title: Statens räddningsverks allmänna råd och kommentarer om ersättning till kommuner för räddningstjänst och viss sanering

text: 7 kap. 2 §

text: LSO

text: När utflöde i vatten av olja eller andra skadliga ämnen föranleder insatser i kommunal räddningstjänst, har kommunen rätt till ersättning av staten för den del av räddningstjänstkostnaderna som överstiger ett av regeringen fastställt belopp, om utflödet har skett utanför Sveriges sjöterritorium eller inom den del av sjöterritoriet där räddningsinsatser skall göras enligt 4 kap. 5 § eller inom Göta älv, Trollhätte kanal eller Södertälje kanal.

text: Om en kommun haft kostnader för sanering med anledning av sådant utflöde som avses i första stycket, har kommunen rätt till ersättning av staten för den del av saneringskostnaderna som överstiger ett av regeringen fastställt belopp.

text: Räddningsinsats som har medfört betydande kostnader

type: kapitel

text: 7 kap. 3 §

text: LSO

text: Om en räddningsinsats i kommunal räddningstjänst har medfört betydande kostnader, har kommunen rätt till ersättning av staten för den del av kostnaderna som överstiger en självrisk. En förutsättning för rätt till ersättning är att kostnaderna är direkt hänförliga till räddningsinsatsen. Självrisken beräknas enligt grunder som regeringen fastställer.

text: Beräkning av självrisk

text: Bestämmelser om självrisk regleras i FSO, 7 kap. 1-2 §§.

text: Vid räddningsinsats eller sanering med anledning av utflöde i vatten av olja

text: eller andra skadliga ämnen

text: 7 kap. 1 § FSO

text: Ersättning enligt

text: 7 kap. 2 § lagen (2003:778)

text: om skydd mot olyckor lämnas för den del av kostnaden som överstiger hälften av prisbasbeloppet enligt lagen (

text: ) om allmän försäkring för det år då kostnaden uppstod.

text: Allmänna råd

text: Vid räddningsinsats som medför betydande kostnader

text: 7 kap. 2 § FSO

text: Självrisken enligt

text: 7 kap. 3 § lagen (2003:778)

text: om skydd mot olyckor utgörs av ett belopp som motsvarar 0,02 procent av det sammanlagda skatteunderlag som står till kommunens förfogande året före det år då kostnaderna uppkommit.

text: Definition av räddningstjänst

text: 1 kap. 2 § första stycket, LSO

text: Med räddningstjänst avses i lagen de räddningsinsatser som staten eller kommunerna skall ansvara för vid olyckor och överhängande fara för olyckor för att hindra och begränsa skador på människor eller egendom eller i miljön.

text: 1 kap. 2 § tredje stycket, LSO

text: Staten eller kommunen skall ansvara för en räddningsinsats endast om detta är motiverat med hänsyn till behovet av ett snabbt ingripande, det hotade intressets vikt, kostnaderna för insatsen och omständigheterna i övrigt.

text: 3 kap. 9 § första stycket, LSO

text: En räddningsinsats är avslutad när den som leder insatsen (räddningsledaren) fattar beslut om detta. Beslutet skall redovisas i skriftlig form.

text: När en räddningsinsats är avslutad skall räddningsledaren, om det är möjligt, underrätta ägaren eller nyttjanderättshavaren till den egendom som räddningsinsatsen har avsett om behovet av bevakning, restvärdesskydd, sanering och återställning.

text: Definition av sanering

text: Med sanering bör i oljeskyddssammanhang avses insatser för rengöring av stränder och anläggningar som smutsats ned av olja. Saneringsinsatserna kan också omfatta övriga oljeskadebegränsande insatser som inte betraktas som räddningstjänst, t ex att forsla bort och ta hand om upptagen olja och liknade åtgärder som följer av en strandrengöring.

text: Exempel på saneringsåtgärder: 1. Avlägsna olja som nått land och som kontaminerar strandpartier. 2. Avlägsna och forsla bort olja som ”förankrats” eller ”fixerats” vid stranden.

text: 1 Detta avsnitt om sanering bygger på uppgifter som hämtats från Räddningsverkets handbok Oljan är lös.

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:11

text: 3. Forsla bort och ta hand om oljebemängt avfall och upptagen olja. 4. Rengöring av stränder och anläggningar. 5. Återställa skadade strandområden eller anläggningar till acceptabelt skick.

text: Övrigt

text: I LSO finns ett antal andra lagrum som kan vara av betydelse i samband med kommunens möjligheter till ersättning av staten. Exempel på sådana lagrum anges nedan.

text: Angående Lag (

text: ) om skydd mot olyckor, LSO

text: Medverkan från annan kommun och från statlig 6 kap. 7 § myndighet 7 kap. 1 §

text: Tjänsteplikt

text: allmänt 6 kap. 1 § ersättning 7 kap. 4 § ersättning vid personskada 7 kap. 5 §

text: Ingrepp i annans rätt

text: allmänt 6 kap. 2 § första stycket polismyndighetens hjälp 6 kap. 3 § uppehälle 6 kap. 4 § ersättning till ägare eller nyttjanderättshavare 7 kap. 6 §

text: Dokumentation av vissa beslut 4 kap. 7 § 6 kap. 6 §

text: Praxis

text: Räddningsverkets beslut om ersättning kan enligt

text: 10 kap. 6 §

text: LSO överklagas av kommunen. Detta görs till Länsrätten i Värmlands län, dvs. den länsrätt där beslutande myndighet har sitt säte. Länsrättens dom kan överklagas av både kommunen och Räddningsverket till Kammarrätten i Göteborg och vidare till Regeringsrätten . För kammar- och regeringsrättens prövning krävs prövningstillstånd.

text: 2 Möjligheten för Räddningsverket att överklaga infördes den 1 januari 2004.

text: Allmänna råd

text: Domar med anledning av att en kommun överklagat Räddningsverkets beslut finns redovisade på Räddningsverkets hemsida, www.raddningsverket.se.

text: Schematisk beskrivning

text: Statlig ersättning enligt LSO kan schematiskt beskrivas på följande sätt:

text: Händelse i kommunen

text: Räddningsinsats som Räddningsinsats som Sanering vid utflöden uppfyller kriterierna i uppfyller kriterierna i av olja eller andra 1 kap. 2 § i LSO. 1 kap. 2 § i LSO vid skadliga ämnen som sådana utflöden av olja framgår av 7 kap. 2 § eller andra skadliga andra stycket i LSO. ämnen som framgår av

text: 7 kap. 2 § i samma lag

text: Ja Nej Ja Nej Ja Nej

text: Kostnaden överstiger Kostnaden överstiger självrisken som är hälften av kommunens självrisk. prisbasbeloppet för det år då kostnaden uppstod. Självrisken utgörs av ett belopp som motsvarar 0,02 procent av det sammanlagda skatteunderlag som står till kommunens förfogande året före det år då kostnaden uppkommit.

text: Ja Nej Ja Nej

text: Ansökan om ersättning kan göras till Räddningsverket med vägledning av dessa allmänna råd.

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:11

text: Allmänna ersättningsprinciper

text: Avsikten med ersättning till kommuner enligt LSO är att ge kompensation för de faktiska kostnader som kommunen haft för en genomförd räddningseller saneringsinsats.

text: En förutsättning för rätt till ersättning för räddningstjänstkostnader är att kostnaderna går att hänföra direkt till räddningsinsatsen.

text: Övriga kostnader som är en följd av den händelse som förorsakat insatsen ger inte möjligheter till ersättning.

text: Parallellt med eller efter en räddningsinsats kan kommunen behöva vidta andra åtgärder, t.ex. inom ramen för miljö- och hälsoskyddet eller socialtjänsten. Kostnader för sådana åtgärder omfattas inte av detta ersättningssystem.

text: Personalkostnader

text: Beträffande personalkostnader är det endast den direkta lönekostnaden (inklusive sociala avgifter, personalomkostnader [po] och i förekommande fall semestersättning) för arbete i samband med den aktuella insatsen som ersätts.

text: Kostnader för att upprätthålla kommunens ordinarie beredskap ersätts inte.

text: Verifiering

text: Kommunen bör kunna verifiera sina kostnader på lämpligt sätt. Detta är särskilt angeläget vid ersättning i samband med utflöde i vatten av olja eller andra skadliga ämnen.

text: När staten återkräver aktuella kostnader från försäkringsbolag eller Internationella oljeskadefonden måste faktiska kostnader verifieras.

text: Verifieringen bör ske med olika handlingar som styrker kostnaderna, exempelvis utdrag ur kommunens ordinarie redovisningssystem, lönelistor, kopior av fakturor etc.

text: Oavsett vilken typ av verifiering som väljs måste alltid kostnaden i klartext kunna utläsas, dvs. vilken typ av kostnad som avses och även vilket ändamål och syfte som kostnaden haft.

text: En målsättning i kommunens redovisning av kostnader bör vara att så långt som möjligt utnyttja kommunens redan befintliga system eller rutiner för redovisning, t.ex. eget redovisningssystem. Komplettering till detta kan dock behöva användas för att redovisa vissa kostnader.

text: Allmänna råd

text: Schabloniserade kostnader

text: För vissa typer av kostnader bör kommunen vid sin ansökan yrka ersättning enligt de schablonbelopp som framgår av dessa allmänna råd.

text: Om kommunen bedömer det lämpligt kan förenklingar skapas för vissa typer av kostnader. Ett exempel på detta kan vara att för en viss personalgrupp, med likartad lön, presentera den totala lönekostnaden för hela personalgruppen utifrån en genomsnittlig lön för individerna i gruppen och med hänsyn taget till den använda arbetstiden. Om en sådan modell används bör kommunen kunna tillhandahålla uppgifter som medger en kontroll av rimlighet och skälighet i kommunens beräkning. Exempel på sådana förenklingar som tidigare använts av kommuner finns tillgängliga på Räddningsverkets webbplats, www.raddningsverket.se.

text: Räddnings- och saneringsinsats

text: Ofta används samma metoder och tekniska utrustning vid såväl räddningsinsats som sanering. Även de personella resurserna kan vara desamma. Om ett utsläpp av olja eller andra skadliga ämnen har föranlett både en räddnings- och saneringsinsats bör det framgå av ansökan vilka åtgärder och kostnader som hör till respektive insats.

text: Upprätta ansökan

text: Kostnader för att upprätta kommunens ansökan till Räddningsverket bör inte betraktas som kostnader för insatsen och är därmed inte berättigade till ersättning.

text: Medverkan från annan kommun eller från statlig myndighet

text: Om en annan kommun medverkat i räddningstjänst eller sanering i den kommun som söker ersättning, gäller samma bedömningsgrunder för den medverkande kommunens kostnader. Den medverkande kommunens kostnader bör innefattas i ansökan från den kommunen där insatsen har skett. När en statlig myndighet medverkar i en kommunal räddningsinsats kan inte staten ställa några krav på ersättning av kommunen . Kostnader för medverkan från en statlig myndighet kan därför inte ersättas.

text: 3 Prop. 2002/03:119, sid. 121

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:11

text: Mervärdesskatt

text: Ersättning enligt LSO är inte mervärdesskattepliktig. Enligt

text: 5 § andra stycket lagen (1995:1518)

text: om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting, har kommunen rätt till ersättning från kommunens mervärdesskattekonto för ingående moms som inte dragits av enligt

text: mervärdesskattelagen

text: Kommunens kostnader bör därför vid ansökan om ersättning redovisas exklusive moms. Vid insatser med anledning av utflöde av olja bör dock moms redovisas särskilt, eftersom staten i vissa fall kan få ersättning för denna från den internationella oljeskadefonden.

text: Upphandling av tjänster och materiel

text: Om kommunen i samband med en räddnings- eller saneringsinsats anlitar ett externt företag för särskilda tjänster eller för inköp av viss materiel ingår även dessa kostnader i underlaget för ersättningsprövning.

