title: Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse med föreskrifter om åtgärder mot våld och hot i arbetsmiljön samt allmänna råd om tillämpningen av föreskrifterna

text: Dessa föreskrifter gäller arbete där det kan finnas risk för våld eller hot om våld.

text: Riskförebyggande åtgärder

text: Arbetsgivaren skall utreda de risker för våld eller hot om våld som kan finnas i arbetet samt vidta de åtgärder som kan föranledas av utredningen.

text: Bestämmelser om anlitande av minderåriga till arbete där våldsrisker kan förekomma finns i Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse (

text: AFS 1990:19

text: ) med föreskrifter om anlitande av minderåriga i arbetslivet.

text: Arbetet skall ordnas så att risk för våld eller hot om våld så långt som det är möjligt förebyggs.

text: Särskilda säkerhetsrutiner skall finnas för arbete som kan medföra risk för våld eller hot om våld. Rutinerna skall hållas aktuella och följas upp fortlöpande. Rutinerna skall vara kända av alla arbetstagare som kan bli berörda av riskerna.

text: Arbetstagarna skall ha tillräcklig utbildning och information och få tillräckliga instruktioner för att kunna utföra arbetet säkert och med tillfredsställande trygghet.

text: Vid arbete där det finns risk för återkommande våld eller hot om våld skall arbetstagarna få särskilt stöd och handledning.

text: Arbetsplatser skall placeras, utformas och utrustas så att risk för våld eller hot om våld så långt som det är möjligt förebyggs.

text: Arbetstagarna skall ha möjlighet att kalla på snabb hjälp vid en vålds- eller hotsituation.

text: Arbetsgivaren skall se till att - det finns larmutrustning där så krävs för säkerheten - det finns fastställda rutiner för vem som skall ta emot larm och för åtgärder som skall vidtas när larm utlösts - övning av säkerhetsrutiner och åtgärder vid larm genomförs regelbundet - larmutrustning underhålls och kontrolleras

text: - det finns andra tekniska hjälpmedel om det behövs.

text: Innebär en arbetsuppgift påtaglig risk för våld eller hot om våld får den inte utföras som ensamarbete.

text: Värdetransporter skall organiseras och utföras så att arbetstagarna har betryggande säkerhet.

text: Uppföljande åtgärder m.m.

text: Tillbud och händelser med våld eller hot om våld skall dokumenteras och utredas.

text: Arbetstagare som utsatts för våld eller hot om våld skall snabbt få hjälp och stöd för att förebygga eller lindra såväl fysisk som psykisk skada. Arbetsgivaren skall ha särskilda rutiner för detta.

text: Ikraftträdande

text: Dessa föreskrifter träder i kraft den 1 juli 1993. Samtidigt upphävs Arbetarskyddsstyrelsens allmänna råd (AFS 19831) beträffande våldsrisker i arbetsmiljön.

text: Arbetarskyddsstyrelsens allmänna råd om tillämpningen av föreskrifterna om åtgärder mot våld och hot i arbetsmiljön

text: Arbetarskyddsstyrelsen meddelar följande allmänna råd om tillämpningen av Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter (AFS 19932) om åtgärder mot våld och hot i arbetsmiljön.

text: Bakgrund

text: Arbetsskadestatistiken, som bara gäller de anmälda, i huvudsak fysiska, skador som lett till sjukskrivning, visar för perioden 1985-1990 en ökning av skador på grund av våld. Ökningen har skett framför allt bland sjukvårdsbiträden, sjuksköterskor, hemvårdare och socialtjänstemän. Ökningar märks också bland väktare, ordningsvakter och lärare.

text: Vissa yrkesgrupper är enligt arbetsskadestatistiken mer utsatta än andra grupper. Högriskyrken är t.ex. skötare inom psykiatrisk vård, väktare, poliser, biljettkontrollörer och buss-, spårvagns- och tunneltågförare.

text: Brottsstatistiken visar en kraftig ökning av rån inom handel, post och bank sedan 1989. Våldet har blivit allt grövre och skjutvapen används i allt större utsträckning.

text: Våld varierar från mord till trakasserier i form av hot via brev eller telefon. Våld kan användas planerat för att nå vissa mål. Våld kan också förekomma när miljön inbjuder till brottsliga handlingar liksom i olika vårdsituationer.

text: Det finns anledning att anta att många händelser med våld eller hot i arbetslivet aldrig registreras. Detta kan innebära att ett stort antal fysiska symptom och olika slag av psykosomatiska och psykiska reaktioner på stress och rädsla aldrig kommer fram i någon allmän statistik.

