrammet, 2. hur mycket bidrag programägaren har betalat ut för var och en av åtgärderna samt hur stort bidragsbelopp som reserverats till senare utbetalning för respektive åtgärd, 3. till vem och för vilka åtgärder som programägaren har betalat ut bidrag, 4. hur genomförandet för var och en av åtgärderna uppfyller de villkor som angetts i Naturvårdsverkets beslut om bidrag och eventuella beslut om förändring i programmet, och 5. hur programmet skall följas upp i fortsättningen. Redovisningen skall i övrigt göras enligt länsstyrelsens anvisningar.

text: Slutrapporten

text: Senast tre månader efter det att samtliga åtgärder i programmet har slutförts, skall den som beviljats bidrag av Naturvårdsverket för ett program eller en enstaka åtgärd till Naturvårdsverket lämna en sådan slutrapport som avses i

text: 17 § förordningen (2003:262)

text: om statliga bidrag till klimatinvesteringsprogram. Slutrapporten skall omfatta alla åtgärder som beviljats bidrag. Slutrapporten skall lämnas i den form som Naturvårdsverket anvisar.

text: Kopia på slutrapporten skall ges in till länsstyrelsen i det eller de län där åtgärder genomförts och till Statens institut för ekologisk hållbarhet.

text: Slutrapporten skall innehålla en redovisning av 1. hur information och kunskap om programmet har spridits, 2. vilka mätbara miljöeffekter som uppkommit under programperioden till följd av var och en av åtgärderna, respektive långsiktigt beräknas uppstå, 3. vilka eventuella övriga resultat och effekter som uppnåtts under programperioden för var och en av åtgärderna respektive långsiktigt beräknas uppstå, 4. till vem och för vilka åtgärder som programägaren har betalat ut bidrag, 5. hur mycket bidrag programägaren har rekvirerat, 6. hur bidraget för var och en av åtgärderna uppfyller de villkor som angetts i Naturvårdsverkets beslut om bidrag och om eventuella ändringar av åtgärderna i programmet, 7. specificerade kostnader och delkostnader för varje åtgärd, 8. vilken samverkan som ägt rum med näringsliv, organisationer, universitet, högskolor och andra aktörer när det gäller att genomföra programmet, 9. hur allmänheten engagerats och i vilken utsträckning både män och kvinnor varit delaktiga i genomförandet av programmet, 10.på vilket sätt den fortsatta uppföljningen och utvärderingen av åtgärderna skall genomföras, 11.vilka eventuella följdåtgärder som blivit möjliga genom programmets investeringar, samt 12.andra förhållanden av betydelse, enligt Naturvårdsverkets anvisningar. För demonstrationsprojekt, eller i de fall ny teknik eller nya metoder förekommit i en åtgärd, skall rapporten dessutom redovisa a. en utvärdering av resultatet av den nya tekniken eller den nya metoden, b. på vilket sätt programägaren eller annan aktör bidragit till spridning av resultaten i en sådan åtgärd, samt c. hur det fortsatta arbetet avses bedrivas.

text: Till slutrapporten skall bifogas intyg från en auktoriserad revisor som godkänt den ekonomiska redovisningen. Underlaget för slutrapportens redovisning av ekonomi och miljöeffekter skall vara tillgängligt för Naturvårdsverkets kontroll.

text: Slutreglering av bidraget

text: Det slutliga bidraget fastställs av Naturvårdsverket med utgångspunkt i uppgifterna i slutrapporten, enligt

text: och

text: 19 §§

text: förordningen (

text: Dessa föreskrifter träder i kraft den 1 juli 2003. NATURVÅRDSVERKET LARS-ERIK LILJELUND

text: Gunnel Horm

text: (Enheten för investeringsprogram)

text: beslutade den 22 januari 2003.