text: En skälighetsbedömning bör dock göras med hänsyn till omständigheterna, t.ex. om situationen har medgett att tjänsten eller varan kunnat upphandlas i konkurrens.

text: Schablonersättning för kommunal materiel

text: Schablonersättningen för utrustning är indelad i åtta prisgrupper. I ersättningen ingår kostnader för förslitning, underhåll, återställning, smörjmedel och bränsle för drift. I ersättningen inkluderas också användandet av annan utrustning som är fast monterad eller ingår som en funktion i en viss materielgrupp, t.ex. radioutrustning som är fast monterad i ett fordon.

text: Ersättning betalas inte med större belopp än nyanskaffningsvärdet av materielen. Efter att nyanskaffningsvärdet uppnåtts utgår ersättning enbart för de faktiska kostnaderna. För brandslang utgår schablonersättning med högst halva nyanskaffningsvärdet.

text: De redovisade inköpspriserna är exklusive moms.

text: Som tid räknas all användningstid mellan hämtningen och återlämningen av materielen.

text: Minimiersättning som motsvarar fyra timmars användningstid medges alltid även om den faktiska användningstiden varit kortare än fyra timmar. För prisgrupp 7 (brandslang) utgör minimiersättningen motsvarande två dygns användningstid oavsett om användningstiden varit kortare. För prisgrupp 8 (oljelänsa) avses ersättning per användningstillfälle och samma ersättning utbetalas oavsett hur lång användningstid som är aktuell.

text: Allmänna råd

text: Om kommunen väljer att redovisa utrustningskostnader enligt schablonmodellen innebär det att andra kostnader som man haft som är utrustningsrelaterade inte behöver redovisas. Ett sådant exempel är att drivmedel, smörjmedel m.m. som använts till den aktuella utrustningen inte skall redovisas vid ansökan eftersom denna kostnad innefattas i schablonbeloppet.

text: Schablonbeloppen är kopplade till index. Gällande index är ITPI Prod SNI97:29 .

text: Indexomräkning av ersättningsbelopp sker av Räddningsverket varje kalenderårskifte och gäller för det kommande kalenderåret. Beräkningen grundas på de uppgifter som publiceras av Statistiska Centralbyrån, SCB, för den föregående december månad.

text: Basmånad/startmånad är december år 2003 då index var 147,0. Första omräkning sker i kalenderårsskiftet 2004-2005 med det indextal som gällde för december månad 2004. (Publiceras januari 2005.)

text: Exempel på hur beräkningen sker för kalenderår 2005:

text: Grundbelopp enligt tabell för prisgrupp 1-8 divideras med indextalet för basmånaden/startmånaden december 2003 dvs. 147,0 för att därefter multipliceras med index för december 2004. Antag att index för december 2004 kommer att vara 149,3, då blir ersättningsbeloppet per timme för utrustning ur prisgrupp 1, 360 ÷ 147,0 x 149,3 = 366 kronor (beloppet 366 är avrundat).

text: Prisgrupper

text: Prisgrupp 1

text: Typ Materiel med inköpspris mellan 1 – 5 miljoner kronor och med tidsödande återställningsarbete. Små reparationer är sällsynta, skador leder ofta till omfattande reparationer som ersätts separat. Exempel Brandfordon, maskinstege, hävare, specialfordon. Ersättning: 360 kronor per timme.

text: Prisgrupp 2

text: Typ: Materiel med inköpspris mellan 100 000 – 1 miljon kronor och med tidsödande återställningsarbete. Exempel: Båtar, fordon, motorsprutor klass 2 och 3. Ersättning: 240 kronor per timme.

text: ITPI = prisindex för inhemsk tillgång, SNI97:29 är branschgrupperingen för ”Maskiner utom kontorsmaskiner och datorer”.

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:11

text: Prisgrupp 3

text: Typ: Materiel med inköpspris mellan 10 000 – 100 000 kronor och med tidsödande återställningsarbete. Exempel: Motorsprutor klass 1, skumaggregat, andningsapparater, kemdräkter, oscillerande vattenkanoner, mindre båtar. Ersättning: 120 kronor per timme.

text: Prisgrupp 4

text: Typ: Materiel med inköpspris mellan 10 000 – 100 000 kronor men normalt med ringa återställningsarbete. Exempel: Generatorer, hydraulverktyg, vattenkanoner, rökfläktar, lyftkuddar med kringutrustning. Ersättning: 90 kronor per timme.

text: Prisgrupp 5

text: Typ: Materiel med inköpspris understigande 10 000 kronor. Materielen utsätts ofta för hårt slitage och fordrar tidsödande återställningsarbete. Exempel: Länspumpar, kempumpar, sågverktyg, motorkap. Ersättning: 60 kronor per timme.

text: Prisgrupp 6

text: Typ: Materiel med inköpspris understigande 10 000 kronor som fordrar ringa återställningsarbete. Exempel: Gasindikatorer, kemoveraller, kommunikationsradio, domkrafter, stegar (bärbara), belysningsmateriel, självresande bassäng. Ersättning: 30 kronor per timme.

text: Prisgrupp 7

text: Typ: Brandslang Ersättning: 120 kronor per dygn och längd. Ersättningen inkluderar erforderlig slangarmatur som grenrör, strålrör m.m.

text: Prisgrupp 8

text: Typ: Oljelänsa (ej absorberingslänsa). Ersättning: 120 kronor per meter länsa och användningstillfälle.

text: Allmänna råd

text: Schablonersättning för statlig materiel som förvaltas av kommunen

text: För sådan materiel som staten har anskaffat och äger men som ställts till kommunens disposition och där kommunen förvarar, vårdar, underhåller och redovisar materielen, medges schablonersättning med 80 procent av de belopp som anges i ovanstående prisgrupper.

text: Förhållandet är aktuellt i första hand när det gäller så kallad RUHB-materiel (materiel för räddningstjänst under höjd beredskap) som ägs av staten genom Räddningsverket samt för viss materiel som ägs av staten genom Försvarsmakten (t.ex. bandvagnar). För denna typ av materiel har inte kommunen haft några kapitalkostnader. Dock har kommunen i samband med användandet kostnader för drift, underhåll, återställning etc.

text: Kommunen bör för sådan statlig materiel ansöka om ersättning enligt den här redovisade schablonmodellen men kan också välja att redovisa faktiska kostnader för användandet i samband med den aktuella insatsen.

text: Schablonersättning för övergripande kostnader

text: I de fall kommunen haft mindre kostnader som är svåra att definiera eller verifiera bör kommunen ansöka om schablonersättning för övergripande kostnader.

text: Exempel på sådana kostnader är förbrukningsmateriel som köpts in tidigare och där förbrukning helt eller delvis skett under insatsen, telefonsamtal etc. Förutsättningen för att denna schablonersättning kan erhållas är att ersättning för aktuella faktiska kostnader inte yrkats.

text: Schablonersättning lämnas med ett belopp som uppgår till 1 procent av den totala kostnaden för insatsen.

text: Med totala kostnaden avses den statliga ersättning som tillerkänns kommunen innan dess att kommunens självrisk räknats bort. Om kommunen önskar schablonersättning för övergripande kostnader skall detta anges vid ansökan.

text: Ersättning för utrustning som har skadats, förbrukats eller förkommit

text: För utrustning som har skadats, förbrukats eller förkommit i samband med insatsen lämnas ersättning för nyanskaffningsvärdet för materiel av motsvarande slag.

text: Avdrag med hänsyn till ålder, förslitningsgrad och allmänt skick görs dock. Avskrivningstid för den aktuella utrustningen vägs också in i bedömningen.

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:11

text: Kommunen bör i sin ansökan ange ett ersättningsbelopp med hänsyn till ovanstående.

text: Ersättning lämnas endast under förutsättning att utrustningen har hanterats på ett sådant sätt att förlust eller skada inte uppenbart orsakats av felaktigt handhavande. Maskinell utrustning bör t.ex. skötas och underhållas på ett vedertaget sätt och förvaras stöldsäkert. Ersättning medges inte för utrustning som tidigare varit utsatt för onormalt stort slitage.

text: Kommunen bör kunna verifiera åldern på den utrustning som ersättningsanspråket avser. Vidare bör skaderapport kunna lämnas för skadad utrustning, dvs. en beskrivning av hur skadan uppkommit. Om utrustning med mer än ett ringa värde förkommit bör polisanmälan göras.

text: Inköpt utrustning med restvärde

text: Ersättning lämnas endast för kostnader som har direkt anknytning till den insats som ersättningen avser. För utrustning som kommunen nyanskaffat i samband med insatsen kan ett visst restvärde finnas efter det att insatsen avslutats. Från ersättningen för sådan utrustning avräknas restvärdet. Hänsyn tas till den förslitning som utrustningen utsatts för, normal avskrivningstid etc.

text: Kommunen bör i sin ansökan ange ett ersättningsbelopp med hänsyn till restvärdet för inköpt utrustning.

text: Allmänna råd

text: Ansökan

text: Allmänt

text: Ansökan om ersättning enligt LSO bör sändas till Räddningsverket så snart som möjligt efter en avslutad insats, vilket underlättar handläggningen både för kommunen och Räddningsverket.

text: Om Räddningsverket anser att kommunens ansökan inte är fullständig, kan delbeslut komma att fattas avseende de kostnader där tillräckligt underlag finns.

text: Det finns ingen begränsning för hur lång tid efter insatsen som ansökan kan lämnas eller kompletteras.

text: Om en kommun bedömer att den kan vara berättigad till statlig ersättning, bör Räddningsverket informeras i ett tidigt skede om insatsens omfattning och uppskattade kostnader för insatsen. Detta kan med fördel göras, om omständigheterna medger, redan under pågående insats.

text: Räddningsverket kan därmed i ett tidigt skede ge sådan information till kommunen som kan underlätta vid ansökan.

text: Ersättning för räddningstjänstkostnader

text: Ansökan om ersättning för räddningstjänstkostnader enligt

text: 7 kap. 3 §

text: LSO bör göras på den ansökningshandling som Räddningsverket tillhandahåller.

text: Ytterligare information lämnas av Räddningsverket eller via verkets webbplats, www.raddningsverket.se. På webbplatsen finns blankett för ansökan med exempel på hur en ansökan utformas, nyttiga tips m.m.

text: Ersättning för räddningstjänst och sanering i samband med utflöde av olja eller andra skadliga ämnen

text: Ansökan som avser ersättning för räddningsinsats med anledning av utflöde i vatten av olja eller andra skadliga ämnen, eller sanering med anledning av utflöde i vatten av olja eller andra skadliga ämnen enligt

text: 7 kap. 2 §

text: LSO bör göras enligt särskilda rutiner i datorprogrammet ORÄDD. Programmet kan erhållas från Räddningsverket.

