title: Sprängämnesinspektionens föreskrifter (SÄIFS 1998:7) om brandfarlig gas i lös behållare med ändringar i SÄIFS 2000:3

text: Kap. 1 Tillämpningsområde

text: 1.1 Dessa föreskrifter omfattar konstruktion och hantering av - lös behållare för brandfarlig gas och - aerosolbehållare där vätskan i behållaren är brandfarlig även om behållaren saknar brandfarlig gas. Föreskrifterna omfattar dock inte - i fordon anslutna lösa behållare, - sådan transport som omfattas av lagen (

text: ) om transport av farligt gods, och - lösa behållare avsedda för luftballonger vad avser konstruktion och kontroll samt hantering vid flygning.

text: Kap. 2 Definitioner och förkortningar

text: 2.1 I dessa föreskrifter och tillhörande allmänna råd har följande uttryck och förkortningar nedan angiven betydelse.

text: ADR-S Statens räddningverks föreskrifter om inrikes transport av farligt gods på väg och i terräng.

text: aerosolbehållare Engångsbehållare, innehållande vätska och gas, med utsläppsventil och munstycke.

text: antändbart Material som kan antändas av låga eller gnista.

text: brandcell Utrymme i byggnad avskilt på sådant sätt att en brand där kan hindras sprida sig till annat utrymme i byggnaden under viss tid, bestämd med hänsyn till byggnadens ändamål och höjd.

text: 1 Jfr

text: rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998

text: om informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (EGT nr L 204, 21.7.1998, s. 37, Celex 398L0204), ändrat genom

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 98/48/EG

text: (EGT nr L 217, 5.8.1998, s. 18, Celex 398L0217).

text: brandfarlig verksamhet Verksamhet som innebär särskild risk för uppkomst av brand eller där en brand kan påräknas få stor intensitet och omfattning.

text: byggnad

text: A-byggnad Byggnad där människor bor samt byggnad i vilken vanligen vistas människor som saknar anledning att känna till förekommande hantering av brandfarliga gaser eller vätskor.

text: Anm.

text: Hit hör bostadshus, hotell, sjukhus, kontorshus, varuhus, restaurang, bibliotek, museum, utställningsbyggnad, skola, kyrka och annan byggnad med samlingslokal och liknande.

text: B-byggnad Byggnad i vilken vanligen endast vistas människor som kan förutsättas känna till förekommande hantering av brandfarliga gaser eller vätskor.

text: Anm.

text: Hit hör industribyggnad, hantverksbyggnad, verkstadsbyggnad, parti- eller postorderlager, pumphus, bensinstation, garagebyggnad, laboratoriebyggnad och liknande.

text: C-byggnad Byggnad där människor vanligen inte vistas.

text: Anm.

text: Hit hör friliggande magasin, container, förråd o.d., ävensom del av byggnad, som med brandvägg utan dörr och fönster är skild från B-byggnad. Väderskydd är i detta sammanhang inte att anse som byggnad.

text: EES-länderna EU-länderna, Norge, Island och Lichtenstein.

text: EI XX Brandteknisk klassbeteckning för brandmotstånd på byggnadsdelar där ”XX” avser en tidsfaktor i minuter. Se vidare Boverkets Byggregler avsnitt 5:2.

text: gasflaska Återfyllningsbar lös behållare för högst 150 liter enligt Arbetarskyddsstyrelsens (ASS) föreskrifter om gasflaskor eller ADR-S.

text: gasflaskanvisningar Tryckkärlsstandardiseringens anvisningar för gasflaskor, utgivna 1992.

text: gasflaskpaket Gasflaskor sammansatta i en ställning och förbundna i ett system för tömning och fyllning via en gemensam huvudventil.

text: gasol Handelsnamn för kondenserade petroleumgaser (kolvätegasblandning).

text: Anm.

text: Huvudsakligen blandning av propan och butan.

text: hantering Tillverkning, bearbetning, behandling, förpackning, förvaring, transport, användning, omhändertagande, förstöring, saluförande, underhåll, överlåtelse och därmed jämförliga förfaranden.

text: Anm. Observera att hantering även omfattar förvaring.

text: lös behållare (för gas) Icke stationärt tryckkärl avsett att fyllas på annat ställe än förbrukningsstället.

text: lös behållares volym Den volym vatten behållaren kan rymma.

text: obrännbart material Material som vid provning enligt fastställd metod endast i ringa omfattning avger brännbara gaser och där temperaturhöjningen i provkroppen och i ugnen inte överstiger fastställt värde.

text: publik lokal Lokal i vilken vanligen vistas människor som saknar anledning att känna till förekommande hantering av brandfarliga gaser eller vätskor.

text: Anm.

text: Hit hör varuhus, restaurang, bibliotek, museum, utställningslokal, skola, samlingslokal och liknande. Skola där undervisningen i verkstadsarbete avser att efterlikna förhållandena på arbetsplats betraktas som B-byggnad. Observera att publik lokal kan utgöra del av A-byggnad.

text: RN Tryckkärlskommissionens Rörledningsnormer 1978.

text: SS 2607 Utg 1 Svensk standard för Gasflaskor - Ventiler – Fordringar och provning.

text: SS-EN 417 Utg 1 Svensk standard för Gasflaskor – Engångsbehållare för gasol – Mått, krav, provning och märkning.

text: SS-EN 730 Utg 1 Svensk Standard för Svetsutrustning – Gassvetsning – Utrustning för gassvetsning, säkerhetsdon för bränngaser och oxygen eller tryckluft – Allmänna specifikationer, fordringar och provningar.

text: sprayflaska Se aerosolbehållare.

text: TKN, tryckkärlsnormer Tryckkärlskommissionens normer för tryckkärl, utgivna 1987.

text: öppen lagerplats Plats utomhus som stadigvarande nyttjas för förvaring av brandfarliga gaser i lösa behållare.

text: SÄIFS 2000:3

text: Kap. 3 Konstruktion av behållare och tillbehör

text: 3.1 Allmänna bestämmelser

text: 3.1.1 Lös behållare med tillhörande delar skall med hänsyn till material, konstruktion, utförande och utrustning erbjuda betryggande skydd mot brand och explosion. Lös behållare skall uppfylla samma tekniska krav som föreskrivits med stöd av förordningen (

text: ) om transport av farligt gods.

text: SÄIFS 2000:3

text: 3.2 Aerosolbehållare och engångsbehållare

text: 3.2.1 Aerosolbehållare och engångsbehållare för gas - får inte vara större än 1 liter, - får fyllas endast en gång, - får inte vara avsedda att fyllas på nytt, och - skall vara märkta enligt SÄI:s föreskrifter om överlåtelsemärkning.

text: 3.3 Små behållare

text: 3.3.1 Behållare mindre än 0,22 liter - får fyllas på nytt om den är avsedd för detta och - behöver inte vara märkt enligt SÄI:s föreskrifter om överlåtelsemärkning.

text: 3.4 Lösa behållare större än 150 liter samt gasflaskor

text: 3.4.1 Lösa behållare större än 150 liter samt gasflaskor skall vara märkta enligt SÄI:s föreskrifter om överlåtelsemärkning.

text: SÄIFS 2000:3

text: Bakslagsskydd på acetylenflaska (rubriken ändrad genom

text: SÄIFS 2000:3

text: 3.4.2 Vid varje förbrukningsställe för acetylen skall vid användning finnas bakslagsskydd som förhindrar bakslag i rörsystemet eller till gasflaskan. Flaskpaket med acetylen skall även ha flamspärr i den gemensamma ledningen. Acetylenflaska för högst 5 liter som brukas utan tillförsel av komprimerad luft eller syre får dock användas utan bakslagsskydd.

text: 3.4.3 Bakslagsskydd på acetylenflaska skall uppfylla krav som SÄI godtagit eller motsvarande bestämmelser i annat land inom EES vilka ger minst likvärdig säkerhet. Sådant skydd får inte försäljas, överlåtas eller brukas utan att ha certifierats av ackrediterat certifieringsorgan. Konstruktionskontroll och tillverkningskontroll som utförts av ackrediterat kontrollorgan i annat EES-land skall anses likvärdiga med kontroller av svenskt ackrediterat kontrollorgan om kontrollorganet har kompetensbedömts för uppgiften mot tillämplig standard i EN 45000-serien av ett ackrediteringsorgan som kan visa att det uppfyller och tillämpar kraven i standarderna EN 45003 respektive EN 45010.

text: SÄIFS 2000:3

text: Kap. 4 Hantering av behållare

text: 4.1 Allmänna bestämmelser

text: 4.1.1 Lös behållare skall hanteras och vara placerad på ett från skyddssynpunkt lämpligt sätt.

text: Kompetens

text: 4.1.2 Den som hanterar lös behållare skall ha tillräckliga kunskaper både om de gaser som hanteras och om de risker som är förenade med verksamheten.