text: Till

text: 1 § förordningen (2003:262)

text: Vilka växthusgaser som avses

text: Växthusgaserna för vilka bidrag till utsläppsminskning bör ges finns upptagna i bilaga A till Kyotoprotokollet. Dessa är koldioxid (CO2), metan (CH4), dikväveoxid (N2O), ofullständigt fluorerade kolväten (HFC), fluorkarboner (FC) och svavelhexafluorid (SF6).

text: Bidrag till åtgärder inom energiområdet

text: Bidrag kan ges till energiomställning och besparing av energi, för åtgärder som minskar utsläppen av växthusgaser, minskar elanvändningen eller annan energianvändning eller främjar övergång till förnybar energi. Bidrag ges inte till åtgärder eller delar av åtgärder som omfattas av systemet för handel med elcertifikat.

text: Bidrag till åtgärder inriktade mot andra miljömål än målet ”minskad klimatpåverkan”

text: Enligt förordningen får ett klimatinvesteringsprogram också i begränsad omfattning innehålla åtgärder av särskild regional eller lokal vikt som bidrar till att uppnå andra av riksdagen beslutade miljökvalitetsmål. Sökanden bör motivera varför åtgärden är angelägen.

text: Bidrag till administration

text: Bidrag till programägarens kostnad för administration av programmet ges med en summa motsvarande dels högst 100 000 kronor för varje programägare, dels högst två procent av den miljörelaterade investeringskostnaden för varje beviljad åtgärd. Som administrationskostnader räknas kostnader för programägarens uppföljning av program och åtgärder samt sammanställning av verksamhetsrapporter och slutrapport. Bidrag till administrationskostnader kan därutöver sökas för utvärdering av klimatinvesteringsprogrammet på en övergripande nivå. Det kan till exempel gälla vetenskapliga utvärderingar som genomförs i samarbete med ett universitet eller en högskola.

text: Till

text: 2 § förordningen (2003:262)

text: Det bör utvecklas metoder som är mer kostnadseffektiva än dagens metoder för att konvertera hus som är uppvärmda med direktel till fjärrvärme. Energimyndigheten kommer att genomföra teknikupphandlingar för att stödja en sådan utveckling. När teknikupphandlingarna har genomförts bör bidrag i första hand ges till konverteringsteknik som kommit fram i dessa sammanhang.

text: Klimatinvesteringsprogrammen bör långsiktigt resultera i så stora positiva effekter som möjligt, i förhållande till bidragets storlek. Detta gäller för utsläpp av växthusgaser, energiomställning och besparing av energi, eller de andra miljöeffekter som åtgärden syftar till. Det är också viktigt, ur ett samhällsekonomiskt perspektiv, att åtgärderna är kostnadseffektiva med utgångspunkt från hela investeringskostnaden. Förutom de miljöeffekter som åtgärden i första hand syftar till kommer vid bedömningen andra faktorer att kunna räknas in, till exempel • positiva eller negativa effekter på andra nationella eller regionala miljökvalitetsmål, • effekter på utsläppen av växthusgaser utöver åtgärdens huvudsyfte, t.ex. som en följd av minskade transporter eller ändrad konsumtion, • om åtgärden innebär att ny teknik, nya arbetsmetoder och/eller innovativa lösningar tillämpas eller att åtgärden är ett demonstrationsprojekt, • sannolikheten för att spridningseffekter uppstår, • om det finns potential att utöka åtgärdens positiva miljöeffekter på sikt, • om bidraget är en förutsättning för att investeringen skall kunna genomföras eller om bidraget innebär att åtgärden tidigareläggs.

text: Ny teknik eller nya arbetsmetoder

text: Med ny teknik/nya metoder avses sådant som inte finns på marknaden men som bedöms vara potentiellt intressant. Den valda tekniken/metoden bör avvika väsentligt från sedvanlig teknik/metoder. Vidare bör den ha sådan relevans att den är intressant utanför kretsen av bidragsmottagare och därmed ha en spridningspotential till andra aktörer. Till ny teknik/nya metoder räknas också sådana åtgärder som lämnat utvecklingsstadiet och har dokumenterade egenskaper, men som inte är allmänt kända och spridda eller som skall tillämpas inom ett nytt användningsområde.