text: Människor reagerar olika i en våldssituation. En del reagerar direkt med stressreaktioner eller chocktillstånd, andra efter flera timmar eller dagar. Många upplever rädsla, obehag eller skräck efter det som hänt eller kunnat hända. Andra förblir relativt oberörda. Reaktionen beror på hur man uppfattat vad som hänt, om man var beredd eller inte på det inträffade, om man var ensam och om man varit med om hot eller våldshändelser tidigare. Enbart kunskapen om att man kan riskera att utsättas för våld eller hot innebär för många människor en stark psykisk press i arbetet.

text: Mycket lidande kan förhindras med förebyggande åtgärder, välfungerande rutiner och ett bra omhändertagande av den som råkat ut för våld eller hot. Den som har fått ett bra omhändertagande och möjlighet att bearbeta upplevelserna är också mycket bättre förberedd vid liknande händelser i framtiden.

text: Kommentarer till enskilda paragrafer

text: Tillämpningsområde

text: Till 1 § I arbetslivet förekommer situationer där yrkesutövaren riskerar att utsättas för våld eller hot om våld.

text: Arbetstagaren har i arbetet hand om eller tillgång till pengar, varor eller värdeföremål

text: Att arbeta med eller ha ansvar för varor, föremål, pengar eller dylikt som någon vill komma åt på ett oärligt sätt kan ofta vara förenat med risk. I allmänhet är det inte arbetstagaren personligen man är ute efter. Hotet och våldet drabbar denne då han kan vara ett hinder för den olagliga handlingen, kan användas som gisslan eller kan utnyttjas genom att t.ex. tvingas att öppna ett värdeskåp. Hotet och våldet sker i samband med tillgreppsförsöket.

text: Sådana situationer förekommer t.ex. inom handeln, bank-, post- och restaurangverksamhet eller när klienter ifrågasätter bedömning av bidragsstorlek inom socialtjänsten.

text: Arbetstagaren har en makt- eller myndighetsfunktion

text: Arbetstagaren har, eller uppfattas ha, en makt- eller myndighetsfunktion gentemot angriparen, t.ex. kund, klient, patient, elev, intagen och har rätt att neka eller ändra på något som denne vill eller att kräva något som denne inte accepterar. Hotet riktas direkt mot arbetstagaren med av-sikt att skada, skrämma eller hämnas. Det kan ske direkt och oplanerat i en utlösande situation eller komma senare som hämnd, mer eller mindre välplanerat. Denna risk kan föreligga i många klientinriktade arbeten som i socialtjänsten, vården, rättsväsendet, kriminalvården och skolan.

text: Ibland räcker det med att representera en myndighet eller organisation som angriparen har något otalt med, för att utsättas för hot, telefonterror, förföljelse, sabotage eller våld. En skrämmande variant av hot är när arbetstagarens barn eller andra närstående blir hotade.

text: Ett särskilt problem är när angriparen är en vårdtagare som är psykiskt sjuk, senildement eller utvecklingsstörd och inte helt kan svara för sina handlingar. Sådant våld och hot kan vara oprovocerat och ibland helt oavsiktligt. Detta förekommer i psykiatrisk och geriatrisk vård, socialvård och omsorgsverksamhet.

text: Vissa arbetstagare har som uppgift att skydda andra arbetstagare, allmänhet eller lokaler från upprörda personer, brottslingar och bråkmakare, som kan reagera med våld och hot och senare med hämndaktioner. Poliser, väktare och receptionspersonal kan ha sådana arbetsuppgifter.

text: Arbetet utförs på plats eller i sammanhang där det finns risk för konfrontation med

text: provocerande eller aggressiva personer

text: Det finns risk att utsättas för våld och hot om arbetsplatsen är så belägen att den besöks av personer som är aggressiva och våldsbenägna, t.ex. påverkade av alkohol eller andra droger, psykiskt sjuka eller på annat sätt labila. Exempel på sådana platser är köpcentra, restauranger, akutmottagningar, väntrum och allmänna kommunikationsmedel.

text: Risker finns också i sammanhang där många människor samlas, t.ex. vid idrottsevenemang, artistuppträdanden och demonstrationer.