text: Placering

text: 4.1.3 Behållare skall hanteras så att obehöriga hindras från att komma åt anordningar till dem. Lös behållare större än 150 liter och gasflaska skall förvaras och transporteras väl tillslutna samt med tätpropp iskruvad och skyddskåpa påskruvad om behållaren är avsedd för detta. Gasolflaska skall dessutom hanteras så att säkerhetsventilens funktion inte hindras. Ansluten gasolflaska skall stå stadigt mot underlaget. Ansluten flaska för annan brandfarlig gas skall vara väl fastsatt. Flaskan skall kunna fästas utan hjälp av verktyg. Stängventil och reducerventil till fast ansluten lös behållare större än 150 liter eller till gasflaska skall vara väderskyddade, väl ventilerade och skyddade mot obehöriga. Större behållare än 5 liter för gasol som anslutits med slang utan reducerventil skall vara skyddad mot gasutströmning vid slangbrott.

text: Uppvärmning och öppen eld

text: 4.1.4 Antändbart material får inte finnas i farlig mängd där brandfarlig gas hanteras. Gasflaska får inte vara placerad så att risken för eller skadan av brand och explosion ökar väsentligt genom närhet till andra gasflaskor eller till andra brandfarliga varor. Behållare får inte utsättas för farlig uppvärmning. Öppen eld eller gnistor får inte förekomma i farlig närhet av behållare.

text: Påkörningsrisk

text: 4.1.5 Behållare skall vara skyddad mot påkörning.

text: Mekaniska skador på avskiljande väggar

text: 4.1.6 Föreligger risk för mekaniska skador på hanteringsutrymme skall avskiljande väggar kunna motstå förutsebara påkänningar.

text: Ventilation

text: 4.1.7 Utrymme för hantering av brandfarliga gaser skall vara väl ventilerat. Ventilationens frånluftskanal skall mynna på lämplig plats.

text: Klassning och elinstallationer

text: 4.1.8 Rum, utrymme eller område med hantering av lös behållare skall ha klassningsplan enligt SÄI:s föreskrifter om klassning av riskområden.

text: Förbudsanslag och varningsanslag

text: 4.1.9 Vid yrkesmässig hantering av behållare för gas mer än - 30 liter inomhus respektive - 250 liter utomhus skall utrymmet/området ha anslag enligt SÄI:s föreskrifter om förbudsanslag och varningsanslag. Varningsanslag för brandfarlig vara behövs inte där det finns varningsskylt för gasflaska enligt ASS föreskrifter om gasflaskor.

text: 4.2 Fyllning

text: 4.2.1 Behållare får inte fyllas i A-byggnad. Behållare får fyllas enligt följande: 1. Utomhus. 2. I B-byggnad endast avsedd för fyllning. Byggnaden skall vara ventilerad direkt till det fria. Ventilationen skall vara mekanisk. 3. I B-byggnad i särskilt utrymme som är avskilt i lägst brandteknisk klass EI 60 och ventilerat direkt till det fria. Ventilationen skall vara mekanisk. Den som fyller lös behållare skall ha goda kunskaper både om de gaser som hanteras och om de risker som är förknippade med verksamheten. Instruktion för fyllning skall finnas väl synlig vid fyllningsplats.

text: 4.3 Förvaring och förbrukning

text: Förutom bestämmelserna i 4.1 gäller följande för förvaring och förbrukning.

text: 4.3.1 I A-byggnad, med undantag för publika lokaler och bostäder, får brandfarlig gas endast hanteras för eget behov. Högst 60 liter får hanteras i varje brandcell. Övriga behållare skall hanteras antingen - utomhus eller

text: - i särskilt utrymme avskilt i lägst brandteknisk klass EI 30 och väl ventilerat direkt till det fria. Om mer än 250 liter hanteras skall utrymmet vara avskilt i lägst brandteknisk klass EI 60 och väl ventilerat direkt till det fria. Om utrymmet ligger under marknivå skall utrymmet dessutom alltid ha mekanisk ventilation.

text: 4.3.2 För förbrukning i publika lokaler får brandfarlig gas endast hanteras för eget behov. Gasflaskor större än 5 liter skall hanteras antingen - utomhus eller - i särskilt utrymme avskilt i lägst brandteknisk klass EI 30 och väl ventilerat direkt till det fria. Om mer än 250 liter hanteras skall utrymmet vara avskilt i lägst brandteknisk klass EI 60 och väl ventilerat direkt till det fria. Räddningsnämnden får medge avsteg från kraven i ovanstående stycken i 4.3.2 under högst två månader. Om utrymmet ligger under marknivå skall utrymmet dessutom alltid ha mekanisk ventilation. Gasflaskor mindre än 5 liter skall, när de inte används, förvaras på samma sätt som de större flaskorna.

text: 4.3.3 I bostad får brandfarlig gas endast hanteras för eget behov. I källares förrådsutrymme och på vind får ingen brandfarlig gas förvaras. I bostad får på lämplig plats hanteras - aerosolbehållare, - engångsbehållare, och - gasol i flaskor mindre än 30 liter. Inomhus i flerbostadshus får dock gasol hanteras endast i flaskor mindre än 5 liter. I utrymme avskilt i lägst brandteknisk klass EI 30 från bostaden, t.ex. eget garage eller hobbylokal, får dessutom hanteras - högst två gasolbehållare större än 15 liter och - högst två behållare med annan brandfarlig gas. I garage till flerbostadshus eller i garage för flera hushåll får dock inga flaskor med brandfarlig gas hanteras. Övriga behållare, även anslutna, skall stå utanför byggnaden och endast vara åtkomliga utifrån. Behållarna skall vara skyddade från påverkan av brand i byggnaden.

text: 4.3.4 Hantering på försäljningsställen regleras i SÄI:s föreskrifter om hantering av brandfarliga gaser och vätskor på försäljningsställen.

text: 4.3.5 I B-byggnad skall behållare hanteras enligt kraven i ASS föreskrifter om gasflaskor och föreskrifter om gaser. I arbetslokal får endast behållare som behövs för dagsbehovet hanteras.

text: 4.3.6 C-byggnad skall vara av obrännbart material eller vara brandisolerad i lägst EI 30 om behållarnas sammanlagda volym överstiger 500 liter.

text: 4.3.7 Öppen lagerplats skall vara så trafikreglerad att behörig trafik inte skapar onödiga risker och obehörig trafik undviks.

text: Kap. 5 Avstånd

text: 5.1 Avstånden mellan lös behållare med brandfarlig gas och kringliggande objekt skall vara så stora att betryggande skydd erhålls. Avstånden skall - begränsa risken för brand och explosion i anläggningen vid brand i omgivningen, - begränsa risken för brandspridning inom anläggningen, - begränsa risken för brand i omgivningen vid brand i anläggningen, och - göra det möjligt att utrymma området kring anläggningen vid brand innan kritiska situationer uppstår.

text: Kap. 6 Vätgasballonger

text: 6.1 Ballong får vara fylld med vätgas om den används för vetenskapligt eller meteorologiskt ändamål eller om den enligt Luftfartsverkets bestämmelser klassificerats som bemannad friflygande ballong. Annan ballong får inte innehålla vätgas.

text: Kap. 7 Dispenser

text: 7.1 Sprängämnesinspektionen får, om skäl föreligger, medge undantag från dessa föreskrifter.

text: Kap. 8 Ansvar

text: 8.1 Bestämmelser om ansvar på grund av överträdelse av dessa föreskrifter finns i lagen (

text: ) om brandfarliga och explosiva varor.

text: Övergångsbestämmelser

text: 1. Dessa föreskrifter träder i kraft den 1 juli 1999 men får tillämpas omedelbart. Samtidigt upphör Sprängämnesinspektionens föreskrifter i

text: SÄIFS 1995:2

text: med ändringar i

text: SÄIFS 1997:2

text: att gälla.

text: 2. Intill dess att det i Sverige utsetts sådana ackrediterade organ som avses i 3.4.2 och 3.4.3 får motsvarande uppgifter utföras av organ som upptagits som riksprovplats för kontrollområdet i den upphävda bilagan till förordningen (

text: ) om riksmätplatser i dess lydelse före utgången av år 1994.

text: SÄIFS 2000:3

text: Dessa föreskrifter träder i kraft den 1 juli 2001.

text: ERIK NILSSON Lars Synnerholm

text: Sprängämnesinspektionen Allmänna råd

text: BRANDFARLIG GAS I LÖS BEHÅLLARE

text: Allmänna råd till Sprängämnesinspektionens föreskrifter (

text: SÄIFS 1998:7

text: ) om brandfarlig gas i lös behållare med ändringar i

text: SÄIFS 2000:3

text: utfärdade den 15 december 1998.

text: Bakgrund

text: Dessa föreskrifter och allmänna råd är revideringar av

text: SÄIFS 1995:2

text: med dess ändringar i

text: SÄIFS 1997:2

text: . Genom dessa föreskrifter samordnar SÄI sina regler med Arbetarskyddsstyrelsens (ASS) föreskrifter om gaser och Räddningsverkets transportregler (ADR-S). Dessutom tillkommer ändringar genom erfarenhetsåterföring. Ändringarna består i att - lösa behållare större än 150 liter inarbetats, - krav på skydd mot slangbrott (slangbrottsventil eller stålarmerad slang) för gasol har införts, - kraven på skyltning förenklats, och - reglerna för hantering vid mässor och industriell verksamhet förenklats. Det finns även hänvisningar till nytillkomna europastandarder samt redaktionella ändringar.