text: Demonstrationsprojekt

text: Med demonstrationsprojekt avses sådana projekt som i drift visar innovativa tekniska lösningar eller arbetsmetoder som inte tillämpas kommersiellt på marknaden och därmed innebär en kommersiell eller teknisk risk. De bör på längre sikt vara miljömässigt samt ekonomiskt mer fördelaktiga än gängse lösningar och därmed kunna driva på utvecklingen. Vidare bör de ha sådan relevans att de är intressanta utanför kretsen av bidragsmottagare och därmed ha en spridningspotential till andra aktörer. Resultatspridning med syfte att göra resultaten allmänt kända bör ingå som en särskild aktivitet i projektet eller i form av en särskild informationsåtgärd. Demonstrationsprojekt bör genomföras i tillräckligt stor skala för att säkerställa att projektet kan förväntas ge en realistisk bild av en tillämpning av lösningen eller av metoden i full skala.

text: Kriterier för prioritering av klimatinvesteringsprogram

text: För att ges prioritet bör ett klimatinvesteringsprogram också innehålla särskilda kvaliteter. Dessa kan t.ex. vara • helhetssyn och långsiktiga strategier (långsiktigheten bör avse ett tidsperspektiv till år 2050), • forskningsanknytning, • god samverkan mellan flera aktörer, • nytänkande, • åtgärder som medför strukturförändringar som minskar utsläppen av växthusgaser, • åtgärder med hävstångs- eller katalysatoreffekt för hållbar utveckling, • åtgärder inom flera av de sektorer som bidrar till utsläppen av växthusgaser, • åtgärder som syftar till att minska utsläppen av andra växthusgaser än enbart koldioxid.

text: Till

text: 5 § förordningen (2003:262)

text: Vid bedömningen av lönsamhet bör man utgå från de priser och styrmedel som föreligger vid ansökningstillfället och de lönsamhetskrav som verksamhetsutövaren normalt tillämpar.

text: Till

text: 6 § förordningen (2003:262)

text: Bidrag bör inte sökas för åtgärder som kommer att genomföras även utan bidrag i enlighet med 6 § förordningen. Om bidraget innebär en påtaglig tidigareläggning av åtgärden bör det dock vara möjligt att söka bidrag. Bidrag ges inte för en åtgärd för vilken annat statligt stöd kan ges. Bidrag ges inte heller där det finns andra styrmedel som medför att åtgärden sannolikt kommer att genomföras på kort sikt. Med andra styrmedel avses andra statliga bidrag, skatter och författningar. Bidrag ges t.ex. inte till åtgärder som omfattas av systemet för handel med elcertifikat. Bidraget bör kunna kombineras med EU-stöd, såvida inte EU-stödets regelverk förhindrar det.

text: Till

text: 7 § förordningen (2003:262)

text: Tidigt i ansökningsprocessen bör sökanden samråda med länsstyrelsen i det eller de län där man avser att investera. Om sökanden inte är en kommun eller ett kommunalförbund bör samråd även ske med berörda kommuner.

text: Till

text: 9 § förordningen (2003:262)

text: Länsstyrelsens yttrande till Naturvårdsverket bör bl.a. behandla följande

text: • hur varje åtgärd i klimatinvesteringsprogrammet överensstämmer med nationella och regionala miljömål, • samrådet med länsstyrelsen inför ansökan, • om de föreslagna åtgärderna är lämpliga och väl utformade, • eventuella synpunkter på projektägarnas ekonomiska förutsättningar att genomföra åtgärderna, och • om krav finns eller rimligen kan ställas på att en åtgärd skall genomföras enligt

text: miljöbalken

text: Till

text: 11 § förordningen (2003:262)