text: Arbetsplatsen kan också bli mål för sabotage eller bombhot. Våldet och hotet är mycket svårt att förutse. Vanligtvis är det inte kopplat till viss arbetstagare utan drabbar den som råkar befinna sig på platsen. Flygplatser, järnvägsstationer, varuhus, föreningslokaler och flyktingförläggningar är exempel på mål för sådana aktioner liksom arbetsplatser med för samhället viktiga datacentraler.

text: Riskförebyggande åtgärder

text: Till 2 § Det är viktigt att göra en bedömning av risken för våld och hot både för arbetsplatsen i sin helhet och för enskilda arbetssituationer, t.ex. arbete med eller transport av viss patient, klient, pengar eller värdefullt gods.

text: En noggrann kartläggning av arbetet kan vara nödvändig. Det är viktigt att utredningen utmynnar i ett åtgärdsprogram. Risken avgör vilka åtgärder som behövs. Dessa kan gälla organisatoriska förändringar, säkerhetsrutiner, tekniska hjälpmedel, anpassning av lokaler, information, utbildning och åtgärder efter inträffad händelse.

text: Genom att kartlägga var, när och hur risker förekommer och genom att följa upp befintlig statistik, kan förebyggande åtgärder göras effektivare. Förslag till frågor i samband med utredningen finns i bilaga 1.

text: Den som är under 18 år får, enligt bilaga 1 till Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse (AFS 199019) med föreskrifter om anlitande av minderåriga i arbetslivet, inte utföra t.ex. värdetransporter eller arbeta inom hemtjänst eller hemsjukvård hos vårdtagare med psykisk ohälsa eller missbruksproblem.

text: Till 3 § Arbetsgivaren har ansvar för säkerheten på arbetsplatsen. Lokala behov och förutsättningar avgör hur arbetet bäst organiseras och vilka handlingsprogram som behövs för att förebygga våld och hot. Det kan vara bra att utse en person som har till uppgift att bevaka säkerheten. Då det är svårt att förutse hur stor risken är, bör beredskapen vara allsidig.

text: I vissa yrken, t.ex. i polisiär verksamhet, kan våld ingå som en oundviklig del av yrkesutövningen. Även i sådana situationer är det viktigt att så långt som det är möjligt förebygga att arbetstagaren kommer till skada. Det är också nödvändigt att bedöma vilken personlig skyddsutrustning som kan behöva användas.

text: Vid budgetarbetet är det viktigt att medel avsätts för säkerhetsanordningar, utbildning, handledning, bemanning etc. samt för resurser till hjälp åt drabbade arbetstagare.

text: Inom arbetsstället bör finnas en gemensam grundsyn på hur säkerhetsarbetet skall bedrivas. Säkerhetsmedvetenhet bör omfatta hela organisationen. Exempel på säkerhetsrutiner finns i bilaga 2.

text: Till 4 § Enligt

text: 3 kap 3 § arbetsmiljölagen

text: skall arbetsgivaren förvissa sig om att arbetstagaren har den utbildning som behövs och vet vad han har att iaktta för att undgå

text: riskerna i arbetet.

text: Ett särskilt utbildningsprogram om säkerhet kan behöva tas fram. Arbetstagarna kan behöva få för verksamheten lämplig kompletterande utbildning i säkerhetsrutiner, säkert arbetssätt och hur man bedömer risker. Utbildningen kan också omfatta t.ex. hur man bemöter människor i kris eller upprört tillstånd, konflikthantering och självskydd. Företagshälsovården kan i många fall hjälpa till att ta fram utbildningsprogram och genomföra utbildning. Utbildningens mål bör vara att engagera samtliga på arbetsplatsen i säkerhetsarbetet.

text: Finns det erfarenhetsmässigt kända risker i en viss typ av arbeten bör dessa meddelas redan vid anställningstillfället och tas upp vid introduktionen eller vid byte till sådana arbetsuppgifter. Detta gäller även korttidsanställda och vikarier. Information bör också ges om risker som enligt tillgänglig forskning och erfarenhet kan förekomma på liknande arbetsplatser. Det kan vara bra med ett faddersystem under introduktionsperioden.

text: Det är viktigt att särskilt riskfyllda arbeten, t.ex. arbete vid vissa akutkliniker, intagningsavdelningar vid psykiatrisk klinik eller narkomanvårdsklinik, i butiker med utsatt läge eller vid värdetransport, endast utförs av den som fått särskilt avpassad utbildning och information. Olika arbetstagargrupper kan behöva olika typ av utbildning.