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:11

text: Övriga handlingar som bör bifogas ansökan

text: Till ansökan bör bifogas handlingar som på olika sätt beskriver och styrker uppgifterna om insatsen. Exempel på sådana handlingar är − handlingar som på lämpligt sätt verifierar kostnader, t.ex. utdrag ur redovisningssystem, kopia av fakturor, − sammanställningar av respektive delkostnader t.ex. redovisning av använd materiel, externa kostnader, − uppgifter som redovisar när insatsen påbörjats och avslutats (datum och klockslag), − dagbok, insatsrapport eller motsvarande, − karta, skiss över området, − annan dokumentation, t.ex. fotografier.


fs: srvfs

publisher: Statens räddningsverk

text: Beställningsadress Telefon E-post ISSN Norstedts Juridik AB 08-690 91 90 kundservice@nj.se 0283-6165 Kundservice Fax Internet 106 47 Stockholm 08-690 91 91 www.fritzes.se

type: stycke

text: Allmänna råd

text: Statens räddningsverks allmänna råd och kommentarer om brandskydd vid campinganläggningar;

type: rubrik

text: beslutade den 28 juni 2004. Dessa allmänna råd och kommentarer riktar sig till den som äger eller driver campinganläggningar och berör brandskyddet vid dessa anläggningar. Allmänna råd har en annan juridisk status än föreskrifter. De är inte tvingande, utan deras funktion är att förtydliga innebörden i en författning (lag, förordning eller myndighetsföreskrifter) och att ge generella rekommendationer om deras tillämpning. Allmänna råd är markerade med grå bakgrund. Statens räddningsverk ELISABETH SÖDERBERG

text: Margareta Nisser-Larsson (Enheten för bebyggelse och miljö)

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:12

text: Allmänt

text: Definitioner

text: I dessa allmänna råd används nedanstående begrepp.

text: Campinganläggning Område avsett för sådan bygglovspliktig campingverksamhet som avser uppställning av tält, husvagnar och husbilar för boende eller övernattning.

text: Campingenhet Husvagn eller husbil inklusive eventuellt förtält eller liknande.

text: Servicebyggnad Byggnad för drift av anläggningen såsom reception, kiosk, butik, restaurang, hygienutrymmen eller liknande.

text: Lagen om skydd mot olyckor och dess tillämpning på campinganläggningar

text: Enligt

text: 2 kap. 2 § lagen (2003:778)

text: om skydd mot olyckor, LSO, skall ägare eller nyttjanderättshavare till byggnader eller andra anläggningar i skälig omfattning hålla utrustning för släckning av brand och för livräddning vid brand eller annan olycka och i övrigt vidta de åtgärder som behövs för att förebygga brand och för att hindra eller begränsa skador till följd av brand.

text: De åtgärder som vidtas kan vara såväl tekniska som organisatoriska. Åtgärder av teknisk karaktär kan till exempel vara utrustning för brandsläckning medan åtgärder av organisatorisk karaktär kan vara utbildning och information.

text: Som framgår direkt av lagtexten omfattas alla typer av byggnader av kravet på skäligt brandskydd enligt

text: 2 kap. 2 §

text: LSO och detta gäller till exempel för olika typer av servicebyggnader inom en campingplats.

text: En plats som ordningsställts för camping och som kräver bygglov är ett exempel på en sådan anläggning som omfattas av

text: 2 kap. 2 §

text: LSO. Tillfällig camping i exempelvis skog eller på en äng omfattas inte av lagens anläggningsbegrepp. Krav på brandskydd enligt lagen om skydd mot olyckor kan därför inte riktas mot sådan camping.

text: Allmänna råd

text: Brandskyddsåtgärder på campinganläggningar

text: Personskador som uppstår i samband med bränder på campinganläggningar orsakas vanligen av brand i den egna campingenheten. Det är därför främst den enskilde campinggästen som kan påverka risken för brand.

text: Detta kan exempelvis göras genom att se efter att campingenhetens spis och värmeanläggning är säker och att det finns handbrandsläckare och brandvarnare. Bestämmelser om gasinstallationer i husvagnar och husbilar finns i Sprängämnesinspektionens föreskrifter (

text: SÄIFS 2001:2

text: ) om brandfarliga gaser i husvagnar, husbilar, manskapsvagnar m.m.

text: Vid återkommande besiktning av fordon görs kontroll av gasinstallationerna av Svensk bilprovning AB, vilka också kan ge närmare upplysningar om bestämmelserna. Det är även viktigt att minska risken för brandspridning mellan enskilda campingenheter och att det finns möjligheter att minska konsekvenserna av en brand. Den som driver en campinganläggning kan vidta flera olika åtgärder för att göra detta. Exempel på sådana åtgärder är att säkerställa tillräckliga avstånd mellan campingenheter, information till campinggästerna, utbildning av egen personal och tillgången till släckutrustning

text: Systematiskt brandskyddsarbete

text: För att uppnå och bibehålla ett tillräckligt bra brandskydd vid campinganläggningen är det viktigt att verksamhetsutövaren arbetar systematiskt och har en aktiv egenkontroll av brandskyddet. I många fall finns också behov av att dokumentera detta arbete. Mer information om systematiskt brandskyddsarbete och dokumentation av brandskyddet finns i Statens räddningsverks allmänna råd och kommentarer (

text: SRVFS 2004:3

text: ) om systematiskt brandskyddsarbete.

text: Avstånd mellan tält och campingenheter

text: Avståndet mellan två campingenheter, eller mellan en campingenhet och ett tält, bör vara minst fyra meter. Avståndet mellan två tält bör vara minst tre meter. Kortare avstånd kan användas mellan högst fyra tält eller campingenheter om de berörda campinggästerna önskar det.

text: Det bör finnas en plan över campinganläggningen där en eventuell tomt- och kvartersindelning framgår liksom körvägar, särskilda brandsektioneringsåtgärder, var släckutrustning finns placerad m.m.

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:12

text: Släckutrustning

text: På campinganläggningen bör det finnas lämplig släckutrustning som är tillgänglig även för campinggästerna.

text: Exempel på lämplig släckutrustning är handbrandsläckare med pulver på minst sex kg .

text: Avståndet mellan släckutrustning och en campingenhet eller ett tält bör inte överstiga 50 meter.

text: Släckutrustningen bör placeras väl synlig och företrädesvis i anslutning till reception eller serviceanläggningar. Markering av släckutrustningen bör ske enligt bestämmelserna i Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter (

text: AFS 1997:11

text: ) om varselmärkning och varselsignalering på arbetsplatser.

text: Släckutrustningen bör ses över regelbundet för att kontrollera att den finns på plats och är funktionsduglig.

text: Utbildning av personal

text: All personal på campinganläggningen bör ha kunskap om brandskyddet på anläggningen och kunna vidta de åtgärder som behövs vid brand.

text: Exempel på viktig kunskap är hantering av handbrandsläckare samt ansvarsfördelning och rutiner vid brand.

text: Information till campinggäster

text: Campinggästerna bör på lämpligt sätt informeras om brandskyddet.

text: Informationen kan exempelvis röra campinganläggningens villkor för användning av öppen eld och grillning, hur larmning sker vid en brand och var släckutrustning finns.

text: Tillsyn

text: Som framgår av

text: 5 kap. 1 §

text: LSO utövar kommunen tillsyn över efterlevnaden av lagens krav på brandskydd i byggnader och andra anläggningar.

text: 1 Minst 6 kg handbrandsläckare med ABC-pulver som klarar provbål enligt standardtyp 34A 183B.

type: foreskrift


text: Beställningsadress Telefon E-post ISSN Norstedts Juridik AB 08-690 91 90 kundservice@nj.se 0283-6165 Kundservice Fax Internet 106 47 Stockholm 08-690 91 91 www.fritzes.se

text: Allmänna råd

text: Statens räddningsverks allmänna råd och kommentarer om systematiskt brandskyddsarbete;

text: beslutade den 6 februari 2004.

text: Enligt

text: 2 kap. 2 § lagen (2003:778)

text: om skydd mot olyckor skall ägare eller nyttjanderättshavare till byggnader eller andra anläggningar vidta de åtgärder som behövs för att förebygga brand och för att hindra eller begränsa skador till följd av brand. Åtgärderna kan vara av teknisk eller organisatorisk karaktär. Åtgärder av teknisk karaktär kan vara anskaffande av utrustning för brandsläckning medan åtgärder av organisatorisk karaktär kan vara utbildning och information.

text: För att uppfylla dessa krav bör ett systematiskt och kontinuerligt brandskyddsarbete bedrivas under byggnadens eller anläggningens hela användningstid. I detta ingår att brandskyddet bör dokumenteras.

text: Räddningsverket meddelar härmed följande allmänna råd och kommentarer om systematiskt brandskyddsarbete. Räddningsverkets meddelande 2001:2 med allmänna råd och kommentarer om systematiskt brandskyddsarbete upphör samtidigt att gälla.

text: Allmänna råd har en annan juridisk status än föreskrifter. De är inte tvingande, utan deras funktion är att förtydliga innebörden i en författning (lag, förordning eller myndighetsföreskrifter) och att ge generella rekommendationer om deras tillämpning.

text: Allmänna råd är markerade med grå bakgrund.

text: Statens räddningsverk

text: ELISABETH SÖDERBERG

text: Mette Lindahl Olsson (Enheten för bebyggelse och miljö)

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:3

text: Behovet av ett systematiskt brandskyddsarbete

text: Det går inte att värdera brandskyddet hos ett objekt med utgångspunkt i de enskilda brandskyddsåtgärderna. Det krävs en helhetssyn och därför är det av stor vikt för brandsäkerheten att ägare och nyttjare av byggnader och andra anläggningar har kunskap om sitt brandskydd, hur vidtagna brandskyddsåtgärder samverkar och hur de bidrar till att minska riskerna. Enstaka kontroller av hur utförda brandskyddsåtgärder fungerar ger inte besked om hur brandskyddet fungerar mellan kontrollerna. Ett gott brandskyddsarbete behöver därför bedrivas systematiskt och kontinuerligt och utgå från de brandrisker som finns.

text: Ett sådant arbetssätt innebär också att kunskaperna om brandskyddet underhålls och utvecklas inom verksamheten. Omfattningen av det systematiska brandskyddsarbetet styrs av den verksamhet som bedrivs inom byggnaden eller anläggningen och hur denna utvecklas och förändras. Behov av kommunikation finns i första hand med dem som äger, nyttjar eller vistas på objektet och i andra hand med de myndigheter som utför tillsyn.

text: Systematiskt brandskyddsarbete bör bedrivas såväl med avseende på förebyggande åtgärder som på de åtgärder som planeras i händelse av inträffad brand. Det innebär att ägare och nyttjare fortlöpande bör vidta de åtgärder som behövs för att få bort eller minska risken för brand. En bedömning av om brandskyddet är tillfredsställande bör omfatta byggnadens och verksamhetens samtliga brandskyddsåtgärder vägda mot de brandrisker som finns.

text: Dokumentation av brandskyddet

text: För varje byggnad eller anläggning bör det finnas en dokumentation av brandskyddet som är tillräckligt omfattande för att säkerställa att skäliga brandskyddsåtgärder vidtas och hålls funktionsdugliga. I fråga om enklare byggnader eller anläggningar, med låg brandrisk och en verksamhet som inte ställer särskilda krav på tekniska eller organisatoriska brandskyddsåtgärder samt där tillräcklig information och kunskap kan upprätthållas på annat sätt, behöver skriftlig dokumentation inte upprättas. Det systematiska brandskyddsarbetet bör kunna kommuniceras med dem som berörs av det.

text: Dokumentationen bör beskriva byggnaden och dess brandskyddslösningar, vilken verksamhet som bedrivs och den organisation som finns för brandskyddet samt de förändringar som sker.

text: Normalt bör dokumentationen finnas samlad. Om det finns skäl att dela upp den, och detta är möjligt utan att minska förståelsen, kan dokumentationen

text: 1 Med nyttjare avses här nyttjanderättshavare enligt 2 kap. 2 § lagen om skydd mot olyckor.

text: Allmänna råd

text: ingå som en del av annan dokumentation och behöver inte vara samlad i en pärm, ett kapitel eller liknande. Dokumentationen bör om möjligt förvaras där den berörda verksamheten bedrivs och den bör finnas tillgänglig vid tillsyn. Den bör uppdateras regelbundet och vid behov.

text: I de fall flera ägare eller nyttjare verkar inom en byggnad eller en anläggning, t.ex. i en butiksgalleria, bör en dokumentation upprättas för varje enskild verksamhet. I dessa fall bör dessutom en sammanställning finnas över de sammantagna riskerna och det övergripande brandskyddet.

text: Dokumentationen bör utföras/sammanställas av personer inom den egna verksamheten som är väl förtrogna med den verksamhet som bedrivs. Vid särskilda behov kan extern hjälp behöva anlitas.

text: Inom verksamheten bör det finnas en brandskyddsansvarig med särskilt ansvar för brandskydd och dokumentation.