text: Till punkt 2

text: En klimatstrategi bör innehålla följande delar: 1. En redovisning av källor till utsläpp av växthusgaser. För en kommun kan den utgå från uppgifter hämtade från Statistiska centralbyrån, som vid behov kan kompletteras med egna inventeringar. Alternativt kan redovisningen i sin helhet utgå från egna inventeringar. Det är dessutom önskvärt att ett referensscenario över utsläppen redovisas, dvs. hur utsläppen av växthusgaser skulle utvecklas om inga åtgärder vidtas. 2. En översiktlig analys av förutsättningarna för att minska utsläppen av växthusgaser. 3. Mätbara mål för minskade utsläpp av växthusgaser. Det bör redovisas när målen skall uppnås. Som basår bör år 1990 användas eller annat basår som sedan tidigare använts. 4. En handlingsplan för minskade utsläpp av växthusgaser. Den bör visa vilka aktiviteter och metoder som planeras för att nå uppsatta mål. Den bör även innehålla en analys av olika aktörers drivkrafter för att vidta åtgärder och av tänkbara styrmedel. 5. En redovisning av hur handlingsplanen avses följas upp och dokumenteras. En kommuns klimatstrategi bör vara väl förankrad inom kommunen. Den kan vara integrerad med annan kommunal planering, såsom energiplan, avfallsplan, översiktsplan, lokala Agenda-21 planer, miljöplaner eller liknande.

text: I det fall då annan aktör än en kommun söker bidrag till ett klimatinvesteringsprogram bör en redovisning ske av hur organisationen arbetar med miljöledning och av strategier för att minska utsläppen av växthusgaser inom organisationens verksamhet.

text: Till punkt 3

text: För att ge en helhetsbild bör den sökande även översiktligt redovisa eventuella andra insatser inom klimatområdet, vilka sker utan bidrag till klimatinvesteringsprogram.

text: Till punkt 4

text: Den sökande bör redovisa hur kostnader som inte täcks av statsbidraget skall finansieras.

text: Till punkt 5

text: Naturvårdsverket kommer att ge närmare anvisningar för hur sökande bör beräkna minskade utsläpp av växthusgaser. Även andra positiva eller negativa effekter på miljön bör kvantifieras. Åtgärdernas effekter bör relateras till hur utvecklingen under åren fram till år 2010 förväntas bli utan åtgärden ifråga.

text: Till punkt 8

text: I beskrivningen av en åtgärd bör den tekniska livslängden för den aktuella investeringen anges. I förekommande fall bör även redovisas hur mycket åtgärden tidigareläggs med hjälp av bidrag. Har en livscykelanalys/livscykelkostnadsanalys gjorts för åtgärden bör denna ingå i åtgärdsbeskrivningen. För varje folkbildnings- och informationsinsats bör följande redovisas 1. mål för insatsen (effektmål och när målet beräknas bli uppnått), 2. kopplingen mellan folkbildnings- och informationsinsatsen och åtgärd/åtgärder i programmet, 3. hur folkbildnings- och informationsinsatsen har förankrats i kommunen, 4. målgrupper för folkbildnings- och informationsinsatsen, 5. metoder för att genomföra insatsen och nå målgrupper, 6. hur uppföljning och utvärdering av insatsen skall genomföras, 7. hur resultat och erfarenheter av insatsen skall spridas inom och mellan kommuner och till andra delar av samhället och 8. hur insatsen skall finansieras.

text: Sökande bör också redovisa sådana informationsinsatser som genomförs utan bidrag från stödet till klimatinvesteringsprogram. Detta är särskilt viktigt när det gäller information och folkbildning som riktar sig till allmänheten och som har till syfte att höja kunskapsnivån och att påverka den enskildes attityder och beteende i fråga om klimatpåverkan.

text: Till punkt 10

text: Den sökande bör redovisa den samverkan som har skett och skall ske med andra aktörer genom hela processen, såväl inför ansökan som vid genomförandet.