text: Dessa föreskrifter och allmänna råd (

text: SÄIFS 2000:3

text: ) är en följd av EG-direktiv 99/36 för transportabla tryckbärande anordningar (TPED). Genom dessa föreskrifter överför SÄI föreskriftsansvaret för reglerna om säkerhetsutrustning för gasflaskor till Statens räddningsverk.

text: SÄIFS 2000:3

text: Kommentar till kap. 1

text: Föreskrifter för lösa behållare i fordon finns i SÄI:s föreskrifter (

text: SÄIFS 1995:8

text: ) om brandfarliga gaser och vätskor i husvagnar, husbilar, manskapsvagnar m.m. Landsvägstransporter, järnvägstransporter, flygtransporter och sjötransporter omfattas av lagen (

text: ) om transport av farligt gods. Lagen omfattar även servicefordon utanför industriområde. Innanför industriområde gäller dessa föreskrifter (

text: SÄIFS 1998:7

text: ). Gasolflaskor avsedda för luftballonger regleras av Luftfartsverket vad avser flygning. För hanteringen på marken gäller dessa föreskrifter (

text: SÄIFS 1998:7

text: ). Fyllning av gasflaskor för varmluftballonger finns beskriven i SÄI:s informationsblad SÄI-INFO 1995:1.

text: Kommentar till kap. 2

text: Orden antändbart, brandcell, brandfarlig verksamhet och obrännbart material överensstämmer med definitionerna i "Plan- och byggtermer 1994" (TNC 95).

text: Beteckningarna på olika sorters lösa behållare framgår av figur 1.

text: Kommentar till 3.2

text: Krav på aerosolbehållare finns i ADR-S, marginalnummer 2207-2208. Dessa krav motsvarar kraven i EG-direktiven 75/324 om aerosolbehållare och 94/1 om vissa tekniska termer. Engångsbehållare enligt SS-EN 417 uppfyller kraven enligt ADR-S. Bestämmelser om överlåtelsemärkning av behållare finns i

text: SÄIFS 1995:5

text: med ändring i

text: SÄIFS 1996:7

text: . (Bestämmelser om transportmärkning finns i ADR-S.)

text: Små behållare < 0,22 liter, t.ex. cigarettändare

text: Aerosolbehållare

text: Engångsbehållare

text: ”Blå programmet” = campingflaskor < 5 liter

text: r lite

text: 150 <

text: re

text: Gasflaskor la

text: behål sa ö L

text: r lite

text: M90 150 P190 än Maxiflaska PK400 större

text: hållare Be

text: Figur 1 Lösa behållare

text: Kommentar till 3.3

text: Behållare för återfyllning är vanligen cigarettändare, braständare o.d. (Bestämmelser om transportmärkning finns i ADR-S.)

text: Kommentar till 3.4.1

text: ASS föreskrifter om gasflaskor har beteckningen

text: AFS 1996:9

text: . Bestämmelser om överlåtelsemärkning av behållare finns i

text: SÄIFS 1995:5

text: med ändringar i

text: SÄIFS 1996:7

text: (genomfört EG-direktiv 67/548). (Bestämmelser om transportmärkning finns i ADR-S.)

text: SÄIFS 2000:3

text: Kommentar till 3.4.2

text: Acetylengasflaskor som brukas utan tillförsel av komprimerad luft eller syre kan inte utsättas för bakslag. Endast flaskor som är 5 liter eller mindre används på detta sätt. Exempel på bakslagsskydd som SÄI godtagit är följande: - skydd som uppfyller kraven i och kontrolleras enligt SS 2607 respektive SS-EN 730, - slagseghet för metalliska material som är minst 27 J vid -20 °C, och - material som är opåverkade av innehållet och inte kan bilda farliga föreningar med detta. För att vara säker på att bakslagsskydden fungerar är det viktigt att de kontrolleras minst vart annat år med avseende på - yttre skador, - förslitning, - läckage, och - funktion där så är möjligt. Enligt ASS föreskrifter (

text: AFS 1992:9

text: ) om smältsvetsning och termisk skärning skall dessutom brännaren ha backventil mellan svetshandtag och slang för såväl brandfarlig gas som syrgas.

text: Kommentar till 3.4.3 har upphävts genom

text: SÄIFS 2000:3

text: Kommentar till 4.1.3

text: Skyddet mot obehöriga anses tillräckligt om det består av - 2 m högt stängsel 2 m eller mer från flaskorna, t.ex. stängsel runt industritomt eller - låsbart väderskydd över själva flaskanslutningen. Behållare i bostäder och i försäljningslokal anses vara skyddade utan särskilt låst utrymme. Med anordningarna avses här allt som kan få gasen att läcka ut såsom ventiler och anslutningar. Säkerhetsventilens funktion på gasolflaskor uppfyller kravet genom att flaskan förvaras stående. Gasolflaskor har plan botten och låg tyngdpunkt och behöver därför inte vara fastsatta för att hindras från att falla omkull eller rulla. Skydd mot gasutströmning uppnås med slangbrottsventil före slangen eller genom att slangen är stålarmerad.

text: Kommentar till 4.1.4

text: Kravet i andra stycket anses uppfyllt om utrymme för anslutna flaskor med brandfarlig gas inte innehåller - brandfarliga vätskor, - brandreaktiva varor, - mer än 2 flaskor syrgas, - mer än 10 flaskor med annan icke brandfarlig gas, eller - flaskor med halogenföreningar, giftiga, korrosiva eller självantändande gaser. (Se Kemikalieinspektionens föreskrifter,

text: KIFS 1994:12

text: , om klassificering och märkning av kemiska produkter.) Exempel på farlig uppvärmning är högre temperatur än 50 °C eller en låga direkt mot behållaren. I farlig närhet skall bedömas med hänsyn både till verksamhetens art och till behållartyp (metall/plast) och gas (gasol/acetylen). Gasapparat som har certifierats för anslutning direkt på gasflaska anses vid användning inte innebära öppen eld i farlig närhet. Det gör heller inte apparat där flaskan har en bestämd plats vid apparaten, t.ex. grillvagn.

text: Kommentar till 4.1.5

text: I första hand minskas risken genom en skyddad placering. Först då detta inte är möjligt är påkörningsskydd ett alternativ.

text: Kommentar till 4.1.6

text: Där mekaniska skador befaras, t.ex. genom påkörning eller åverkan genom själva hanteringen av gasbehållarna, skall de avskiljande väggarna vara skyddade.

text: Kommentar till 4.1.7

text: Ventilationen skall vara avpassad för att kunna avleda gas från läckande ventil, rörskarv e.d. Lämplig plats innebär utomhus där eventuell gas inte kan antändas eller föras in i byggnaden igen. Om ventilationen är mekanisk, bör den vara sådan att den ger undertryck i hanteringsutrymmet i förhållande till intilliggande lokal.

text: Kommentar till 4.1.8

text: Föreskrifter för klassning av riskområden finns i

text: SÄIFS 1996:6

text: . Klassning enligt SS-EN 60079-10 uppfyller föreskrifternas krav. SS-EN 60079-10 översatt till svenska ingår i Svenska Elektriska Kommissionens (SEK) Handbok 426. Av föreskrifternas krav följer att klassningsplan vanligen inte behövs för - bostäder, - rum, utrymme eller område med enbart aerosolbehållare eller engångsbehållare, och - rum, utrymme eller område med enstaka flyttbar gasflaska, t.ex. flaska på svetskärra eller enstaka lös behållare större än 150 liter. Klassning utgör underlag för att kunna avskilja brandfarlig verksamhet från tändkällor. Föreskrifter om mekaniska utrustningar inom riskområde finns i ASS föreskrifter (

text: AFS 1995:5

text: ) om utrustningar i explosionsfarlig miljö. Elektrisk materiel är också en tändkälla och klassning erfordras för val och installation av elektrisk materiel. I första hand skall elektrisk materiel vara placerad

text: utanför riskområdet. Föreskrifter om elektriska installationer och utrustningar inom riskområde finns i Elsäkerhetsverkets starkströmsföreskrifter och föreskrifter om elektriska utrustningar i explosionsfarlig miljö. Icke anslutna lösa behållare större än 150 liter eller gasflaskor med tätproppar som står i ventilerat utrymme anses vanligen inte ge upphov till något riskområde. Vid anslutna behållare i gascentral är riskområdet i regel 2 m från anslutningar och ventiler och utgör då vanligen 0,5 m zon 1 och resten zon 2. Zonernas innebörd förklaras i SEK:s Handbok 426.

text: Kommentar till 4.1.9

text: Vid icke yrkesmässig förvaring behövs inga anslag. Bestämmelser om förbudsanslag och varningsanslag finns i

text: SÄIFS 1996:3

text: (genomfört EG-direktiv 92/58). Tillsynsmyndigheten (vanligen räddningsnämnden) har rätt att medge undantag från kravet i enskilda fall. Enligt ASS föreskrifter om gasflaskor skall varningsskylt för gasflaskor finnas där gasflaskor förvaras. Förbudsanslag enligt

text: SÄIFS 1998:7

text: sätts lämpligen bredvid varningsskylten, se figur 2.