text: Dokumentationen kan tjäna som underlag för den skriftliga redogörelse för brandskyddet som ägaren eller i vissa fall verksamhetsutövaren skall lämna till kommunen enligt 2 kap. 3 § lagen om skydd mot olyckor.

text: För nyare byggnader där det upprättats brandskyddsdokumentation enligt byggreglerna kan den dokumentationen tjäna som grund även för det systematiska och kontinuerliga brandskyddsarbetet. När byggnaden tas i bruk och används, kompletteras dokumentationen från byggskedet med uppgifter om den verksamhet som bedrivs i byggnaden, de förändringar som görs och den organisation som finns för brandskyddet.

text: Det räcker inte med att upprätta dokument för att bedriva ett systematiskt brandskyddsarbete. Avgörande är vad som i praktiken åstadkoms för att upprätthålla och förbättra brandskyddet. Dokumentationen är ett hjälpmedel och en kunskapskälla som används för styrning och vägledning av det systematiska och kontinuerliga brandskyddsarbetet.

text: Det kan finnas skäl att dela upp dokumentationen av brandskyddet i flera delar, exempelvis då informationen om verksamhetens tekniska installationer finns samlade i drifts- och underhållssystem, medan informationen över verksamhet och organisation behandlas i ett eget system. Någon form av hänvisning eller koppling mellan systemen förutsätts dock.

text: Behovet av skriftlig dokumentation av brandskyddet styrs av flera faktorer där byggnaden, verksamheten och organisationen tillsammans eller var för sig utgör de viktigaste. För byggnader eller anläggningar som omfattas av en eller flera av nedanstående fyra kriterier bör det finnas skriftlig dokumentation.

text: 2 Boverkets byggregler, BBR kap. 5:12

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:3

text: 1. Byggnad

text: För de byggnader vars brandskydd inte enkelt kan beskrivas med generella brandskyddsåtgärder, vars brandskyddsåtgärder kräver speciellt underhåll, där det krävs automatiska eller manuella styrningar av brandskyddsinstallationer eller som är kulturhistoriskt värdefulla bör det finnas skriftlig dokumentation av brandskyddet.

text: Som exempel kan nämnas stora, höga, djupa eller komplexa byggnader och byggnader vars brandskydd projekterats genom analytisk dimensionering .

text: Skriftlig dokumentation av brandskyddet behöver normalt inte upprättas för bostads- och kontorshus där förenklad dimensionering tillämpats vid utformningen av brandskyddet. Detsamma gäller för exempelvis sådana industri- handels- och bostadslokaler som är belägna med utgång direkt till det fria och som rymmer ett fåtal personer.

text: 2. Verksamhet

text: För de byggnader och anläggningar där det bedrivs verksamheter som medför stor risk för uppkomst av brand eller för spridning av brand, omfattar stora personantal, omfattar sovande personer med dålig lokalkännedom, ofta förändras eller kan medföra att utrymningsvägar blockeras, bör det finnas skriftlig dokumentation av brandskyddet. Som exempel kan nämnas samlingslokaler, skolor, hotell, industrier och sjukhus.

text: 3. Organisation

text: För de byggnader och anläggningar där verksamhetens brandskydd bygger på en organisation där flera personer är engagerade i utformning och upprätthållande av det systematiska brandskyddsarbetet, där det förutsätts ett aktivt deltagande av personalen vid brand eller tillbud eller där brandskyddet till stor del är beroende av ett fungerande samarbete mellan personalen, bör det finnas skriftlig dokumentation av brandskyddet.

text: Behovet av information till dem som är direkt berörda av verksamheten bör också beaktas.

text: Som exempel kan nämnas industrihotell, butiksgallerior, konsert- och idrottsarenor, skolor, hotell, sjukhus och vissa trafiktunnlar.

text: 3 Dimensionering genom beräkning och situationsanpassad bedömning. 4 Generellt tillämpade lösningar, schabloner, branschpraxis eller beprövad erfarenhet.

text: Allmänna råd

text: 4. Övrigt

text: Vid bedömning av behovet av skriftlig dokumentation bör också omkringliggande verksamheters risker beaktas, om de medför större krav på brandskyddet i den egna byggnaden, verksamheten eller organisationen.

text: Som exempel kan nämnas närhet till rekommenderade transportleder för farligt gods, närhet till verksamheter som hanterar större mängder brandfarliga eller explosiva varor samt verksamheter som av annan anledning kan medföra allvarliga konsekvenser för den egna verksamheten vid en brand eller annan olycka.

text: Tillsyn och kontroll

text: Enligt 5 kap. 1 § lagen om skydd mot olyckor utövar kommunen tillsyn över efterlevnaden av lagen och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen.

text: I samband med tillsyn bör behovet av skriftlig dokumentation av brandskyddet prövas. Denna prövning bör även omfatta en bedömning av om ägaren eller nyttjanderättshavaren har tillräcklig kunskap om objektets risker och dess brandskydd samt om det finns förutsättningar för nödvändigt underhåll av brandskyddsåtgärderna.

text: Om det finns skriftlig dokumentation av brandskyddet bör även dess innehåll, omfattning och efterlevnad kontrolleras vid tillsyn. Ägaren eller nyttjanderättshavaren och andra berörda bör själva kunna redogöra för sitt brandskydd med stöd av sin dokumentation, och detta bör också prövas vid tillsynen.

text: Det är lämpligt att tillsynen omfattar en dialog mellan tillsynsmyndigheten och ägaren eller nyttjaren om det systematiska brandskyddsarbetet avseende både förebyggande åtgärder mot brand och åtgärder i händelse av inträffad brand. Tillsynsmyndighetens behov av dokumentation av brandskyddet är inte styrande för det systematiska brandskyddsarbetet. En tillsynsförrättare har dock rätt att få del av de uppgifter och handlingar som behövs för tillsynen.

text: I fråga om dokumentationens innehåll kan bilagan tjäna som vägledning.

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:3

text: Bilaga

text: Dokumentationens innehåll

text: Innehållet i dokumentationen styrs av behovet i det enskilda fallet, men som generell vägledning kan nedanstående punkter vara lämpliga att beskriva i en skriftlig dokumentation. − Generell beskrivning av byggnaden. Beskrivningen bör visa byggnadens läge, utformning och i vissa fall ingående byggmaterial. För kulturhistoriskt värdefulla byggnader bör dess kulturhistoriska värde beskrivas samt i förekommande fall var särskilt värdefulla inventarier finns placerade. − Generell beskrivning av verksamheten och dess risker. Beskrivningen bör i text eller på en skiss visa var olika verksamheter bedrivs i objektet för att det skall kunna vara möjligt att följa hur riskerna förändras. − Ansvarsfördelning för brandskyddet. Organisation och instruktioner för ansvar, kontroller och underhåll, samt organisation och instruktioner vid brand bör redovisas. − Beskrivning av tekniska brandskyddsåtgärder. Byggnaders och installationers utformning och funktion och hur de förväntas hanteras vid en eventuell brand bör redovisas. De vanligaste tekniska brandskyddsåtgärderna återfinns i checklistan nedan. − Förutsättningarna för att med egen personal och med hjälp av räddningstjänsten utföra en akut insats i byggnaden/verksamheten. − Plan för utbildning och övning, med uppgifter om vilka som ska övas/utbildas, typ av övningar/utbildning och hur ofta de ska ske. − Underhålls- och kontrollplan för samtliga brandskyddsåtgärder med uppgifter om vem som är ansvarig, vilken typ av kontroll som avses och hur ofta de ska ske. − Genomförda kontroller av brandskyddsåtgärder. Skriftlig dokumentation bör ske av utförd egenkontroll, extern kontroll och eventuella planer på åtgärder. − Genomförd utbildning och övning. Skriftlig dokumentation bör göras över genomförd utbildning och övning. − Rutiner för information till hantverkare, besökare m.fl. som kan påverka eller beröras av brandskyddet i sådan utsträckning att riktad information behövs bör anges.

text: 5 För förklaring av bygg- och brandskyddstermer hänvisas till Plan- och byggtermer 1994, Tekniska nomenklaturcentralen

text: Allmänna råd

text: − Tillstånd för hantering av brandfarliga eller explosiva varor och andra tillstånd som rör brandskyddet eller är beroende av brandskyddet bör komplettera dokumentationen. − Genomförda och planerade förändringar i organisationen, byggnaden eller verksamheten och som påverkar brandskyddet bör framgå av dokumentationen. − Revision av dokumentationen. Av dokumentationen bör framgå hur, av vem och med vilka intervaller dokumentationen utvärderas, följs upp och revideras.

text: Checklista över vanliga tekniska brandskyddsåtgärder

text: Utrymningsvägar Brandceller Nödbelysning Dörrar i brandcellsgräns Dörrar i utrymningsvägar Brand- och utrymningslarm Släcksystem Brandgasventilation Skydd mot brand- och brandgasspridning via ventilationssystem Räddningsvägar Stigarledningar Brandskydd av bärande stomme Skydd mot brandspridning till närliggande byggnad Brandtätningar Ytskikts brandklass

text: Checklista över organisatoriska brandskyddsåtgärder

text: Ansvarsfördelning Utbildning Information Övningar Instruktioner och rutiner Service och underhåll Kontrollplaner och dokumenthantering


text: Allmänna råd

text: Statens räddningsverks allmänna råd och kommentarer om skriftlig redogörelse för brandskyddet;

text: beslutade den 6 februari 2004. Föreskrifter om skriftlig redogörelse för brandskyddet finns i

text: 2 kap. 3 § lagen (2003:778)

text: om skydd mot olyckor,

text: 2 kap.

text: och

text: 2 §§

text: förordningen (

text: ) om skydd mot olyckor samt i Statens räddningsverks föreskrifter (

text: SRVFS 2003:10

text: ) om skriftlig redogörelse för brandskyddet. Följande allmänna råd och kommentarer kompletterar dessa föreskrifter. Allmänna råd har en annan juridisk status än föreskrifter. De är inte tvingande, utan deras funktion är att förtydliga innebörden i en författning (lag, förordning eller myndighetsföreskrifter) och att ge generella rekommendationer om deras tillämpning. Allmänna råd är markerade med grå bakgrund. Statens räddningsverk ELISABETH SÖDERBERG

text: Mette Lindahl Olsson (Enheten för bebyggelse och miljö)

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:4

text: Bakgrund

text: Enligt 2 kap. 2 § lagen om skydd mot olyckor skall ägare eller nyttjanderättshavare till byggnader eller andra anläggningar i skälig omfattning hålla utrustning för släckning av brand och för livräddning vid brand och i övrigt vidta de åtgärder som behövs för att förebygga brand och för att hindra eller begränsa skador till följd av brand.

text: Räddningsverket framhåller i allmänna råd om systematiskt brandskyddsarbete (

text: SRVFS 2004:2

text: ) rättelse till (

text: SRVFS 2004:3

text: ) att ett sådant arbete bör bedrivas såväl med avseende på förebyggande åtgärder som på de åtgärder som planeras i händelse av brand. Det systematiska brandskyddsarbetet bör i vissa fall också dokumenteras skriftligt.

text: Enligt 2 kap. 3 § lagen om skydd mot olyckor skall ägare eller i vissa fall verksamhetsutövare upprätta en skriftlig redogörelse för brandskyddet för vissa byggnader eller anläggningar och lämna in denna redogörelse till kommunen. I Statens räddningsverks föreskrifter (

text: SRVFS 2003:10

text: ) om skriftlig redogörelse för brandskyddet anges vilka byggnader eller anläggningar som omfattas av kravet.

text: Kommunen utövar tillsyn över efterlevnaden av lagen om skydd mot olyckor och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Förutom att den skriftliga redogörelsen för brandskyddet tydliggör den enskildes eget ansvar för brandskyddet skall den också fungera som ett hjälpmedel för den kommunala tillsynen över efterlevnaden av de grundläggande kraven i 2 kap 2 § lagen om skydd mot olyckor.