text: Till punkt 11

text: Det kan ibland vara lämpligt att en högskola eller liknande engageras i planeringen, genomförandet och/eller utvärderingen av programmet. Detta bör i förekommande fall redovisas i ansökan.

text: Till 7 § föreskrifterna (

text: NFS 2003:13

text: ) om statliga bidrag till klimatinvesteringsbidrag

text: Programperioden beräknas starta när Rådet för investeringsstöd vid Naturvårdsverket fattat beslut om bidrag.

text: Till 8 § föreskrifterna (

text: NFS 2003:13

text: Bidraget för oförutsedda kostnader i samband med investeringar bör uppgå till högst fem procent av den totala bidragsberättigade investeringskostnaden. I de fall åtgärden utgör ett demonstrationsprojekt eller då ny teknik eller nya metoder ingår, bör bidraget för oförutsedda kostnader uppgå till högst 20 procent av den bidragsberättigade investeringskostnaden.

text: Till 14 § föreskrifterna (

text: NFS 2003:13

text: En ändring bör godkännas om • kostnadseffektiviteten inte påtagligt försämras, eller • åtgärden kan antas resultera i andra särskilt positiva effekter.

text: NATURVÅRDSVERKET LARS-ERIK LILJELUND

text: Gunnel Horm

text: (Enheten för investeringsprogram)


title: Naturvårdsverkets allmänna råd till 2 kap. 3 § miljöbalken (1998:808) om metoder för yrkesmässig lagring, rötning och kompostering av avfall

text: Naturvårdsverkets författningssamling

text: ISSN 1403-8234

text: Naturvårdsverkets allmänna råd

text: till

text: 2 kap. 3 § miljöbalken (1998:808)

text: om metoder för Utkom från trycket

text: den 29 augusti 2003

text: yrkesmässig lagring, rötning och kompostering av avfall;

text: beslutade den 12 juni 2003

text: Till 2 kap. 3 §

text: Tillämpningsområde

text: Råden är avsedda att ge vägledning om försiktighetsmått vid tillämpning av metoder för: – yrkesmässig anmälnings- eller tillståndspliktig mellanlagring av källsorterat matavfall, livsmedelsrelaterat verksamhetsavfall, avloppsslam, naturgödsel samt park- och trädgårdsavfall, – yrkesmässig rötning och kompostering i tillståndspliktiga anläggningar som mottar källsorterat matavfall, livsmedelsrelaterat verksamhetsavfall samt avloppsslam, – yrkesmässig rötning och kompostering i anläggningar som årligen mottar mer än 2 000 ton fast naturgödsel och park- och trädgårdsavfall. Vad som sägs om efterlagring och efterbehandling i dessa råd avses omfatta material från anläggningar för rötning och kompostering enligt ovan. Gränserna för anmälnings- respektive tillståndsplikt för mellanlagring samt biologisk behandling, dvs. rötning och kompostering, framgår av förordningen (

text: ) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. Med källsorterat matavfall avses i denna vägledning avfall som motsvarar avfallskod 20 01 08 i bilaga 2 till

text: avfallsförordningen (2001:1063)

text: . Med livsmedelsrelaterat verksamhetsavfall avses avfallskoderna som anges under rubrikerna 02 02 till och med 02 07 i

text: avfallsförordningen

text: . Med avloppsslam avses avfallskod 19 08 05, med naturgödsel avses kod 02 01 06 och med parkoch trädgårdsavfall avses avfallskoder under rubriken 20 02 i

text: avfallsförordningen

text: Om lokalisering och utformning av mellanlager samt rötnings- och

text: komposteringsanläggningar

text: Mellanlager samt rötnings- och komposteringsanläggningar bör lokaliseras, utformas och drivas utifrån lokala förutsättningar. Lämpligt skyddsavstånd bör bestämmas efter en samlad bedömning av förutsättningarna i det enskilda fallet.