text: Exempel på anslag där gasflaskor med Exempel på anslag där övriga behållare brandfarligt innehåll hanteras. (aerosoler, lös behållare större än 150 liter, cistern) med brandfarligt innehåll hanteras.

text: Figur 2 Placering av förbuds- och varningsanslag

text: Kommentar till 4.2

text: Personer som fyller gasflaskor skall bl.a. med synen kunna avgöra om flaskorna är i sådant skick att de kan fyllas utan risk. Regler för fyllning finns i ASS föreskrifter (

text: AFS 1996:9

text: ) om gasflaskor.

text: Kommentar till 4.3

text: Placering av gasflaskor i ett särskilt utrymme, helst på byggnadens utsida, med ledningar till förbrukningsplatserna är från skyddssynpunkt att föredra framför flaskor spridda i lokalerna på olika ställen. För eget behov innebär att t.ex. lagring för annans verksamhet eller försäljning i annan byggnad inte är tillåten. Väl ventilerat innebär bl.a. ventilation av hela utrymmet (t.ex. öppningar upptill och nertill). Direkt till det fria innebär genom yttervägg eller genom ventilationskanal som mynnar utomhus. Ventilation via annat rum/utrymme är inte att betrakta som direkt till det fria. Figur 3 visar exempel på hur kravet direkt till det fria kan uppfyllas. Ventilationsriktningen förutsätts vara styrd, t.ex. med fläkt.

text: Kommentar till 4.3.2

text: Flaskor mindre än 5 liter får tas fram för användning och skall ställas tillbaka i EI 30-avskilt utrymme efter användningen. Det gäller t.ex. handhållna flaskor i skolor och flaskor till flamberingsvagnar på restauranger. Undantaget för två månader är avsett för mässor, konferenser och liknande evenemang. Räddningsnämndens medgivande förutsätter att - nämnden kontrollerar gasinstallationerna innan evenemanget öppnas för deltagarna/allmänheten, - varje gasflaskas volym är högst 30 liter (< P11), - varje gasinstallation är täthetskontrollerad och befunnen tät, - varje flaskventil är stängd efter evenemangsdagens slut, och - evenemangets föreståndare kontrollerar varje dag innan evenemanget öppnas att inga installationer tillkommit eller förändrats sedan nämndens kontroll.

text: Rätt Rätt Rätt

text: Fel

text: Figur 3 Ventilation direkt till det fria

text: Kommentar till 4.3.3

text: Exempel på lämplig plats för gasolflaskor i bostad framgår av SÄI:s informationsblad SÄI-INFO 1996:3 om hemförvaring av brandfarliga varor. En gasolflaska för förbrukning och en flaska i reserv anses vanligen utgöra eget behov i bostad.

text: Bestämmelsen innebär att flaskor större än 5 liter inte är tillåtna i flerbostadshus på

text: andra platser än balkongen. Gasolflaska P11 är 26 liter. "Annan brandfarlig gas" är t.ex. acetylen.

text: Om avståndet mellan lösa behållare större än 150 liter eller gasflaskor och öppning in i byggnad av obrännbart material är minst 3 m anses skyddet från brandpåverkan tillräckligt. Om flaskorna i stället är avskilda i brandteknisk klass minst EI 30 eller motsvarande skydd, t.ex. i isolerat plåtskåp, anses skyddet tillräckligt också för byggnad av brännbart material.

text: Observera att förvaring av mer än 60 liter gasol eller mer än 5 liter annan brandfarlig gas i en bostad är tillståndspliktig.

text: Kommentar till 4.3.4

text: Föreskrifterna om hantering på försäljningsställen har beteckningen

text: SÄIFS 1996:2

text: . För bensinstationer finns de allmänna råden

text: SÄIFS 1997:8

text: Kommentar till 4.3.5

text: ASS föreskrifter om gasflaskor betecknas

text: AFS 1996:9

text: och föreskrifter om gaser

text: AFS 1997:7

text: . Det är viktigt att flaskorna är - samlade på en lämplig plats efter dagens slut då de inte används, - skyddade mot brandpåverkan, och - lättåtkomliga för att snabbt kunna få dem i säkerhet vid brandfara.

text: Kommentar till 4.3.7

text: Trafikregleringen avser flaskdepåer där det finns möjlighet att köra genom flasklagret.

text: Kommentar till kap. 5

text: Till obrännbart material erfordras i allmänhet inget minsta avstånd. Betryggande avstånd fastställs med riskutredning enligt 9 § i lagen om brandfarliga och explosiva varor. Riskutredningen kan medföra både längre och kortare avstånd än de i tabellen angivna. Avstånd mellan lös behållare och - byggnad i allmänhet, - antändbart material, - brandfarlig verksamhet, - material eller verksamhet med stor brandbelastning, och - svårutrymda lokaler enligt tabell 5.1 anses dock vanligen betryggande utan särskild utredning. Stor brandbelastning har t.ex. vanligen brädgård, däckupplag, bensinstation, cistern för brandfarlig vätska eller gas. Svårutrymda lokaler är t.ex. samlingslokal, skola, sjukhus, daghem. Om lösa behållare med brandfarlig gas, större än 1 liter och fler än 10 stycken, hålls åtskilda minst 1,5 m från behållare med icke brandfarlig gas anses detta betryggande. Vid flera hanteringsställen på samma plats, t.ex. upplagsområde, räknas avståndet vanligen från inhägnad eller, där inhägnad saknas, från ytterst liggande anordning.

text: Tabell 5.1 Avstånd Anslutna och oan- Byggnad i allmänhet, Stor brandbelastning Svårutrymda slutna lösa behål- antändbart material lokaler lares samman- eller brandfarlig lagda volym V verksamhet

text: Utom an- Inom an- Utom an- Inom anläggning läggning läggning läggning

text: liter meter meter meter meter meter

text: 4 000 < V 25 * 12 * 50 * 25 * 100 *

text: 1 000 < V ≤ 4 000 6 * 6 * 25 * 12 * 100 *

text: 60 < V ≤ 1 000 3 ** 3 ** 25 ** 12 ** 100 **

text: * Med avskiljning i lägst brandteknisk klass EI 60 får avstånden minskas till hälften. ** Med avskiljning i lägst brandteknisk klass EI 60 behövs inget minsta avstånd.

text: Avstånd mellan klassat område och kraftledning regleras av Elsäkerhetsverket. T.ex. är järnvägarnas spänning 15 kV vilket medför avståndet 15 m.

text: Kommentar till kap. 7

text: Möjligheten till dispens är främst avsedd för lösningar som ger en med föreskrifterna likvärdig skyddsnivå. Sverige har dock genom medlemskapet i EU förbundit sig att inte medge dispenser från kraven på sådana produkter som omfattas av EG-rätten.

text: ERIK NILSSON Lars Synnerholm


fs: säifs

publisher: Sprängämnesinspektionen

title: Sprängämnesinspektionens föreskrifter (SÄIFS 1999:2) om hantering av väteperoxid 6SUlQJlPQHVLQVSHNWLRQHQV I|UIDWWQLQJVVDPOLQJ 6b,)6 den 6SUlQJlPQHVLQVSHNWLRQHQVI|UHVNULIWHURPKDQWHULQJDY YlWHSHUR[LG

text: .DS 7LOOlPSQLQJVRPUnGH

type: stycke

text: 1.1 Dessa föreskrifter omfattar hantering av väteperoxid i vattenlösningar. Föreskrifterna gäller 1. tillverkning av väteperoxid oavsett lösningens koncentration och 2. övrig hantering av lösningar med koncentration lika med eller över 20 viktprocent.

text: 1.2 Väteperoxid enligt 1.1 utgör brandfarlig vara enligt lagen (1988:868, LBE) och förordningen om brandfarliga och explosiva varor.

text: 1.3 Bestämmelserna i kap. 4, 5, 8 samt i avsnitten 6.2 och 7.4 nedan gäller inte för laboratoriearbete med mindre kvantiteter väteperoxid.

text: .DS 'HILQLWLRQHURFKI|UNRUWQLQJDU

text: 2.1 I dessa föreskrifter och tillhörande allmänna råd har följande uttryck nedan angiven betydelse. EUDQGWHNQLVNWDYVNLOWXWU\PPH Utrymme som motstår brandpåverkan under angiven tid.

text: ([HPSHO: REI 90 där R betyder bärförmåga, E täthet, I isolering och 90 att utrymmet skall motstå en standardbrand enligt ISO 834 under 90 minuter. Se Boverkets Byggregler.

text: KDQWHULQJ Tillverkning, bearbetning, behandling, förpackning, förvaring, transport, användning, omhändertagande, förstöring, saluförande, underhåll, överlåtelse och därmed jämförliga förfaranden. $QP

text: 1 Jfr

text: rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998

text: om informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (EGT nr L 204, 21.7.1998, s. 37, Celex 398L0204), ändrat genom

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 98/48/EG

text: (EGT nr L 217, 5.8.1998, s. 18, Celex 398L0217).