text: Den skriftliga redogörelse som skall lämnas in till kommunen är inte samma sak som den dokumentation av brandskyddet som kan behöva upprättas inom ramen för en verksamhets systematiska brandskyddsarbete. Den skriftliga redogörelsen kan betraktas som en sammanfattande beskrivning av det systematiska brandskyddsarbetet. I dessa allmänna råd anges bland annat vad den skriftliga redogörelsen bör omfatta.

text: Objekt som omfattas av kravet på skriftlig redogörelse

text: Vid bedömningen av om en byggnad eller annan anläggning omfattas av kravet på skriftlig redogörelse skall både definitionerna i DEL 1 och kriterierna i DEL 2 i bilagan till

text: SRVFS 2003:10

text: användas.

text: Utöver den allmänna skyldigheten att lämna skriftlig redogörelse för brandskyddet i befintliga byggnader och anläggningar, bör skyldigheten anses inträda för nya byggnader, anläggningar eller verksamheter när dessa tas i bruk. En reviderad redogörelse bör också lämnas i det fall en befintlig byggnad, anläggning eller verksamhet väsentligt förändras med avseende på uppgifterna i redogörelsen.

text: Allmänna råd

text: Bedömningen av vilka delar av en byggnad eller anläggning som omfattas av föreskrifterna bör grundas på helhetsbilden av hur brandskyddet i byggnaden, anläggningen eller verksamheten hänger ihop med avseende på bland annat teknik, organisation och utrymning.

text: Samlingslokal

text: Av definitionen i bilagans DEL 1 framgår att en samlingslokal är en sådan lokal där det är sannolikt att ett större antal personer med dålig lokalkännedom kan komma att uppehålla sig samtidigt. Detta medför att lokaler som endast används av personer med god lokalkännedom, exempelvis ett företags egna anställda, inte omfattas av definitionen.

text: Övriga begrepp som definieras i DEL 1 kommenteras i förekommande fall vid respektive punkt nedan.

text: Vård, omsorg och kriminalvård m.m.

text: Punkt 1

text: Personer som bör anses ha ett hjälpbehov vid utrymning är de som har en fysisk eller psykisk funktionsnedsättning och som t.ex. behöver hjälp av personal för att kunna gå eller för att uppfatta eller förstå att de skall utrymma en lokal.

text: För att en inrättning för vård eller omsorg skall omfattas av kravet på skriftlig redogörelse bör det vara sannolikt att det regelbundet befinner sig fler än tre personer med hjälpbehov i byggnaden samtidigt.

text: Förskoleverksamhet, skolverksamhet eller skolbarnomsorg

text: Punkt 3-5

text: Det är endast verksamhet som omfattas av

text: skollagen

text: som berörs av föreskrifterna, inte utbildningsverksamhet i allmänhet. Det innebär att universitet, högskolor och annan vuxenutbildning inte omfattas. Delar av sådan verksamhet kan dock omfattas av andra bestämmelser i föreskrifterna, t.ex. punkten 8 om samlingslokaler.

text: Hotell och andra tillfälliga boenden

text: Punkt 6

text: Lagen om hotell- och pensionatrörelse (

text: ) avser med några undantag yrkesmässig verksamhet med ändamål att tillhandahålla tillfällig möblerad bostad.

text: Samlingslokaler m.m.

text: Punkt 8

text: Som exempel på lokaler som normalt sett är samlingslokaler kan nämnas

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:4

text: − lokaler för allmänna sammankomster eller offentliga tillställningar, − lokaler för undervisning, − vänthallar, − sporthallar, − affärer, varuhus och gallerior, samt − restauranger, biografer och teatrar. För att en samlingslokal skall omfattas av kravet på skriftlig redogörelse krävs att den används av fler än 150 personer samtidigt. Kravet gäller oberoende av hur ofta samlingslokalen används och oberoende av hur många personer lokalen är dimensionerad för.

text: Punkt 9

text: Enligt

text: alkohollagen (1994:1738)

text: skall ett serveringsställe vara lämpligt för sitt ändamål ur brandsäkerhetssynpunkt.

text: Punkt 10

text: Bestämmelsen gäller för t.ex. läktare på idrottsplatser, dansbanor eller teatrar, om dessa är belägna utomhus och helt eller delvis försedda med tak.

text: Industrier

text: Vid bedömningen av om en industriverksamhet omfattas av kravet på skriftlig redogörelse är det viktigt att beakta att det är själva industriverksamheten som skall uppfylla kriterierna i punkterna 11–14. Exempelvis bör kontorspersonalen normalt inte räknas med bland dem som är sysselsatta i industriverksamheten och likaledes bör kontorslokalerna normalt inte tas med vid beräkningen av industriverksamhetens yta. Med lager bör inte förstås sådan förvaring av varor som syftar till att hålla dessa tillgängliga för direkt försäljning till konsument.

text: Punkt 11

text: Personerna förutsätts vara på plats samtidigt.

text: Punkt 12

text: Verksamhetens yta bör beräknas som den totala golvytan i byggnaden eller anläggningen, inklusive den yta som upptas av maskiner och annan utrustning.

text: Punkt 13

text: En bensinstation vars verksamhet i huvudsak omfattar försäljning av drivmedel omfattas normalt inte av definitionen på industri.

text: Allmänna råd

text: Byggnader eller anläggningar med stora kulturhistoriska värden

text: Punkt 15

text: Byggnader eller bebyggelsemiljöer med stort kulturhistoriskt värde och som inte tillhör staten kan förklaras som byggnadsminnen av länsstyrelsen. Byggnadsminnen kan utgöras av bl.a. industrimiljöer, herrgårdar, torp och fäbodar. Uppgifter om vilka byggnadsminnen som finns inom kommunen kan inhämtas hos länsstyrelsen.

text: Kyrkliga kulturminnen som skyddas enligt lagen (

text: ) om kulturminnen m.m. är bland annat kyrkobyggnader. Kyrkobyggnader är byggnader som den 1 januari 2000 ägdes eller förvaltades av Svenska kyrkan och som före detta datum invigts för Svenska kyrkans gudstjänst. Kyrkor ägda av någon annan än Svenska kyrkan kan förklaras som byggnadsminnen.

text: De flesta kyrkor omfattas även av kriteriet om samlingslokaler för fler än 150 personer i punkten 8, men genom punkten 15 omfattas också mindre kyrkor med stora kulturhistoriska värden.

text: Punkt 16

text: Byggnader eller bebyggelsemiljöer med stort kulturhistoriskt värde och som ägs av staten kan förklaras som statliga byggnadsminnen av regeringen. Exempel på statliga byggnadsminnen är bland annat de kungliga slotten samt vissa fyrplatser och försvarsanläggningar. Uppgifter om vilka statliga byggnadsminnen som finns inom kommunen kan inhämtas hos Riksantikvarieämbetet.

text: Punkt 17

text: De museer som regelmässigt uppbär statliga bidrag för sin verksamhet är i första hand de regionala museerna, där länsmuseerna ingår, samt några kommunala museer, t ex Stockholms stadsmuseum, Göteborgs stadsmuseum och Malmö museer.

text: Byggnad eller anläggning vars utformning innebär stor risk för allvarliga skador vid brand

text: Punkt 18

text: Bestämmelsen gäller alla typer av byggnader, oavsett deras användningsområde.

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:4

text: Innehållet i den skriftliga redogörelsen

text: I bilagan till dessa allmänna råd framgår vad Räddningsverket anser att den skriftliga redogörelsen bör innehålla. Innehållet fokuserar på de för brandskyddet mest väsentliga tekniska och organisatoriska åtgärderna.

text: För en byggnad eller anläggning med flera olika verksamhetsutövare bör redogörelsen upprättas med en första gemensam del för byggnaden (Del 1) och sedan en del var för de olika ingående verksamheterna (Del 2) enligt bilagan.

text: I det fall en verksamhet utövas av annan än ägaren till byggnaden eller anläggningen, bör upprättandet av den skriftliga redogörelsen ske i samverkan mellan ägare och verksamhetsutövare.

text: Innehållet i den skriftliga redogörelsen för brandskyddet bör följa bilagan till dessa allmänna råd.

text: Frister för inlämnande av den skriftliga redogörelsen

text: Enligt 2 kap. 2 § förordningen om skydd mot olyckor får kommunen fastställa frister för när den skriftliga redogörelsen skall lämnas in till kommunen.

text: När kommunen fastställer frister för inlämnande av skriftlig redogörelse bör följande beaktas.

text: Ett regelbundet upprättande av en skriftlig redogörelse för brandskyddet skapar rutiner hos ägaren eller verksamhetsutövaren som även främjar egenkontrollen av brandskyddet.

text: Det kan behövas olika långa frister för olika typer av byggnader, anläggningar eller verksamheter. I de fall det ofta sker förändringar i byggnader, anläggningar eller verksamhet vilka påverkar brandsäkerheten, kan kortare frister behövas.

text: Allmänna råd

text: Bilaga

text: Del 1 Byggnad/anläggning

text: Allmänt

text: Fastighetsbeteckning Fastighetsägare Organisationsnummer Besöksadress Utdelningsadress Ägarens kontaktperson mot Namn och telefonnummer tillsynsmyndigheten (räddningstjänsten) Redogörelsen upprättad av Namn Datum när redogörelsen upprättades

text: Byggnaden/anläggningen

text: Byggnadsår Senaste större ändring skedde år Total yta i m Antal våningar (ovan mark) 1 / 2-3 / 4-8 / 9-16 / >16 Antal källarplan 0 / 1 / 2 / >2 Ange samtliga verksamheter som finns i byggnaden/anläggningen:

text: Allmän verksamhet

text: Handel, Sjukhus, Åldringsvård, Psykiatrisk vård, Kriminalvård, Övrig vård, Teater/biograf, Museum/bibliotek, Kyrka/motsvarande, Restaurang/danslokal, Hotell/pensionat, Försvarsverksamhet, Skola, Fritidsgård, Förskola, Elevhem/studenthem, Idrottsanläggning, Allmän kommunikation (terminaler mm), Förvaltning/kontor, Annan allmän verksamhet.

text: Bostad Industri

text: Industrihotell, Kemisk industri, Livsmedelsindustri, Metall/maskinindustri, Textilindustri, Trävaruindustri, Annan tillverkningsindustri, Reparationsverkstad, Lager, Annan industri.

text: Annan verksamhet

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:4

text: Del 2 Verksamhet

text: En ”Del 2” fylls i för varje verksamhet som omfattas av kravet på skriftlig redogörelse.