text: Om mellanlagring, lagring och förbehandling av matavfall och livsmedelsrelaterat verksamhetsavfall

text: Mellanlagring samt lagring av inkommande avfall under den varma årstiden bör normalt inte ske under längre tid än ett dygn efter mottagning. Motsvarande begränsning under den kalla årstiden bör vara sju dygn. I de fall samtliga moment från mottagning till och med huvudprocessen sker slutet samt med insamling och rening av frånluft och bildad gas, bör längre tids mellanlagring och lagring kunna godtas. Mellanlagrat eller mottaget avfall bör täckas i slutet av arbetsdagen oavsett efterföljande lagringstid. Det bör framgå vid vilken tidpunkt avfall inkommit till anläggning för mellanlagring eller behandling. Vid förbehandling av avfall bör oönskade föremål avlägsnas och inför kompostering bör strukturgivande material tillsättas. Vid längre driftavbrott bör avfall inte mellanlagras eller mottas utan föras till alternativ behandling. Råd om tidsbegränsad lagring samt om täckning bör även tillämpas på avfall med likvärdig biologisk lättnedbrytbarhet som matavfall och livsmedelsrelaterat verksamhetsavfall.

text: Om huvudprocess gällande matavfall och livsmedelsrelaterat verksamhetsavfall

text: Huvudprocessen vid rötning och kompostering bör motsvara de förhållanden som framgår av bilagan samt ske i sluten form på ett sådant sätt att insamling av bildad gas och vätska är möjlig. En komposteringsprocess bör anses vara sluten under förutsättning att materialet innesluts i behållare eller genom täckning. Frånluft innehållande luktämnen eller andra miljöstörande ämnen bör renas så att utsläppen reduceras till en godtagbar nivå. Kontroll av frånluftsreningen bör ingå bland annat i egenkontrollen, vid periodisk besiktning samt vid övertagande av en verksamhet. Styrningen av huvudprocessen vid kompostering och rötning bör vara sådan att tiden i huvudprocessen understiger sex månader. Bildad gas vid huvudprocess genom rötning bör nyttiggöras eller, om detta inte är rimligt, facklas av eller behandlas på annat miljömässigt likvärdigt sätt. Detta råd gäller även vid rötning av avloppsslam. I de fall kompost avses användas i samband med jordförbättring, bör en hög mognadsgrad eftersträvas.

text: Om lakvattenhantering

text: Samtliga ytor där avfall hanteras bör vara beskaffade så att bildat lakvatten kan samlas upp. Detta bör inte gälla ytor för efterbehandling och efterlagring av kompost i de fall materialet täcks så att regnvatten inte infiltrerar i materialet, samt vid kortare tids lagring av kompost i anslutning till plats där materialet ska användas. Bildat lakvatten bör samlas upp och återföras till processen eller, renas till godtagbar nivå före utsläpp till recipient. Vad som är en godtagbar nivå bör bedömas utifrån de lokala förutsättningarna med hänsyn

text: tagen till de recipienter som finns. Vid återföring till processen bör smittskyddsaspekter beaktas.

text: Om efterbehandling och lagring av kompost och rötrest baserade på matavfall, livsmedelsrelaterat verksamhetsavfall och avloppsslam Efterbehandling och lagring av kompost och rötrest bör ske så att bildning och utsläpp av oönskade ämnen minimeras. Vid lagring av flytande rötrest den första tiden efter reaktorbehandlingen, bör bildad metangas i första hand nyttiggöras eller, om detta inte är rimligt, facklas av eller behandlas på annat miljömässigt likvärdigt sätt. Sådan uppsamling och hantering behöver dock inte ske i de fall metangasbildningen är obetydlig. Vid lagring i behållare före rötkammare bör samma råd gälla om risk finns att metangas kommer att bildas. Efterlagring av flytande rötrest utanför anläggningen som sker vid omgivningstemperatur bör uppfylla samma krav som ställs på lagring av naturgödsel.