text: Spädning är bearbetning

text: ULVNDQDO\V En systematisk identifiering av riskkällor i ett system och uppskattning av risker.

text: ULVNXWUHGQLQJ Består av riskanalys, riskvärdering och vid behov förslag till riskreducerande åtgärder. Omfattar även administration, kontroll och verkställighet av säkerhets- och skyddsarbetet med syfte att minska riskerna för person-, miljö- och egendomsskador.

text: ULVNYlUGHULQJ Värdering av risker för att lägga fast om riskreducerande åtgärder behövs eller om säkerheten redan är tillfredsställande samt skälen för detta.

text: .DS 7LOOVWnQG

text: 3.1 Tillstånd enligt 11 § LBE krävs för 1. tillverkning av väteperoxid och 2. annan hantering av väteperoxid i koncentration a. lika med eller över 20 % men lägre än 60 % i mängd över 100 liter och b. lika med eller över 60 % oavsett mängd. Tillståndsmyndigheten skall begära yttrande från SÄI över ansökan om tillstånd enligt 1. och 2b

text: .DS 5LVNXWUHGQLQJ

text: $OOPlQQDEHVWlPPHOVHU

text: 4.1.1 Den som hanterar eller avser att hantera väteperoxid yrkesmässigt skall i enlighet med 9 § LBE se till att det finns en riskutredning. Denna skall visa att väteperoxiden kan hanteras på ett betryggande sätt.

text: 4.1.2 Riskutredningen skall göras tillsammans med berörd personal och hållas tillgänglig för personalen och tillsynsmyndigheten.

text: cWJlUGHU

text: 4.2.1 Verksamhetsutövaren skall, om riskutredningen visar att så är nödvändigt, vidta lämpliga tekniska eller organisatoriska åtgärder för att förhindra att - väteperoxiden förorenas, - övertryck uppstår, - brand uppkommer, - explosiv gasblandning uppstår, och - antändning av explosiv gasblandning sker. Skadebegränsande åtgärder skall vidtas så att följderna av en brand eller explosion begränsas och så att risken för skador på liv, hälsa, miljö och egendom minimeras.

text: 'RNXPHQWDWLRQ

text: 4.3.1 Riskutredningen skall i tillräcklig omfattning dokumenteras Dokumentationen skall innehålla uppgifter om - de brand- och explosionsrisker som har identifierats och bedömts, - de åtgärder som har vidtagits eller kommer att vidtas för att uppnå en betryggande hantering, och - övriga för hanteringen relevanta uppgifter.

text: 4.3.2 Riskutredningen och dokumentationen skall revideras inför väsentlig ändring i eller utvidgning av verksamheten, särskilt när det gäller verksamhetsställe, utrustning eller process.

text: .DS .UDYSnE\JJQDGHUFLVWHUQHURFKDQGUDDQRUGQLQJDU

text: $OOPlQQDEHVWlPPHOVHU

text: 5.1.1 Byggnader, cisterner och andra anordningar för hantering av väteperoxid skall ha betryggande utformning.

type: rubrik

text: 5.1.2 Material i processutrustningar, cisterner och andra anordningar för hantering av väteperoxid får inte innehålla förorening som medför risk för brand eller explosion.

text: &LVWHUQHU

text: 5.2.1 Cistern skall uppfylla de tekniska krav och kontrolleras på sätt som anges i Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter om tryckkärl. Konstruktionskontroll och tillverkningskontroll som utförts av ackrediterat kontrollorgan i annat EES-land skall anses likvärdiga med kontroller av svenskt ackrediterat kontrollorgan om kontrollorganet har kompetensbedömts för uppgiften mot tillämplig standard i EN 45000-serien av ett ackrediteringsorgan som kan visa att det uppfyller och tillämpar kraven i standarderna EN 45003 respektive EN 45010.

text: 5.2.2 Cistern skall ha anordning för avlastning av övertryck. Anordningens avlastningsarea skall vara anpassad till peroxidens koncentration och cisternens volym.

text: 5.2.3 Cistern skall ha 1. temperaturvakt med minst två av varandra oberoende givare, 2. anordning för att tillföra vatten, 3. utlopp som medger att cisternen kan tömmas tillräckligt snabbt, 4. avluftningsanordning, och 5. överfyllningsskydd.

text: 5.2.4 Cistern för förvaring av väteperoxid med koncentration lika med eller över 20 % men lägre än 80 % skall vara inhägnad eller befinna sig inom inhägnat område samt vara placerad i en tät och hållfast invallning. Denna skall ha en volym som motsvarar den största cisternens volym, dock lägst 15 m . Flera cisterner för väteperoxid får finnas inom samma invallning. Från invallning skall det finnas möjlighet att avleda väteperoxid till plats eller anordning där peroxiden kan spädas till en koncentration som inte är skadlig vid utsläpp till omgivningen.

text: 5.2.5 Cistern för förvaring av väteperoxid med koncentration lika med eller över 80 % skall vara placerad över betongbassäng med dubbla cisternvolymen. Det skall finnas möjlighet att späda peroxiden till en betryggande låg koncentration. Cisternen skall vara placerad så att den inte är tillgänglig för obehöriga.

text: 5.2.6 Invallningar skall hållas fria från material som kan reagera med väteperoxid. Invallningen skall alltid vara i ett sådant skick att funktionen bibehålls.

text: $QGUDDQRUGQLQJDU

text: 5.3.1 I anordningar där väteperoxid används för att reagera med andra ämnen skall det finnas möjlighet att åtgärda icke avsett sönderfall av peroxid.

text: 5.3.2 Där det finns risk för inneslutning av väteperoxid skall anordningar för tryckavlastning finnas.

text: .DS +DQWHULQJ

text: $OOPlQQDEHVWlPPHOVHU

text: 6.1.1 Väteperoxid skall hanteras på ett betryggande sätt.

text: 6.1.2 Väteperoxid får inte utsättas för värme. Den skall vara förpackad så att den inte kommer i kontakt med ämnen som kan förorsaka farlig sönderdelning.

text: 6.1.3 Väteperoxid som tagits in i en process från en förrådsbehållare får inte återföras till samma behållare. Detta gäller också återföring till annan behållare om risk för farlig reaktion föreligger.

text: )|UYDULQJ

text: 6.2.1 Cisterner och andra behållare som fylls med väteperoxid får inte innehålla föroreningar som kan medföra risk för brand eller explosion i den fortsatta hanteringen.

text: 6.2.2 Väteperoxid med koncentration 1. lika med eller över 60 % men lägre än 80 % får inte utan SÄI:s medgivande förvaras i större cistern än 100 m och 2. lika med eller över 80 % får inte förvaras i större cistern än 25 m .

text: 6.2.3 Förpackningar såsom flaskor, dunkar, fat och andra lösa behållare med väteperoxid skall vid yrkesmässig hantering inomhus förvaras i separat och brandtekniskt avskilt utrymme. I butikslokal får dock behållare med högst 1 liter och med en sammanlagd kvantitet om högst 30 liter förvaras i plåtskåp.

text: 6.2.4 Väteperoxid får inte förvaras tillsammans med andra kemikalier eller brännbara material.

text: .DS 2UGQLQJRFKLQVWUXNWLRQHU

text: 7.1 Där väteperoxid hanteras skall god ordning råda. Utspilld peroxid skall omedelbart tas om hand på lämpligt sätt.

text: 7.2 För tillståndspliktig hantering samt för åtgärder vid nödsituationer skall det finnas skriftliga instruktioner på svenska och de övriga språk som kan behövas.

text: 7.3 När sönderfall av väteperoxid, utöver förväntat sönderfall, konstateras i cistern, processkärl eller tillhörande rörledningar skall innehållet kylas eller åtgärdas på annat lämpligt sätt. Orsaken till sönderfallet skall omgående undersökas. Det skall finnas beredskap för att vidta ytterligare skyddsåtgärder.

text: 7.4 Vid leverans av väteperoxid från tankfordon skall mottagaren förvissa sig om tankens innehåll samt anvisa rätt anslutning till den cistern som skall fyllas.

text: .DS $YVWnQG

text: 8.1 Avstånd mellan anordning för väteperoxid och kringliggande objekt skall vara så stora att betryggande skydd erhålls. Avstånden skall bidra till att risken för - uppvärmning av peroxiden undviks, - verkan av sönderfallande peroxid i anordningen begränsas, och - verkan av sönderfallande peroxid på omgivningen begränsas.

text: .DS )|USDFNQLQJDU

text: 9.1 Förpackningar för väteperoxid skall vara tillverkade av material som menligt varken påverkar eller påverkas av väteperoxid. Förpackning skall ha anordning som förhindrar farligt övertryck.

text: .DS 0lUNQLQJYDUQLQJVRFKI|UEXGVDQVODJ

text: 10.1 Särskilda bestämmelser gäller för - märkning av förpackningar med väteperoxid, - märkning av rörledningar för väteperoxid, och - varningsanslag och förbudsanslag vid yrkesmässig hantering av väteperoxid.

text: .DS 'LVSHQVHU

text: 11.1 Sprängämnesinspektionen får, om skäl föreligger, medge undantag från dessa föreskrifter.