text: Varje arbetstagare har behov av information om riskerna på arbetsplatsen och om hur man bör gå tillväga om något inträffar. Om arbetstagaren har bristande kunskaper i svenska är det viktigt att informationen utformas och anpassas med hänsyn till detta.

text: Det kan vara lämpligt att man övar hur arbetstagarna skall agera vid en förutsebar våldssituation och på ett realistiskt sätt går igenom vad som kan hända. Syftet är att arbetstagaren skall känna till bästa sättet att undvika våld och hot.

text: Att arbetstagaren har god kännedom om vad som skall göras i en våldssituation och är införstådd med vilka reaktioner som kan följa bidrar till att förebygga eller minska den skadliga effekten av en sådan händelse.

text: Till 5 § I framför allt klientinriktade arbeten som t.ex. inom vården, kriminalvården, polisen och socialtjänsten kan arbetstagare utsättas för upprepade hot- och våldshändelser. I sådana psykiskt påfrestande arbeten är det viktigt att arbetstagaren regelbundet får stöd och handledning. Handledarens kompetens är viktig.

text: Kamratsamverkan och socialt stöd, som möjlighet till erfarenhetsutbyte, kontakter och samvaro är viktigt i alla klientinriktade arbeten men även i andra arbeten där det förekommer risk för våld och hot. Det kan vara lämpligt att ha arbetsplatsträffar, där arbetstagarna kan träffas regelbundet för information, samråd och utbildning.

text: Till 6 § Med arbetsplatser menas alla byggnader, lokaler, fordon, o.s.v. där arbetstagaren utför sitt arbete.

text: Redan vid planering av nya byggnader och arbetslokaler eller vid ändringar av sådana, är det viktigt att beakta risken för våld. Risker som beror på utformningen av byggnaden och lokalen behöver uppmärksammas. Riskerna kan minskas med byggnadstekniska åtgärder, god

text: planering och rätt nyttjande av lokaler.

text: Där det går att bygga bort risker eller använda ny teknik bör detta ske. Det är viktigt att noga planera t.ex. varumottagningar, entreer, belysning, receptioner, korridorer, reträttvägar och personalingångar så att de placeras på för verksamheten och säkerheten bästa sätt. Placeringen bör vara sådan att obehöriga inte kan ta sig in och att arbetstagare inte kan överraskas när de lämnar arbetsplatsen. Kassaarbetsplatser bör utformas med hänsyn till att de skall vara både lämpliga att arbeta i från ergonomisk synpunkt och säkra med hänsyn till risken för rån eller tillgrepp.

text: Likaså är det viktigt att tänka på hur inredning och utrustning planeras och placeras. Möblering kan behöva ske med tanke på reträttmöjligheter. Föremål som kan användas som tillhyggen bör inte vara lätt åtkomliga. Larmanordning bör vara riktigt utformad, placerad och utprovad och underhållas väl.

text: Till 7 § För att snabb hjälp skall kunna ges i en nödsituation behövs i allmänhet en i förväg uppgjord plan.

text: Finns flera personer närvarande är det ibland möjligt att avstyra ett hot. Ofta är det dock nödvändigt att installera larmanordning vid arbetsplatsen. Typ av larm bör väljas med hänsyn till den risk som kan förutses. Bl.a. bör övervägas om larmanordningen skall vara fast eller bärbar. Det är också viktigt att bedöma om det behövs närlarm eller centrallarm och om det skall vara tyst eller ljudande larm.

text: För att larmanordningen skall vara effektiv är det nödvändigt att arbetstagaren vet hur man använder den. Vidare är det viktigt att det finns en organisation för hur larmet skall tas emot, vilka som skall reagera på det och vilka åtgärder som skall vidtas. Andra tekniska hjälpmedel är snabbtelefon, dold telefon eller optisk bevakning i form av stillbildskamera, TVövervakning med video (regleras i lagen SFS 1990:484 om övervakningskameror m.m.) eller bevakningsspeglar.

text: Till 8 § Vid planering och anordnande av ensamarbete är det viktigt att risken för våld och hot beaktas. Detta är av särskild betydelse när arbetstagaren har hand om något stöldbegärligt, arbetar med patienter, klienter eller kunder som kan vara våldsbenägna eller arbetar på en plats som besöks av våldsbenägna, sjuka eller påverkade personer. Risken kan för vissa arbetstagargrupper vara mest påtaglig nattetid.

text: Se även 7 § Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse (

text: AFS 1990:18

text: ) med föreskrifter om omvårdnadsarbete i enskilt hem och 11 § Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse (

text: AFS 1992:19

text: ) med föreskrifter om arbete i utgångskassa.