text: Om hygienisering av kompost och rötrest baserade på matavfall och

text: livsmedelsrelaterat verksamhetsavfall

text: Inkommande avfall bör sönderdelas och därefter behandlas i enlighet med rekommendationerna i bilagan. Rötresten eller komposten bör efter behandling och före användning uppfylla kravet att Salmonella är frånvarande i ett representativt prov om 25 g av materialet (våtvikt). Provtagning och analys gällande Salmonella bör ske i enlighet med kriteriedokumentet SPCR 120 (Sveriges Provnings- och Forskningsinstitut). Hantering av hygieniserad kompost eller rötrest baserad på matavfall bör ske på ett sådant sätt att risken för återinfektion och återväxt av smittämnen begränsas. Samma fordon eller behållare bör inte användas för transport av obehandlat avfall respektive färdig kompost eller rötrest, om inte fordon eller behållare genomgått rengöring och desinfektion mellan transporterna. Rutiner bör finnas för att uppmärksamma och hantera driftstörningar eller andra faktorer som kan innebära att smittämnen sprids inom anläggningen. Smittskyddet bör även beaktas vid utformning och uppföljning av arbetsmiljön vid hantering av avfall och material.

text: NATURVÅRDSVERKET

text: LARS-ERIK LILJELUND

text: Simon Lundeberg

text: (Enheten för produkter och avfall)

text: Bilaga

text: Smittskydd

text: Rekommendationer för lämpliga behandlingsmetoder i samband med rötning och kompostering av avfall framgår av tabell 1 nedan. Klass A och B motsvarar olika grad av säkerhet och kontrollerbarhet, där klass A bedöms medföra en säkrare hygienisering. Av tabell 2 framgår lämpliga tider och temperaturer vid öppen respektive sluten kompostering. Även andra metoder än de nedanstående bör godtas under förutsättning att åtminstone likvärdigt resultat kan uppnås vad gäller avdödning av patogener. Som alternativ bör även separat hygienisering före rötning eller kompostering godtas.

text: Tabell 1. Hygieniseringsmetoder i samband med rötning och kompostering, uppdelade på klasserna A och B. Temperaturer och tider är angivna som minimivärden.

text: Klass Behandlingsmetod Parametrar som skall Förutsättningar uppfyllas

text: A Termofil rötning Temperatur: minst 55 °C. Allt material skall uppnå a Exponeringstid : minst 6 angiven temperatur. timmar. Medeluppehållstid vid (kan utföras som hygienise- b efterföljande rötning : ring före rötning) minst 7 dygn vid 55 °C. A Våtkompostering Temperatur: minst 55 °C. Allt material skall uppnå a Exponeringstid : minst 6 angiven temperatur. timmar. Medeluppehållstid vid (kan utföras som hygienise- efterföljande kompostering före våtkompostering) b ring : minst 7 dygn vid 55 °C. A Sluten kompostering enligt tabell 2. Allt material skall uppnå angiven temperatur. Vattenhalten bör uppgå till 35–60 %. B Öppen kompostering enligt tabell 2. Angivna parametrar skall Eftermognad i minst 6 må- uppfyllas i tre omgångar nader efter huvudprocessen med vändning av materiaoch före användning. let mellan varje omgång. Vattenhalten bör uppgå till 35–60%.

text: a Med exponeringstid menas den tid då inget avfall tas ut ur eller tillförs reaktorn. b Medeluppehållstiden bör beräknas så att den gäller för minst 95 % av materialet.

text: Tabell 2. Kombinationer av temperatur och tid vid kompostering.

text: Temperatur (minimum) °C Tid (minimum)

text: 55 7 dygn 60 5 dygn 65 3 dygn 70 1 dygn

text: De processparametrar som anges i tabell 1 och 2 bör antecknas under behandlingen.