text: .DS $QVYDU

text: 12.1 Bestämmelser om ansvar på grund av överträdelse av dessa föreskrifter finns i lagen (

text: ) om brandfarliga och explosiva varor.

text: gYHUJnQJVEHVWlPPHOVHU

text: 1. Dessa föreskrifter träder i kraft den 1 juli 1999.

text: 2. Sådan hantering av väteperoxid som bedrivs vid utgången av juni 1999 och för vilken tillstånd därefter behövs till följd av dessa föreskrifter får, om ansökan om tillstånd görs före den 1 januari 2000, fortsätta att bedrivas utan tillstånd till dess ansökan slutligt har prövats.

text: ERIK NILSSON Bertil Lindeberg

text: Sprängämnesinspektionen $OOPlQQDUnG

text: Allmänna råd till Sprängämnesinspektionens föreskrifter (

text: SÄIFS 1999:2

text: ) om hantering av väteperoxid

text: utfärdade den 22 februari 1999.

text: %DNJUXQG

text: Väteperoxid (H2O2) är ett oxiderande ämne med frätande egenskaper som i blandning med brännbara ämnen kan ge upphov till häftig reaktion och eventuellt till självantändning. I koncentration över 20 % (i föreskrifterna och i de allmänna råden avses viktprocent) kan väteperoxid sönderfalla på ett riskfyllt sätt under avgivande av stora energimängder. I koncentration från ca 90 % är den detonerbar. Vid sönderfall bildas stora mängder syrgas, vatten och värme. 100 %-ig väteperoxid frigör 2900 kJ/kg. Sönderfallet katalyseras framför allt av koppar och silver men även av andra metaller, lut och vissa organiska föreningar. Väteperoxid med koncentration under 20 % anses inte ge upphov till några våldsamma reaktioner. Om den spills, t.ex. på kläder, avdunstar dock vattnet efterhand och peroxiden kan nå en koncentration vid vilken självantändning kan inträffa. Väteperoxid i gasfas kan bli explosiv om halten peroxid i gasfasen överstiger 40 %. Vid normalt tryck kan en lösning av 75 % eller högre koncentration ge upphov till sådan gasblandning över vätskenivån. Upp till 50 °C är den normala sönderfallsreaktionen relativt långsam men över 50 °C kan snabbare reaktioner inträffa. Uttrycket explosion används som ett gemensamt begrepp för detonation, deflagration eller sprängning genom övertryck. Detonation innebär ett sönderfall i överljudshastighet och deflagration ett sönderfall i underljudshastighet. Väteperoxid används till största delen för blekning av pappersmassa men även som t.ex. desinficeringsvätska, laboratoriereagens, drivmedelskomponent för raketer och torpeder, i kemiska processer, bl.a. vid framställning av vissa organiska peroxider. På grund av de farliga reaktioner som kan uppstå och med hänsyn till de mängder väteperoxid som hanteras har SÄI funnit skäl att reglera hanteringen. Förutom i dessa föreskrifter och allmänna råd finns regler om transport av väteperoxid i Statens räddningsverks föreskrifter (

text: SRVFS 1998:8

text: ) om inrikes tran-sport av farligt gods på väg och i terräng, ADR-S. Landsvägstransporter, järnvägstransporter, flygtransporter och sjötransporter omfattas av lagen (

text: ) om transport av farligt gods. Lagen omfattar även servicefordon utanför industriområde. Innanför industriområde gäller dessa föreskrifter (

text: SÄIFS 1999:2

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Dessa föreskrifter omfattar - utom vad avser tillverkning - enbart väteperoxid i koncentration lika med eller över 20 %. Begränsningen för annan hantering än

text: tillverkning innebär dock inte att väteperoxid i lägre koncentration än 20 % är helt ofarlig. En allmän rekommendation är att späda peroxiden till en koncentration under 3 % innan den släpps till kommunala avlopp.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Före 1988 års lagstiftning betraktades endast brandfarliga gaser och vätskor som brandfarliga varor. I nuvarande lagstiftning ges möjlighet att till denna kategori hänföra även andra grupper av varor. Enligt

text: 5 § 3.

text: FBE får SÄI föreskriva att även fasta brandfarliga varor, självantändande varor, varor som utvecklar brandfarlig gas i kontakt med vatten, oxiderande varor, bl.a. väteperoxid, samt organiska peroxider skall hänföras till brandfarliga varor. Genom föreskrifterna om väteperoxid har detta skett beträffande denna vara vid tillverkning av väteperoxid och vid övrig hantering i koncentrationer lika med eller över 20 viktprocent. Av bestämmelserna i LBE och FBE bör följande särskilt uppmärksammas vid hantering av väteperoxid - 7 § LBE om allmän försiktighet, - 11 § LBE första stycket om tillstånd till hantering, -

text: 13 §

text: FBE om förbud mot öppen eld m.m., -

text: 14 §

text: FBE om varningsanslag, -

text: 15 §

text: FBE andra stycket om restriktioner beträffande samförvaring, -

text: 19 §

text: FBE om rapportering av olyckor och tillbud, samt - 36-37 §§ FBE om föreståndare för hantering.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Med mindre kvantiteter avses - maximalt 1 liter för koncentration lika med eller över 80 %, - maximalt 5 liter för koncentration lika med eller över 60 % men lägre än 80 %, samt - maximalt 50 liter för koncentration under 60 %. Kraven för byggnader, cisterner och anordningar är inte tillämpliga på laboratorier Läkar- och tandläkarmottagningar jämställs med laboratorier.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Enligt

text: 22 §

text: FBE prövar SÄI frågor om tillstånd till hantering av brandfarliga varor inom Försvarsmakten, Försvarets materielverk eller Fortifikationsverket. Byggnadsnämnden eller motsvarande prövar frågor om tillstånd till yrkesmässig hantering och hantering i större mängd av brandfarliga varor i övriga fall. Byggnadsnämnden eller motsvarande skall i ett sådant ärende enligt

text: 26 §

text: FBE samråda med bl.a. SÄI, om inte omständigheterna i ärendet gör det onödigt. För att få en enhetlig skyddsnivå vid hantering av väteperoxid föreskrivs ett obligatoriskt samråd med SÄI i ärenden om tillstånd till tillverkning samt till annan hantering av väteperoxid i koncentration lika med eller över 60 %. Även tillståndsärenden enligt punkten 2a kan vid behov remitteras till SÄI för synpunkter.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Den som hanterar väteperoxid skall vidta de åtgärder och iaktta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att hindra att brand eller explosion uppstår och för att motverka skada på människor, miljö och egendom. Denna grundregel för hanteringen av väteperoxid riktar sig till alla som på ett eller annat sätt befattar sig med, dvs. hanterar,

text: sådan vara. I föreskrifterna uttrycks detta med ”att hanteringen skall vara betryggande”. Kravet gäller oavsett om hanteringen utgör hela verksamheten eller enbart är ett delmoment av denna eller av annan verksamhet. Goda kunskaper om de risker som finns vid tillverkning och användning av väteperoxid och de konsekvenser som kan bli följden av ett okontrollerat sönderfall är av grundläggande betydelse. För att förbättra skyddsarbetet har under senare år kraven ökat på att systematiskt utföra riskutredningar. Vid riskutredning skall en anläggning granskas för att identifiera de risker som finns i hanteringen, och värdera dessa. Med ledning av resultatet föreslås vid behov riskreducerande åtgärder. Behovet av riskutredning kan variera med bl.a. anläggningens risknivå och komplexitet. Erfarenheter, t.ex. i form av olycks- eller tillbudsrapporter, kan också ge anledning till en ny eller reviderad utredning. Riskutredningen bör också ses över vid omprövning av tillstånd och inför förändringar som kan påverka säkerheten. Riskutredningen bör regelbundet uppdateras. Resultatet av en riskutredning liksom dess underlag skall i enlighet med 4.3.1 dokumenteras. I

text: 9 § lagen (1988:868)

text: om brandfarliga och explosiva varor sägs det att en ”tillfredsställande utredning om riskerna för brand eller explosion” skall finnas. En tillfredsställande utredning om riskerna kan göras på många olika sätt. Omfattningen av utredningen bestäms av den hantering av väteperoxid som är aktuell hos varje enskild verksamhetsutövare. Faktorer av betydelse är t.ex. mängd, temperatur och tryck. Andra förhållanden som är viktiga att beakta är om det t.ex. är en processindustri eller om hanteringen endast omfattar förvaring av ett fåtal behållare. Den som hanterar väteperoxid måste alltid känna till vilka risker som är förknippade med hanteringen. Tillämpningen av schemat för riskutredning i figur 1 beror av omfattning och typ av hantering i varje enskilt fall. Vid något tillfälle kan det vara lätt att placera en begränsad mängd brandfarlig vara på ett ställe där den inte utgör någon påtaglig fara och heller inte kräver någon mera omfattande analys med hjälp av schemat. I andra fall där stora mängder brandfarlig vara hanteras och där komplicerade processer förekommer kan man behöva avsätta betydande resurser och djuploda schemat för att komma fram till en säker hantering. En riskanalys kännetecknas av sin systematik och att man använder sig av en bestämd metod. Val av analysmetod beror på hur komplex hanteringen är, t.ex. process, förvaring, mängd, temperatur och tryck. En riskutredning kan beskrivas med nedanstående schema i figur 1. Observera att riskanalysen är en del av riskutredningen. Lägg också märke till att bl.a. förändringar i en process i form av t.ex. höjda temperaturer, tryck och flöden eller byte av utrustning, arbetsrutiner eller råvaror kan innebära förändrade situationer och nya risker i en verksamhet. Inför förändringar skall alltid en ny riskanalys övervägas.