text: Till 9 § I verksamheter där värdetransporter förekommer är det viktigt att särskild hänsyn tas till hur dessa organiseras och genomförs. Detta gäller alla värdeförflyttningar såväl inom som utom arbetsplatsen, t.ex. från kassa till kontor eller från arbetsplats till servicebox. Även här bör man tänka på utformning av byggnader, lokaler och övriga arbetsplatser. Transporteras regelbundet stora värdeförsändelser bör en särskild fordonssluss inrättas där överföring till transportfordon kan ske riskfritt.

text: Det kan ofta vara lämpligt att transporterna utförs av värdetransportföretag. Det är viktigt att de som utför transporterna har god utbildning i säkerheten kring dessa och att de följer de rutiner som bestämts. Om flera arbetstagare berörs kan det vara nödvändigt med skriftliga instruktioner.

text: Särskilt svaga punkter är t.ex. överlämnande vid lastkajer och bakdörrar med dålig överblick på grund av t.ex. pelare, buskage och varustaplar som går att gömma sig bakom, liksom hämtning i köpcentra efter stängning.

text: Rån av värdetransport sker ofta i början eller slutet av transportsträckan. En särskild risk är det s.k. trottoarmomentet som är den mest oskyddade situationen under transporten.

text: Det är viktigt att transportfordon har så hög säkerhetsnivå som möjligt. Rekommendationer för utrustning och utförande av värdetransporter finns i BRÅs PM 1979:1, 1983:2, 1989:4 och 19923.

text: Vid biltransport kan man lämpligen använda olika bilar, se till att i- och urlastning sker snabbt, ha låsta dörrar och uppvevade fönster och inte ha centrallås. Om polis stoppar bilen är det viktigt att kräva legitimation.

text: Deponering av dagskassor i serviceboxar är ett säkerhetsproblem. Det kan vara lämpligt att under dagtid i större utsträckning lämna värdekassetter o.dyl. inne på bank eller post. På vissa håll finns serviceboxar inne i banklokalen. Det finns exempel på andra tekniska lösningar som rörpostsystem för transport av pengar inom lokal eller direkt till bank. Beträffande förslag till åtgärder vid transport av pengar och andra värden, se bilaga 3.

text: Uppföljande åtgärder

text: Till 10 § Det är viktigt att det finns rutiner för att uppmärksamma, rapportera och följa upp alla tillbud och händelser med inslag av våld och hot.

text: Rutinerna bör också innebära att våld och allvarliga hot om våld anmäls till yrkesinspektionen, polisen och försäkringskassan. Det kan erinras om att enligt 2 § arbetsmiljöförordningen skall arbetsgivaren anmäla allvarliga personskador eller tillbud till yrkesinspektionen. Denna bestämmelse är i många fall tillämplig vid våld och hot om våld på arbetsplatsen.

text: Risker och tillbud som uppmärksammas av arbetstagare meddelas till arbetsledare, skyddsombud eller annan avtalad person. Det är viktigt att arbetsgivaren utifrån såväl rapporter om inträffade händelser som från uppmärksammade risker vidtar de åtgärder som behövs. Exempel på vad som kan tas upp i ett rapporteringssystem finns i bilaga 4.

text: Till 11 § För att undvika eller lindra skador av en vålds- eller hotsituation och förebygga framtida problem är det viktigt att det finns en förberedd organisation för detta på alla arbetsplatser. På större arbetsplatser bör någon form av räddningsledning eller krisgrupp finnas. Denna grupp träder i funktion vid svåra akuta händelser.

text: Det är nödvändigt att arbetstagaren vid en svårt chockartad händelse genast får hjälp med

text: såväl medicinskt som psykologiskt omhändertagande. Det är viktigt att arbetstagare som utsatts för våld eller allvarligt hot inte lämnas ensam de första timmarna efter händelsen.

text: Då det inträffat ett allvarligt fall av våld eller hot är det viktigt att de övriga arbetstagarna får veta vad som hänt. För att förebygga oro och rykten bör arbetsgivaren snarast informera dessa. Det kan vara lämpligt att samlas så snabbt som möjligt efter händelsen för gemensam information.

text: Både den som personligen har drabbats av våld eller hot och arbetskamrater som varit med vid händelsen kan ha behov av emotionell första hjälp och bör ges stöd och möjligheter att tala ut om sina upplevelser. Det är därför mycket viktigt att arbetsgivaren tillser att arbetstagare får den hjälp, också av professionellt slag, som kan behövas både omedelbart efter händelsen och senare.