text: Allmänt

text: Om verksamhetsutövaren är densamme som ägaren av byggnaden behöver inte uppgifterna i ”Allmänt” fyllas i. Organisationsnummer Fastighetsbeteckning Namn på företaget, verksamheten, el. dylikt Besöksadress Utdelningsadress Verksamhetsutövarens kontaktperson Namn och telefonnummer mot tillsynsmyndigheten (räddningstjänsten)

text: Allmänna råd

text: Verksamheten

text: På vilka våningar i byggnaden bedrivs Bottenvåning / 2-3 / 4-8 / 9-16 / >16 aktuell verksamhet? Källare: -1 / -2 / <-3 Ange vilken typ av verksamhet som bedrivs

text: Allmän verksamhet

text: Bostad

text: Industri

text: Annan verksamhet

text: Bensinstation, Lantbruk, Kraft-/värmeverk, Avfall/avlopp/rening, Parkeringshus, Tunnel/underjordsanläggning, Övrig annan verksamhet. Verksamhetens yta i m Verksamhetstider Dag / Natt / Dag och natt Är ansvaret för brandskyddet inom Ja / Ja, delvis / Nej företaget/organisationen klarlagt? Om ja, beskriv kortfattat på vilket sätt Vilket största antal anställda är på plats när verksamheten är igång? Vilket minsta antal anställda är på plats när verksamheten är igång? Vilket största antal personer, utöver de anställda, vistas samtidigt i verksamhetens lokaler? Hanteras brandfarlig eller explosiv vara i Ja / Nej verksamheten? Om ja, sker hanteringen över Ja / Nej tillståndspliktig mängd? Mängderna framgår av Sprängämnesinspektionens föreskrifter och allmänna råd,

text: SÄIFS 1995:3

text: , vilka finns på www.srv.se

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2004:4

text: Byggnadstekniskt brandskydd

text: Finns aktuella brandskyddsritningar? Ja / Ja, delvis / Nej Vilka fasta brandskyddsinstallationer Inga, Automatiskt brandlarm, finns i verksamheten? Automatisk vattensprinkler, Annat släcksystem, Brandgasventilation, Inomhusbrandpost, Nödbelysning, Stigarledning, Utrymningslarm, Vägledande markering, Övrigt (ange i fritext) Vilka övriga brandskyddsinstallationer Brandfiltar, Brandvarnare, och brandredskap finns i Handbrandsläckare, Övrigt (ange i verksamheten? fritext)

text: Organisatoriskt brandskydd

text: Drift och underhåll av brandskyddet

text: Finns överenskommen Ja / Ja, delvis / Nej / Inte relevant, ansvarsfördelning mellan ägare och ägaren är också verksamhetsutövare verksamhetsutövare för underhåll och kontroll av det byggnadstekniska brandskyddet och de fasta brandskyddsinstallationerna? Finns rutiner för regelbundet underhåll Ja / Ja, delvis / Nej och kontroll av det byggnadstekniska brandskyddet och de fasta brandskyddsinstallationerna? Om ja, dokumenteras underhållet och Ja / Ja, delvis / Nej kontrollerna? Har personalen kompetens för att sköta Ja / Ja, delvis / Nej tilldelade uppgifter vad gäller skötsel och underhåll av brandskyddet? Finns rutiner för att åtgärda brister som Ja / Ja, delvis / Nej upptäcks vid egenkontrollen? Finns dokumenterade rutiner för Ja / Ja, delvis / Nej tillbudsrapportering och uppföljning av brandtillbud?

text: Allmänna råd

text: Beredskap för brand

text: Finns planering för hur lokalerna ska Ja / Ja, delvis / Nej utrymmas i händelse av brand? Är all personal informerad om hur Ja / Ja, delvis / Nej utrymningen ska ske (även visstidsanställda, vikarier osv)? Genomförs utrymningsövningar i Ja, varje år / Ja, enstaka gång / Nej verksamheten? Genomförs samordnade Ja, varje år / Ja, enstaka gång / Nej / utrymningsövningar med övriga Inte relevant, det finns inga övriga verksamheter i verksamheter i byggnaden byggnaden/anläggningen? Finns ansvarsfördelning mellan ägare Ja / Ja, delvis / Nej / Inte relevant, och verksamhetsutövare i händelse av ägaren är också verksamhetsutövare brand? Finns organisation för nödläge med Ja / Ja, delvis / Nej avseende på brand? Om ja, är den dokumenterad? Ja / Ja, delvis / Nej Vet alla i personalen vilka uppgifter de Ja / Ja, delvis / Nej har i händelse av brand? Har personalen kompetens att utföra Ja / Ja, delvis / Nej uppgifterna de har i händelse av brand? Om ja, hur upprätthålls och säkerställs Genom teoretisk utbildning; kompetensen? Ja, varje år / Ja, enstaka gång / Nej

text: Genom praktisk övning; Ja, varje år / Ja, enstaka gång / Nej Är verksamheten beroende av att Ja / Ja, delvis / Nej samverka med annan närliggande verksamhet i händelse av brand? Om ja, är denna samverkan planerad? Ja / Ja, delvis / Nej

text: Övriga kommentarer eller information


title: Statens räddningsverks föreskrifter om explosionsfarlig miljö vid hantering av brandfarliga gaser och vätskor

text: Denna författning gäller för sådan hantering av brandfarliga gaser och vätskor där explosiv atmosfär kan uppstå och där beaktansvärd risk för brand eller explosion kan föreligga. Bestämmelserna i 6, 7, 9 och 10 §§ gäller dock endast för yrkesmässig hantering.

type: paragraf

text: Definitioner

text: De begrepp som används i lagen (

text: ) eller förordningen (

text: ) om brandfarliga och explosiva varor har samma betydelse i denna författning. I denna författning används följande begrepp med nedan angiven betydelse. Explosionsfarlig Explosiv atmosfär samt intilliggande områden i vilka miljö människor, miljö eller egendom kan utsättas för fara orsakad av den explosiva atmosfären. Explosionsgrupp En grupp av ämnen där ämnena, med tillämpning av standard, sammanförts bland annat efter hur stor energi som krävs för att antända dem. Explosiv atmosfär Explosiv blandning i luft, bestående av gas, ånga eller dimma, som kan uppstå när brandfarlig gas eller vätska hanteras.

text: Jfr europaparlamentets och

text: rådets direktiv 1999/92/EG av den 16 december 1999

text: om minimikrav för förbättring av säkerhet och hälsa för arbetstagare som kan utsättas för fara orsakad av explosiv atmosfär (EGT L 23, 28.1.2000, s. 57, Celex 31999L0092).

text: SRVFS 2004:7

text: Riskområde Område i vilket det finns explosiv atmosfär eller sådan kan förväntas förekomma i en sådan omfattning att särskilda skyddsåtgärder erfordras i fråga om konstruktion, installation och användning av utrustning.

text: Temperaturklass En grupp av ämnen där ämnena, med tillämpning av standard, sammanförts med utgångspunkt i deras antändbarhet mot heta ytor.

text: Verksamhetsutövare Den som bedriver hantering som avses i 1 §.

text: Förebyggande åtgärder mot explosiv atmosfär

text: En verksamhetsutövare skall i syfte att förebygga explosioner vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder i angiven ordning för att − förhindra att explosiv atmosfär bildas, eller, om verksamhetens art inte medger detta, − undvika att explosiv atmosfär antänds, och − begränsa skadorna om en explosiv atmosfär antänds.

text: Vid behov skall även åtgärder vidtas för att förebygga spridning av explosioner i byggnader, processenheter och ledningar.

text: Utredning och bedömning av riskerna för explosiv atmosfär

text: En verksamhetsutövare skall bedöma var riskområden för explosiv atmosfär kan uppstå. Sådana områden skall indelas i zoner enligt följande. zon 0 Område där explosiv atmosfär förekommer ständigt, långvarigt eller ofta.

text: zon 1 Område där explosiv atmosfär förväntas förekomma ibland vid normal hantering.

text: zon 2 Område där explosiv atmosfär inte förväntas förekomma vid normal hantering men om den ändå gör det, endast har kort varaktighet.

text: Varje zons utsträckning horisontellt och vertikalt skall bedömas. Det skall också fastställas vilken explosionsgrupp och vilken temperaturklass som gäller för riskområdet.

text: En verksamhetsutövare skall bedöma risken för antändning av explosiv atmosfär. Bedömningen skall omfatta all normalt förekommande verksamhet, vari ingår underhåll, städning och rengöring samt förväntade avvikelser och fel. Om skyddet mot antändning av explosiv gasblandning är otillräckligt får hanteringen inte påbörjas.

text: Bedömningen enligt 4 och 5 §§ skall dokumenteras. Dokumentationen skall samtidigt belysa och beskriva 1. egenskaperna hos den brandfarliga gas eller vätska som hanteras, 2. möjliga tändkällor, 3. utrymmen, processer, utrustningar, installationer, skyddssystem och annat som har betydelse för explosionsrisken och deras lämplighet för användning i explosiv atmosfär samt att de, om säkerheten kräver detta, har utformats så att ett strömavbrott inte ökar risken för brand eller explosion och att processer och utrustningar kan stängas av manuellt, 4. områden som har eller kan få förbindelse med ett riskområde, 5. instruktioner för arbete i explosionsfarlig miljö, 6. instruktioner för omhändertagande av spill, läckage och utsläpp, 7. konsekvenser i fall den explosiva atmosfären skulle antändas, 8. samordningsansvaret enligt 9 §.

text: En ny bedömning av explosionsriskerna skall göras inför en väsentlig ändring eller utvidgning av verksamheten. Om explosionsriskerna förändras skall dokumentationen revideras.

text: Utrustning och skyddssystem

text: Genom Elsäkerhetsverkets föreskrifter (

text: ELSÄK-FS 1995:6

text: ) om elektriska utrusningar för explosionsfarlig miljö och Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse (

text: AFS 1995:5

text: ) med föreskrifter om utrustningar för explosionsfarlig miljö har utrustning och skyddssystem indelats i utrustningsgrupper och utrustningskategorier. I riskområde med explosiv atmosfär får endast finnas utrustning och skyddssystem som tillhör utrustningsgrupp II enligt dessa föreskrifter. I respektive zon får utrustningskategori 1, 2 och 3 finnas enligt följande: − i zon 0 endast utrustningskategori 1, − i zon 1 utrustningskategori 1 eller 2, − i zon 2 utrustningskategori 1, 2 eller 3.

text: Samordningsansvar

text: På en plats eller ett driftställe där flera verksamhetsutövare hanterar brandfarliga gaser eller vätskor skall en av dem ha ansvar för att skyddsarbetet för hanteringen på platsen samordnas.

text: Skyltar

text: Ett riskområde skall ha skyltar som upplyser om att explosiv atmosfär kan uppstå. Sådana skyltar skall vara utformade enligt bilagan till denna författning.

text: SRVFS 2004:7

text: Undantag i enskilda fall

text: Statens räddningsverk får i enskilda fall och om särskilda skäl föreligger medge undantag från tillämpningen av denna författning.

text: Denna författning träder i kraft två veckor efter den dag då författningen enligt uppgift på den utkom från trycket i verkets författningssamling. Sprängämnesinspektionen föreskrifter (

text: SÄIFS 1996:6

text: ) om klassning av riskområden vid hantering av brandfarliga gaser och vätskor upphör samtidigt att gälla. Verksamheter som påbörjats före ikraftträdandet och som därefter inte förändrats, utvidgats eller byggts om, skall senast den 30 juni 2006 uppfylla kraven i bestämmelserna 6, 7, 9 och 10 §§. Statens räddningsverk

text: CHRISTINA SALOMONSON

text: Peter Wikström (Avdelningen för olycksförebyggande verksamhet)

text: Bilaga

text: Skyltar för områden där explosiv atmosfär kan uppstå

text: Triangelform. Svarta bokstäver på gul bakgrund med svart bård. Den gula delen skall uppta minst 50 % av skyltens area.


title: Statens räddningsverks föreskrifter om behörighet att vara räddningsledare i kommunal räddningstjänst

text: Enligt

text: 3 kap. 9 § förordningen (2003:789)

text: om skydd mot olyckor är den som genomgått särskild utbildning hos Statens räddningsverk behörig att vara räddningsledare i kommunal räddningstjänst. I denna författning anges vilken utbildning hos Räddningsverket som krävs för sådan behörighet.

text: I femte punkten övergångsbestämmelserna till förordningen (

text: ) om skydd mot olyckor anges vilka utbildningar enligt äldre bestämmelser som ger behörighet att vara räddningsledare.

text: Behörighet att vara räddningsledare i kommunal räddningstjänst

text: Behörig att vara räddningsledare i kommunal räddningstjänst är den som 1. har genomgått Statens räddningsverks vidareutbildning i räddningstjänst kurs A med godkänt resultat, eller 2. har avlagt brandingenjörsexamen enligt

text: högskoleförordningen (1993:100)

text: och har genomgått Statens räddningsverks påbyggnadsutbildning i räddningstjänst för brandingenjörer med godkänt resultat.