text: Planering av analysen

text: Insamling av information Definition av system Komplettering Identifikation av riskkällor

text: Uppskattning av risk (Sannolikhet och konsekvens) 5LVNDQDO\V Värdering av risk 5LVNEHG|PQLQJ

text: Förslag till riskreducerande åtgärder 5LVNXWUHGQLQJ )LJXU Principschema för riskutredning

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Anläggningens personal bör utnyttjas i riskanalysarbetet. En kunnig och erfaren operatör kan tillföra riskanalysen många praktiska erfarenheter som ofta har stor betydelse.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Konsekvensberäkningar bör bl.a. baseras på någon av de modeller som finns för beräkning av tryckutbredning och splitterspridning. Vid analysen skall beaktas de konsekvenser en olycka kan ge upphov till såväl innanför som utanför det område som verksamheten omfattar.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: I dokumentet enligt 4.3.1 skall den som hanterar väteperoxid visa att åtgärder för att begränsa riskerna är vidtagna och att väteperoxiden hanteras på ett betryggande sätt. En säkerhetsredovisning enligt Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter (

text: AFS 1989:6

text: ) om storskalig kemikaliehantering kan eventuellt ersätta dokumentet.

text: När riskanalysen har genomförts bör den visa på alla de för säkerheten väsentliga brand- och explosionsrisker som har identifierats och bedömts. Dokumentet som krävs enligt 4.3.1 skall även innehålla förutsättningarna för riskanalysen samt på vilka grunder bedömningarna är gjorda. Det räcker inte att enbart presentera slutsatser utan förutsättningar. De åtgärder som fram till dokumentets färdigställande har vidtagits samt en tidsplan för de åtgärder som bedömts vara nödvändiga men kan vänta till t.ex. ett underhållstopp bör också redovisas. Dokumentationens omfattning och innehåll kan givetvis variera med objektets storlek och karaktär. För t.ex. en butik kan det vara tillräckligt att redovisa att brandavskiljning skett genom att behållarna med väteperoxid placerats i plåtskåp.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Med väsentlig ändring eller utvidgning avses sådana förändringar som ger upphov till faromoment som inte förelåg vid tiden för den ursprungliga riskutredningen. Exempel på förändringar är en övergång från 50 till 70 %-ig väteperoxid eller att ytterligare rörledningar för väteperoxid behöver dras.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Det är av största vikt att det finns riklig tillgång till vatten i de byggnader där väteperoxid hanteras. Det kan under vissa arbetsmoment vara nödvändigt att spola golvet kontinuerligt. Golv bör inte ha fördjupningar där väteperoxid och andra ämnen, som kan få väteperoxid att sönderfalla, kan ansamlas. Golv bör ha tillräckligt antal golvbrunnar med kapacitet för att kunna avleda det vatten som behövs för spolning och spädning vid eventuella utsläpp av väteperoxid. Friliggande byggnad för tillverkning av väteperoxid bör vara utförd med väggar och tak i minst brandteknisk klass REI 90. Om förråd för väteperoxid är vidbyggt annan byggnad vari förvaras ämnen eller varor som vid brand kan komma i kontakt med väteperoxiden och förorsaka farliga reaktioner bör åtskiljande vägg vara av minst brandteknisk klass EI 90. Förråd som är del av annan byggnad bör om liknande behov föreligger avskiljas i brandteknisk klass EI 90. Där väteperoxid används i processer bör det finnas en anordning till vilken peroxid som använts i processen kan avledas och som möjliggör en säker destruktion. Vanligtvis består destruktionen av spädning av peroxiden till en koncentration vid vilken inga farliga reaktioner är att vänta. Rörledningar för väteperoxid utomhus bör inte passera över områden med brännbart material. Blinda rörändar och fickor bör undvikas.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Cisterner för förvaring av väteperoxid tillhör enligt Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter (

text: AFS 1986:9

text: , senast omtryckt i

text: AFS 1994:39

text: ) om tryckkärl och andra tryckbärande anordningar, objektgrupp 1. För denna grupp gäller allmänna bestämmelser enligt 3 kap.

text: AFS 1986:9

text: . Enligt 2 kap. 5 § tillhör öppen cistern med volym över 10 m också objektgrupp 1.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Cistern kan avlastas med en lucka som genom sin egen tyngd ansluter mot cisternens

text: manhål. Luckans area bör vara anpassad till peroxidens koncentration samt till cisternens volym och diameter.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Temperaturgivare bör placeras på lämplig nivå i cistern. De två av varandra oberoende givarna bör vara placerade mitt emot varandra på samma nivå.

text: I allmänhet tar det flera dygn från det att en förhöjd temperatur i cistern observeras och till det att temperaturen blir så hög att sönderfallet sker med en hastighet vid vilken reaktionen inte går att stoppa. Någonstans mellan dessa ytterlighetstemperaturer måste åtgärder vidtas i så god tid att den skenande reaktionen inte inträffar.

text: Överfyllningsskydd bör ge larm vid cisternens högsta tillåtna vätskenivå.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Avledning från invallning utformas som öppen ränna så att inneslutning och tryckökning av reagerande peroxid undviks. Minimikravet 15 m på invallningens volym är till för att invallningen skall klara 15 minuters överpumpning från tankfordon. Det är också mycket viktigt att god ordning råder på de platser där väteperoxid hanteras. Skräp, pallupplag och annat brännbart material bör inte hanteras i närheten av peroxiden. En skriftlig instruktion kan ge en eller flera personer i uppdrag att se till att ordningsrutinerna följs. Ordningen bör regelbundet kontrolleras.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Det effektivaste sättet att dämpa en sönderfallsreaktion är att späda och kyla innehållet så fort som möjligt. Cisterninnehållet kan antingen tappas direkt ned i en på förhand till halva sin volym vattenfylld bassäng eller också kan vattnet spolas över cisternen samtidigt som innehållet töms ned i bassängen. Med inte tillgänglig för obehöriga avses att cisternen åtminstone är inhägnad. Det kan även behövas andra åtgärder beroende bl.a. på vilka som har tillträde till anläggningen där cisternen finns.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Det bör finnas möjlighet att föra in vatten för spädning och kylning eller ämne som dämpar sönderfallsreaktion (inhibitor) direkt i processledning.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Backventiler och andra ventiler kan ge upphov till inneslutning av peroxid Det är viktigt att kulventiler har ventilkulan uppborrad så att den inte kan utgöra en inneslutning.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Väteperoxid som saluförs bör i största möjliga utsträckning vara stabiliserad. Sönderfallsreaktioner kan förekomma i både stabiliserad och ostabiliserad väteperoxid. Peroxiden bör därför kontrolleras regelbundet genom temperaturmätning eller på annat sätt. Det är mycket viktigt att väteperoxid under alla förhållanden hanteras så att icke avsedd sönderdelning som medför risk för brand eller explosion förhindras. Brännbara ämnen får inte förekomma i anslutning till hanteringen. Väteperoxid sönderdelas enligt formeln:

text: H2O2 +2O + ½ O2 + 98 kJ/mol (2900 kJ/kg)

text: Värmeutveckling vid sönderfall av peroxid framgår av figur 2.

text: Diagrammet visar skärningspunkten mellan väteperoxidens sönderfallsenergi och vattnets ångbildningsenergi (för det vatten som finns i peroxidlösningen plus det vatten som bildats vid peroxidens sönderfall). Vid högre koncentration av väteperoxid över grafernas skärningspunkt räcker den alstrade sönderfallsenergin till för att förånga allt kvarvarande vatten i reaktionsblandningen. Reaktionen kan därefter accelerera på ett okontrollerbart sätt och leda till explosion.

text: 3000 Ångbildningsenergi 2500 2000 N-NJ 1500 1000 (QHUJL 500 Sönderfallsenergi 0 0 20 40 60 80 100 9LNWYlWHSHUR[LG

text: )LJXU Ångbildning och utveckling av värme för vattenlösningar o av väteperoxid vid 25 C

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Väteperoxid som använts i processer kan vara förorenad på sådant sätt att ett sönderfall kan förväntas. Den får då inte återföras till förrådsbehållare eller annan behållare för förvaring av väteperoxid utan bör i stället ledas till branddamm eller anordning med motsvarande funktion där den kan destrueras på ett säkert sätt. Se även kommentarer till 6.2.1.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: På grund av att väteperoxid reagerar med många olika ämnen på ett sådant sätt att reaktionen leder till ett exotermt våldsamt sönderdelningsförlopp är det förenat med stora risker att utan kontroll föra över peroxiden till cisterner eller andra behållare som tidigare innehållit andra kemikalier. När behållare behöver bytas ut bör det finnas

text: skriftliga instruktioner som säkerställer att den mottagande behållaren är fri från ämnen som kan initiera sönderfall i väteperoxiden.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Förpackningar med väteperoxid bör förvaras stående, med avlastningsanordningen riktad uppåt och på ett sådant sätt att luften tillåts strömma fritt omkring kärlen. Behållare bör inte ställas på varandra så att den tryckavlastande funktionen hindras. Förvaringsutrymmen i t.ex. laboratorier med mer än några få liter väteperoxid bör vara utförda i brandteknisk klass EI 60. SÄI rekommenderar detaljhandeln att inte exponera väteperoxid i försäljningslokaler. Förvaring av behållare med väteperoxid i tält är utomhusförvaring.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Väteperoxid reagerar med en mängd olika ämnen och sönderfaller under avgivande av stora energimängder. Stabiliserad väteperoxidlösning har pH-värden mellan 0,5 och 2,5. Höjs pH-värdet väsentligt ökar sönderfallshastigheten mycket kraftigt. Natriumhydroxid höjer pH till värden långt upp i sönderfallsområdet. Detta har förorsakat ett antal olyckor. Även metaller som t.ex. koppar, järn och krom förorsakar sönderfall. Om väteperoxid kommer i kontakt med organiskt material som t.ex. trä, papper eller textil är risken för självantändning mycket stor.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Spill av väteperoxid bör omedelbart spädas med så stora mängder vatten att sönderdelningsreaktionerna inte förorsakar skada. Kläder som förorenats med väteperoxid bör skyndsamt tas av och sköljas i vatten. Vid hantering av peroxid i öppna kärl bör åtgärder vidtas för att förhindra förorening. Det är viktigt att rörledningar töms fullständigt efter användning.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: När en situation uppstår där det är nödvändigt att späda peroxiden måste det vara möjligt att tömma cisternen för att skapa utrymme för spädning. Det är därför mycket viktigt att cisternen har bottenavtappning med tillräcklig kapacitet. Yttre kylning kan, som tidigare nämnts i kommentaren till 5.2.5, ske genom vattensprinkling av cistern och är nödvändig främst med tanke på inverkan från yttre brand då peroxiden annars kan nå en temperatur vid vilken sönderfall med stor intensitet inträffar. Det effektivaste sättet att häva ett accelererande sönderfall är att kyla och späda med vatten. Sönderfallshämmande ämnen - inhibitorer - kan också användas i ett begynnande skede av sönderfallet.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Det måste finnas rutiner för lossning till cisterner, t.ex. skriftliga instruktioner. Olyckor med våldsamt förlopp har hänt på grund av att man av misstag lossat lut till cisterner med väteperoxid.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Bestämning av avstånd från tillverkningsanordningar för väteperoxid till skyddsobjekt

text: måste föregås av riskutredning och bedömas i varje enskilt fall. Där väteperoxid med koncentration 1. under 60 % förvaras bör omgivningen i första hand skyddas från kontakt med sönderfallande väteperoxid som sprids genom överkokning, 2. lika med eller över 60 % men under 80 % förvaras bör omgivningen skyddas från verkan av en deflagration, och 3. lika med eller över 80 % förvaras bör omgivningen i första hand skyddas från verkan av en detonation. Därutöver bör brännbart material inte finnas inom 30 m från cistern med väteperoxid enligt 1. En viss vägledning för avstånd finns i tabell 1 som grundar sig på erfarenheter från den europeiska peroxidindustrin (en speciell arbetsgrupp inom den europeiska kemiindustrins branschorganisation CEFIC). Tabellen ger exempel på avstånd för en cistern med volymen 100 m .

text: 7DEHOO$YVWnQGI|UXWRPKXVI|UYDULQJLFLVWHUQPHGYRO\PHQP

text: .RQFHQWUDWLRQYlWHSHUR[LGD D D

text: Typ av objekt A B A B Avstånd i meter 30 30 70 35

text: A = Avstånd till A-byggnader och offentliga platser. Med A-byggnad avses byggnad där människor bor samt byggnad i vilken vanligen vistas människor som saknar anledning att känna till förekommande hantering av brandfarliga varor. Hit hör bostadshus, hotell, sjukhus, kontorshus, varuhus, restaurang, bibliotek, museum, utställningsbyggnad, skola, kyrka och annan byggnad med samlingslokal och liknande. Med offentliga platser avses gator, torg, skolor, sjukhus o.d. enligt

text: 1 kap. 2 § ordningslagen (1993:1617)

text: B = Avstånd mellan B-byggnader, dvs. byggnader i vilka vanligen endast vistas människor som kan förutsättas känna till förekommande hantering av brandfarliga varor, eller mellan B-byggnad och anordning där väteperoxid hanteras.

text: Tabellens avstånd avser endast skydd mot brand och explosion. Väteperoxid med koncentration under 60 % ger normalt inte upphov till några reaktioner som leder till tryckvåg. Tabell 1 avser i detta fall endast avstånd till brännbart material. Det är dock viktigt att notera att andra skador, t.ex. frätskador på hud, kan uppstå vid kontakt med väteperoxid.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Ventiler är lämpliga anordningar för reglering av farligt övertryck. Eftersom väteperoxid har ett naturligt sönderfall på ca 1 % per år är det viktigt att behållare hanteras så att anordningens funktion inte sätts ur spel.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Bestämmelser om märkning av förpackningar m.m. finns i SÄI:s föreskrifter (

text: SÄIFS 1995:5

text: ) om märkning av förpackningar m.m. med brandfarliga varor. Till följd av dessa föreskrifter skall förpackningar med väteperoxid som har en koncentration lika med eller över 60 % vara märkta med farosymbol O (oxiderande vara). Bestämmelser om märkning av förpackningar finns också i Kemikalieinspektionens föreskrifter (KIFS

text: 1994:12) om klassificering och märkning av kemiska produkter. Enligt SÄI:s föreskrifter (

text: SÄIFS 1996:3

text: ) om förbudsanslag och varningsanslag samt om märkning av rörledningar vid hantering brandfarliga varor skall rörledningar för transport av väteperoxid vara märkta med vit text på svart botten på följande sätt: Väteperoxid och pil som anger vätskeflödets riktning. För väteperoxid med en koncentration lika med eller över 60 % skall det dessutom finnas en orange kvadratisk symbol O. Utrymme eller område där väteperoxid hanteras skall ha förbudsanslag och varningsanslag enligt

text: SÄIFS 1996:3

text: Vid förvaring av väteperoxid i cistern eller annat kärl bör det finnas en skylt vid påfyllnings- och avtappningsställe med följande uppgifter: - namn och koncentration på produkten för vilken kärlet är avsett, - kärlets volym, - varning för påfyllning med annan produkt än vad som anges på anslaget, och - orange kvadratisk symbol O för väteperoxid med en koncentration lika med eller över 60 %. Bestämmelser om varuinformationsblad finns i SÄI:s föreskrifter (

text: SÄIFS 1994:4

text: ) om varuinformationsblad för brandfarliga och explosiva varor. Genom att väteperoxid klassificerats som brandfarlig vara tillämpas även andra föreskrifter som utfärdats med stöd av FBE än de ovan nämnda.

text: .RPPHQWDUWLOO

text: Möjligheten till dispens är främst avsedd för metoder och lösningar som ger en med föreskrifterna likvärdig skyddsnivå. Sverige har dock genom medlemskapet i EU förbundit sig att inte medge dispenser från kraven på sådana produkter som omfattas av EG-rätten.

text: .RPPHQWDUWLOO|YHUJnQJVEHVWlPPHOVHUQD

text: För befintliga anläggningar som tillkommit före dessa föreskrifters ikraftträdande gäller följande. Med ledning av de uppgifter som framkommit avgör tillståndsmyndigheten 1. om underlaget räcker för ett beslut om tillstånd eller om kompletterande uppgifter behövs, 2. om verksamheten kan fortsätta, med eller utan villkor, eller 3. om det finns skäl att inte medge fortsatt drift. Ett syfte med prövningen är att anpassa tillstånden till den tekniska utvecklingen. Det är förmodligen inte genomförbart att i varje enskilt ärende kräva anpassning till alla krav i reglerna. Många verksamheter som har etablerats före regleringen kan ha bedrivits utan anmärkning under en lång tid. En total anpassning kan då innebära stora krav på ombyggnader eller andra investeringar som inte alltid med säkerhet kan bedömas ge motsvarande höjning av skyddsnivån. I många fall kan det vara lämpligt att i stället tillämpa s.k. tekniska byten. En möjlighet som införts med den nya lagstiftningen framgår av

text: 29 §

text: FBE. Där ges tillståndsmyndigheten möjlighet att, efter medgivande från SÄI, göra avkall på vissa krav i SÄI:s föreskrifter om dessa i något enskilt fall bedöms som alltför stränga. Ibland kan kraven ta längre tid att uppfylla. Det kan då vara lämpligt att i tillståndet ange att en ytterligare förlängning kommer att medges endast om villkoren har uppfyllts senast när tillståndsperioden nästa gång löper ut.

text: ERIK NILSSON Bertil Lindeberg