text: SRVFS 2004:9

text: Denna författning träder i kraft den 1 augusti 2004. Statens räddningsverk CHRISTINA SALOMONSON Linda Siljedahl (Rättssekretariatet)


title: Statens räddningsverks föreskrifter med vissa bestämmelser om brandfarliga vätskor

text: Termer och begrepp som används i lagen (

text: ) eller förordningen (

text: ) om brandfarliga och explosiva varor har samma betydelse i denna författning. I denna författning används följande begrepp med nedan angiven betydelse.

text: Flampunkt Den lägsta temperatur då en vätska, enligt någon av de provningsmetoder som avses i 2 §, avger ångor som bildar en antändbar blandning med luft. Vätska En flytande vara vars ångtryck vid 50 ºC är högst 300 kPa (3 bar) och som inte är fullständigt gasformig vid 20 ºC och normaltrycket 101,3 kPa.

text: Bestämning av flampunkt

text: En vätskas flampunkt skall bestämmas med någon av de metoder som föreskrivs i Kemikalieinspektionens föreskrifter (

text: KIFS 2005:7

text: ) om klassificering och märkning av kemiska produkter. Utöver dessa metoder får även användas SS-EN-ISO 2592, utgåva 1; Petroleumprodukter och smörjmedel – Bestämning av flampunkt och brinnpunkt i öppen degel enligt Cleveland.

text: Blandningar som är brandfarliga vätskor

text: Till brandfarliga vätskor skall hänföras de vätskor som utgör en blandning av en obrännbar eller svårbrännbar komponent (A-komponenten)

text: SRVFS 2005:10

text: och en brännbar komponent (B-komponenten), och där följande villkor är uppfyllda: 1. A-komponenten är − en icke brandfarlig gas, − en vätska som saknar flampunkt, − en vätska vars flampunkt är högre än 100 ºC, eller − en blandning av gaser eller vätskor enligt ovan. 2. B-komponenten är en brandfarlig vätska. 3. Ångtrycket är högre för A-komponenten än för B-komponenten vid den temperatur som utgör B-komponentens flampunkt. 4. Blandningens sammansättning är sådan att en explosiv gasblandning kan uppkomma vid hantering. Blandningens flampunkt skall anses vara densamma som B-komponentens flampunkt.

text: Indelning av brandfarliga vätskor

text: När det i någon författning som beslutats av Sprängämnesinspektionen hänvisas till brandfarliga vätskor i klass 1, 2a, 2b eller 3 skall med dessa benämningar förstås följande.

text: Klass 1 Vätska med flampunktsområde tfp < 21 ºC Klass 2a Vätska med flampunktsområde 21 ºC ≤ tfp ≤ 30 ºC Klass 2b Vätska med flampunktsområde 30 ºC < tfp ≤ 55 ºC Klass 3 Vätska med flampunktsområde 55 ºC < tfp ≤ 100 ºC

text: Denna författning träder i kraft den 1 januari 2006.

text: Statens räddningsverk

text: IVAR RÖNNBÄCK

text: Lena Tistad (Avdelningen för olycksförebyggande verksamhet)


title: Statens räddningsverks föreskrifter om upphävande av vissa författningar m.m. som beslutats av Sprängämnesinspektionen

text: Med stöd av

text: och

text: 41 §§

text: förordningen (

text: ) om brandfarliga och explosiva varor föreskriver Statens räddningsverk att följande författningar och förteckningar skall upphöra att gälla vid utgången av år 2005, nämligen 1. Sprängämnesinspektionens föreskrifter (

text: SÄIFS 1994:4

text: ) om varuinformationsblad för brandfarliga och explosiva varor, 2. Sprängämnesinspektionens föreskrifter (

text: SÄIFS 1994:9

text: ) om förhandsanmälan av brandfarliga och explosiva varor som innehåller nya ämnen, 3. Sprängämnesinspektionens föreskrifter (

text: SÄIFS 1995:5

text: ) om märkning av förpackningar m.m. med brandfarliga varor, 4. Sprängämnesinspektionens förteckning (

text: SÄIFS 1996:5

text: ) över brandreaktiva varor, 5. Sprängämnesinspektionens föreskrifter (

text: SÄIFS 1998:3

text: ) om klassificering av brandfarliga gaser och vätskor, samt 6. Sprängämnesinspektionens vägledande förteckning (

text: SÄIFS 1998:6

text: ) över brandfarliga gaser och vätskor. Om det i någon annan författning som beslutats av Sprängämnesinspektionen hänvisas till bestämmelser om klassificering eller märkning som upphävs genom denna författning skall hänvisningen i stället avse motsvarande bestämmelser i Kemikalieinspektionens föreskrifter (

text: KIFS 2005:7

text: ) om klassificering och märkning av kemiska produkter.

text: Statens räddningsverk

text: IVAR RÖNNBÄCK

text: Lena Tistad (Enheten för brandfarliga och explosiva varor)


title: Statens räddningsverks föreskrifter om ersättning för resa och uppehälle vid medverkan i räddningstjänst

text: Med en tjänstepliktig avses den som, på grund av tjänsteplikt enligt 6 kap. 1 § lagen om skydd mot olyckor eller frivilligt med räddningsledarens samtycke, medverkat i räddningstjänst eller i en övning med kommunens organisation för räddningstjänst.

text: Resekostnadsersättning

text: Om transportmedel inte tillhandahållits har en tjänstepliktig rätt till resekostnadsersättning enligt vad som framgår av 3-5 §§.

text: Allmänt kommunikationsmedel

text: Med allmänt kommunikationsmedel förstås tåg, fartyg, luftfartyg, buss och spårvagn i reguljär trafik.

text: Om en tjänstepliktig har använt allmänt kommunikationsmedel har den tjänstepliktige rätt till resekostnadsersättning med ett belopp som motsvarar kostnaden för resa med billigaste färdsätt och färdväg. En tjänstepliktig har rätt till ersättning för resa med luftfartyg endast om räddningsledaren eller övningsledaren godkänt färdsättet.

text: Andra kommunikationsmedel

text: Om räddningsledaren eller övningsledaren medgivit att en tjänstepliktig får använda ett annat färdsätt än allmänt kommunikationsmedel har den tjänstepliktige rätt till resekostnadsersättning

text: SRVFS 2005:7

text: 1. för resa med egen bil med det belopp som anges i

text: 12 kap. 5 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , och 2. för resa med annat kommunikationsmedel med styrkta resekostnader.

text: Ersättning för uppehälle

text: Om inkvartering eller måltider inte tillhandahållits har en tjänstepliktig rätt till ersättning för 1. skäliga logikostnader som styrkts, och 2. måltidskostnader med högst det belopp som Skatteverket fastställt för värdet av förmån av fri kost under det aktuella året.

text: Denna författning träder i kraft den 1 december 2005 då verkets föreskrifter (

text: SRVFS 1995:5

text: ) om ersättning för resa och uppehälle enligt

text: 48 § räddningstjänstlagen (1986:1102)

text: upphör att gälla.

text: Statens räddningsverk

text: IVAR RÖNNBÄCK

text: Jan Nyquist (Rättssekretariatet)


text: Beställningsadress Telefon E-post ISSN Norstedts Juridik AB 08-690 91 90 kundservice@nj.se 0283-6165 Kundservice Fax Internet 106 47 Stockholm 08-690 91 91 www.fritzes.se

text: Allmänna råd

text: Statens räddningsverks allmänna råd och kommentarer om brandskydd i gästhamnar;

text: beslutade den 7 april 2006. Följande allmänna råd och kommentarer ansluter till de regler som gäller för brandskyddet i byggnader och andra anläggningar enligt lagen (

text: ) om skydd mot olyckor och behandlar brandskyddet i gästhamnar. De allmänna råden och kommentarerna riktar sig i första hand till dem som äger eller driver gästhamnar. Allmänna råd har en annan juridisk status än föreskrifter. Allmänna råd är inte tvingande, utan deras funktion är att förtydliga innebörden i en lag, förordning eller myndighetsföreskrifter och att ge generella rekommendationer om tillämpningen av sådana regler. Allmänna råd är markerade med grå bakgrund. Statens räddningsverk ELISABETH SÖDERBERG

text: Björn Albinson (Avdelningen för olycksförebyggande verksamhet)

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2006:3

text: Allmänt

text: Definitioner

text: Med gästhamn avses i dessa allmänna råd en brygga, kaj eller annan hamnanläggning som används för att erbjuda tillfällig förtöjning av båtar där personer övernattar. Som gästhamn räknas dock inte sådan förtöjningsplats som avgiftsfritt används med stöd av allemansrätten eller annan sedvanerätt.

text: Lagen om skydd mot olyckor och dess tillämpning på gästhamnar

text: Enligt

text: 2 kap. 2 § lagen (2003:778)

text: om skydd mot olyckor skall ägare eller nyttjanderättshavare till byggnader eller andra anläggningar i skälig omfattning hålla utrustning för släckning av brand och för livräddning vid brand eller annan olycka och i övrigt vidta de åtgärder som behövs för att förebygga brand och för att hindra eller begränsa skador till följd av brand.

text: De åtgärder som vidtas kan vara såväl tekniska som organisatoriska. Åtgärder av teknisk karaktär kan till exempel vara att hålla utrustning för brandsläckning medan åtgärder av organisatorisk karaktär kan vara utbildning och information.

text: Lagen om skydd mot olyckor och dessa allmänna råd gäller för brandskyddet i gästhamnar och de bryggor, kajer eller andra anläggningar och byggnader som finns i hamnen. Lagens krav på skäligt brandskydd och dessa allmänna råd är inte tillämpliga på brandskyddet i fritidsbåtar eller på hanteringen av fritidsbåtar eller utrustning i dessa.

text: Brandskyddsåtgärder i gästhamnar

text: Syftet med de brandskyddsåtgärder som redovisas här är att begränsa risken för brandspridning mellan båtar i gästhamnar samt att begränsa konsekvenserna om brand uppstår. Den största risken för brandspridning mellan båtar finns nattetid när det kan dröja innan en brand upptäcks och bekämpas.

text: Bränder i gästhamnar uppstår framför allt i båtarna och människor skadas vanligen av brand i den egna båten. Det är därför främst den enskilde båtägaren som kan minska risken för brand och skador orsakade av brand genom att ha ett gott brandskydd i båten. För information om brandskyddet i fritidsbåtar hänvisas till Sjöfartsverket, Sjösäkerhetsrådet, försäkringsbolag, båtlivsorganisationer och lokala båtklubbar.

text: Den som driver en gästhamn kan vidta flera olika brandskyddsåtgärder för att åstadkomma ett gott skydd mot brand i hamnen. Dessa allmänna råd och kommentarer behandlar de viktigaste åtgärderna för detta arbete.

text: Allmänna råd

text: Systematiskt brandskyddsarbete

text: För att uppnå och bibehålla ett tillräckligt bra brandskydd i gästhamnen är det viktigt att verksamhetsutövaren arbetar systematiskt och har en aktiv egenkontroll av brandskyddet. Information och allmänna råd om systematiskt brandskyddsarbete och dokumentation av brandskyddet finns i Statens räddningsverks allmänna råd och kommentarer (

text: SRVFS 2004:3

text: ) om systematiskt brandskyddsarbete.

text: Som en del av det systematiska brandskyddsarbetet för gästhamnen bör det finnas en plan över anläggningen där det framgår vilket antal båtar hamnen är dimensionerad för och placering av dessa.

text: Det systematiska brandskyddsarbetet bör även behandla möjligheter att flytta båtar i händelse av brand, var släckutrustning finns, kontroll av släckutrustningen, körvägar för utryckningsfordon och rutiner om brand uppstår.

text: Båtarnas placering i gästhamnen

text: I en gästhamn bör båtarna placeras så att brandspridning försvåras och så att det är möjligt att snabbt förflytta dem i händelse av brand. Båtarna bör också placeras så att de kan nås med hamnens släckredskap. Av dessa skäl bör inte fler än tre båtar i en rad förtöjas långsides utanpå varandra.

text: Då båtar förtöjs med för eller akter mot brygga eller kaj bör det, för att hindra brandspridning, göras avskiljningar mellan båtarna var fyrtionde meter. En sådan avskiljning bör utgöras av ett fritt utrymme på 4 meter.

text: Långsidesförtöjning gör det svårt att begränsa antalet båtar eftersom det i princip är möjligt att fortsätta förtöja nya båtar utanpå varandra så länge det finns en fri vattenyta i hamnen. En brand kan sprida sig mellan båtarna och det kan vara mycket svårt att flytta på dem tillräckligt snabbt. Det kan vara svårt att komma åt med släckredskap från brygga eller kaj. Långsidesförtöjning i många led gör det svårt för båtarnas besättningar att förflytta sig bort från en brand.

text: I praktiken är det ofta svårt att skapa tillräckliga skyddsavstånd mellan varje båt även om båtarna förtöjer direkt mot brygga eller kaj. Därför kan andra åtgärder behöva vidtas för att undvika brandspridning. Exempel på detta kan vara att begränsa antalet båtar som förtöjs i direkt kontakt med varandra genom att göra mindre bryggor med cirka 10 båtplatser. På stora bryggor kan man skapa avskiljningar mellan båtarna. Ett sätt att skapa fasta skyddsavstånd och samtidigt omöjliggöra långsidesförtöjning är att använda sig av så kallade Y-bommar.

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2006:3

text: För anläggningar avsedda för bränslepåfyllning gäller även lagen (

text: ) om brandfarliga och explosiva varor. Genom denna lag ställs krav på exempelvis en säker placering av anläggningen i förhållande till omgivningen.

text: Släckutrustning och annan utrustning

text: Släckutrustning bör finnas tillgänglig om det finns risk för brandspridning mellan båtarna i hamnen. Släckutrustningen bör vara sådan att båtarnas besättningar kan hantera den själva.

text: Det bör finnas fast släckutrustning i de hamnar som vid samma tillfälle används av fler än 80 gästande båtar i en sammanhängande del av hamnen.

text: Släckutrustningen bör placeras väl synlig vid kajen och vid varje brygga samt i anslutning till en reception eller serviceanläggning. Den bör om möjligt placeras tillsammans med annan utrustning för livräddning eller sjukvård. Fast släckutrustning bör placeras så att den kan användas för alla båtar i gästhamnen. Handbrandsläckare bör placeras så att alla båtar har högst 50 meter till närmaste släckare.

text: Brandposter för fast släckutrustning bör ha ett flöde på minst 50 l/min vid ett tryck om 0,6 Mpa. Handbrandsläckare bör vara av pulvertyp om minst sex kg .

text: Släckutrustning bör markeras enligt bestämmelserna i Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter (

text: AFS 1997:11

text: ) om varselmärkning och varselsignalering på arbetsplatser. Släckutrustningen bör ses över regelbundet för att kontrollera att den finns på plats och är funktionsduglig.

text: Brandvakt och rutiner vid brand

text: Brandvakt bör finnas tillgänglig under den normala nattvilan om inte tillräckligt gott brandskydd kan upprätthållas genom båtarnas placering. Det bör finnas rutiner för dessa tillfällen.

text: Exempel på situationer, då brandskyddet inte kan upprätthållas genom båtarnas placering, kan vara överbeläggning på grund av hårt väder, särskilda evenemang på orten, tillfällig säsongsbetonad överbeläggning, större regattor etc.

text: Det bör finnas rutiner som beskriver hur hamnens personal ska agera i händelse av brand för att varna båtarnas besättningar, larma räddningstjänsten, flytta båtar, bekämpa branden och i övrigt vidta de åtgärder som behövs för att begränsa skadorna till följd av branden.

text: 1 Minst 6 kg handbrandsläckare med ABC-pulver som klarar provbål enligt standardtyp 34A 183B

text: Allmänna råd

text: Utbildning av personal

text: All personal i gästhamnen bör utbildas för att få kunskap om brandskyddet i hamnen och för att kunna vidta de åtgärder som behövs vid brand. Utbildningen bör upprepas inför varje säsong. Efter genomförd utbildning bör personalen veta − hur brandskyddet är ordnat och bedrivs inom hamnen, − hur ansvar och befogenheter fördelas för olika arbetsuppgifter, − hur bränder i båtar och gästhamnen kan förebyggas, − hur konsekvenserna av en brand kan minskas, − hur man hanterar handbrandsläckare och andra släckredskap, och − vad de ska göra om det uppstår en brand.

text: Information till gäster

text: Hamnens gäster bör på lämpligt sätt informeras om hamnens brandskydd, var det finns släckredskap och vilka regler som gäller för hantering av till exempel grillar, bränsle, värmare och landströmsanslutning. Andra åtgärder som kan bidra till att upprätthålla ett bra brandskydd kan vara att ha färdiga rutiner för att anvisa båtar till lediga platser i närliggande hamnar.

text: Samråd vid större evenemang

text: Vid större evenemang i anslutning till gästhamnen är det önskvärt att de som driver gästhamnen samråder om säkerhetsfrågor med andra berörda verksamhetsutövare och den kommunala räddningstjänsten. Det kan vara frågor om hur räddningstjänsten kan komma fram med fordon i hamnområdet eller om det behövs några tillfälliga säkerhetsåtgärder i gästhamnen.

text: Tillsyn

text: Som framgår av

text: 5 kap. 1 § lagen (2003:778)

text: om skydd mot olyckor, utövar kommunen tillsyn över efterlevnaden av lagens krav bland annat på brandskydd i byggnader och andra anläggningar.


title: Statens räddningsverks föreskrifter om undantag från underrättelseskyldigheten enligt 3 kap. 3 § första stycket lagen (2006:545) om skyddsrum

text: Föreskrifter om skyldighet att underrätta den myndighet som regeringen bestämmer om vissa avsedda byggnadsåtgärder finns i

text: om skyddsrum. Statens räddningsverk får enligt

text: 3 kap. 2 § andra stycket förordningen (2006:638)

text: om skyddsrum meddela föreskrifter om undantag från denna skyldighet.

text: Undantag från underrättelseskyldigheten enligt

text: om skyddsrum skall gälla i hela landet. Denna författning träder i kraft den 15 september 2006. Statens räddningsverk

text: GÖRAN GUNNARSSON

text: Björn Ekengren (Avdelningen för stöd till räddningsinsatser)


text: Beställningsadress Telefon E-post ISSN Norstedts Juridik AB 08-690 91 90 kundservice@nj.se 0283-6165 Kundservice Fax Internet 106 47 Stockholm 08-690 91 91 www.fritzes.se

text: Allmänna råd

text: Statens räddningsverks allmänna råd och kommentarer om brandvarnare i bostäder;

text: beslutade den 14 februari 2007.

text: Enligt

text: 2 kap. 2 § lagen (2003:778)

text: om skydd mot olyckor skall ägare eller nyttjanderättshavare till byggnader eller andra anläggningar i skälig omfattning hålla utrustning för släckning av brand och för livräddning vid brand eller annan olycka och i övrigt vidta de åtgärder som behövs för att hindra eller begränsa skador till följd av brand.

text: Boverket har med stöd av förordningen (

text: ) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m., meddelat föreskrifter (

text: BFS 1993:57

text: ) om krav på anordningar för tidig varning vid brand inom byggnader som används för visst ändamål, exempelvis vårdanläggningar och bostäder. Föreskrifterna gäller för byggnader som nyuppförs och för tillbyggnader.

text: Statens räddningsverks allmänna råd och kommentarer (

text: SRVFS 2004:2

text: ) om brandvarnare i bostäder upphör härmed att gälla.

text: Allmänna råd har en annan juridisk status än föreskrifter. Allmänna råd är inte tvingande. Deras funktion är att förtydliga innebörden i en lag, i en förordning eller myndighetsföreskrifter och att ge generella rekommendationer om deras tillämpning.

text: Allmänna råd är markerade med grå bakgrund.

text: Statens räddningsverk

text: ELISABETH SÖDERBERG

text: Björn Albinson (Avdelningen för olycksförebyggande verksamhet)

text: Allmänna råd

text: SRVFS 2007:1

text: Bakgrund

text: Tiden från brandstart till en fullt utvecklad rumsbrand är ofta mycket kort. Till följd av den rök- och värmeutveckling som sker vid brand i byggnadsmaterial och inredningsdetaljer, uppstår en kritisk situation för människor som vistas i byggnaden redan efter några minuter från brandstart.

text: Den som tidigt uppmärksammas på en brand har väsentligt ökade möjligheter att kunna sätta sig i säkerhet och undvika att skadas av branden. Om en brand upptäcks tidigt ökar även möjligheterna att kunna släcka branden och begränsa skador på egendom och miljö.

text: Ägares och nyttjanderättshavares skyldigheter

text: Ägare eller nyttjanderättshavare till byggnader eller andra anläggningar skall, enligt

text: 2 kap. 2 § lagen (2003:778)

text: om skydd mot olyckor, i skälig omfattning hålla utrustning för släckning av brand och för livräddning vid brand eller annan olycka och i övrigt vidta de åtgärder som behövs för att förebygga brand och för att hindra eller begränsa skador till följd av brand.

text: Varje byggnad som är avsedd att användas som stadigvarande eller tillfälligt bostad bör vara försedd med tillräckligt antal fast installerade och fungerande brandvarnare eller motsvarande anordningar för tidig varning vid brand.

text: Exempel på byggnader som tillfälligt används för bostadsändamål är fritidshus, övernattningsrum eller liknande utrymmen.

text: Ansvarsförhållandet mellan ägare och nyttjanderättshavare kan lämpligen klargöras i hyreskontrakt eller någon annan form av avtal mellan parterna (i regel fastighetsägare och hyresgäst). Om inte annat avtalas bör ägaren ansvara för installationen av brandvarnare och nyttjanderättshavaren ansvara för skötseln.

text: Tidig varning vid brand, olika typer av brandvarnare

text: Med brandvarnare avses en anordning som fortlöpande kan registrera kännetecken på rök från en begynnande brand och avge en larmsignal.

text: Brandvarnare bör vara utförda enligt standard SS-EN 14604.

text: Andra alternativ som ger tidig varning är automatiskt brandlarm som är kopplat till utrymningslarm eller anordning som ger larm vid höga halter av kolmonoxid (CO).

text: För personer med hörselskada eller dövhet finns särskilda brandvarnare där larmsignalen kopplas vidare till en ljus- eller vibrationsanordning, eller har sådan frekvens att personen med hörselskada kan uppfatta ljudet direkt.

text: Allmänna råd

text: Strömförsörjning till brandvarnare kan ske via anslutning till elnätet eller genom batteri. Nätanslutna brandvarnare bör installeras i bostäder där hyresgästerna kan ha svårt att själva byta batterier eller kontrollera att brandvarnaren fungerar.

text: Montering och skötsel

text: I varje bostadslägenhet bör det finnas minst en fungerande brandvarnare på varje våningsplan. Brandvarnaren bör placeras enligt tillverkarens anvisningar och på ett sådant sätt att en brand kan upptäckas tidigt. Brandvarnaren bör placeras så att sovande personer kan väckas av signalen.

text: Brandvarnaren bör kontrolleras regelbundet samt när bostaden inte använts under en längre tid. Det bör finnas rutiner för regelbundet byte att batterier enligt tillverkarnas anvisningar.

text: Brandvarnarna eller andra anordningar placeras enligt tillverkarens anvisningar och anpassas till byggnadens eller bostadens planlösning. Avståndet mellan brandvarnare i ett bostadsutrymme bör normalt inte vara större än 12 meter. En brandvarnare täcker normalt ca 60 m .

text: Tillsyn och kontroll

text: Enligt

text: 5 kap. 1 § i lagen (2003:778)

text: om skydd mot olyckor utövar kommunen tillsyn över efterlevnaden av lagens krav på brandskydd i byggnader och andra anläggningar. Tillsynen kan även omfatta bostadsutrymmen.