text: Ett gott omhändertagande från arbetskamrater och hjälp med praktiska avgöranden, kan avsevärt lindra följderna. En person i chocktillstånd är ofta avskärmad eller förvirrad och obeslutsam och bör därför inte lämnas ensam med viktiga avgöranden.

text: I vissa situationer drar en våldshändelse till sig massmedias uppmärksamhet. Det är inte lämpligt att den drabbade utfrågas eftersom han kan vara i affekt eller chocktillstånd. Det är lämpligt att erbjuda massmedia kontakt med en i förväg utsedd person.

text: Då en våldshändelse leder till rättegång är det viktigt att den berörda arbetstagaren får veta hur en rättegång går till och får sällskap och annat stöd vid rättegången.

text: Om arbetsplatsen måste utrymmas, t.ex. vid bombhot, är det viktigt att alla arbetstagare vet var man skall återsamlas. Då underlättas kontrollen av att alla kommit ut. Då kan också en första information ges. Om arbetsplatsen måste städas eller ställas i ordning efter t.ex. ett skottdrama bör annan personal än den egna användas till detta.

text: Förslag till åtgärder vid en akut våldshändelse finns i bilaga 5.

text: Aktuella regler m.m.

text: Svensk författningssamling

text: Lagen om bevakningsföretag SFS 1974:191 Lagen om övervakningskameror m.m. SFS 1990:484

text: Arbetarskyddsstyrelsens författningssamling

text: Av arbetarskyddsstyrelsen meddelade regler finns angivna i styrelsens årligen utgivna trycksakskatalog som kan erhållas kostnadsfritt från Arbetarskyddsstyrelsens Publikationsservice, Box 1300, 171 25 Solna, telefon 08-730 97 00.

text: Ensamarbete

text: AFS 1982:3

text: Larm och utrymning vid brand eller gasutströmning

text: AFS 1982:9

text: Första hjälpen vid olycksfall och akut sjukdom

text: AFS 1984:14

text: Skydd mot blodsmitta

text: AFS 1986:23

text: HIV-testning i arbetslivet

text: AFS 1988:1

text: Arbete med försöksdjur

text: AFS 1990:11

text: Omvårdnadsarbete i enskilt hem

text: AFS 1990:18

text: Minderåriga i arbetslivet

text: AFS 1990:19

text: Smittfarligt arbete

text: AFS 1991:2

text: Belysning

text: AFS 1991:8

text: Internkontroll av arbetsmiljön

text: AFS 1992:6

text: Arbete i utgångskassor

text: AFS 1992:19

text: Finansinspektionens författningssamling

text: Säkerhetsarbete i bank avseende rån och inbrottsskydd m.m. BFFS 1990:24 Bankernas rapportering av konstaterade eller misstänkta brottsliga angrepp BFFS 1990:25 Bankinspektionens allmänna råd angående rapportering av konstaterade eller misstänkta brottsliga angrepp BFFS 1991:5

text: Brottsförebyggande rådet

text: Värdetransporter. Riktlinjer för bättre säkerhet. BRÅ-PM 1979:1 Värdetransporter II. Uppföljning av BRÅ-PM 1979:1. BRÅ-PM 1983:2 Våld i butik, post och bank BRÅ-PM 1992:3 Sterfeldt, O. Ökad säkerhet inom handeln. BRÅ-Rapport 1989:4 Wikström, P-O. Våld. En kunskapsöversikt. BRÅ 1990

text: Socialstyrelsen

text: Psykiskt och socialt omhändertagande vid stora Allmänna råd olyckor och katastrofer. från Socialstyrelsen 1991:2.

text: Handelns Arbetsmiljökommitté

text: Värdetransporter inom handeln. Överenskommelse om rekommendationer mellan Handelns Arbetsgivarorganisation, Kooperationens Förhandlingsorganisation, Handelsanställdas förbund och Handelstjänstemannaförbundet. HAK 1986 Säker i butik. HAK 1990

text: Handelsanställdas förbund

text: Det händer dagligen. Våld i arbetsmiljön. 1989

text: Statens offentliga utredningar

text: Våld och brottsoffer. Slutbetänkande av våldskommissionen. SOU 1990:92

text: Rikspolisstyrelsen

text: Thun, G. Åtgärder mot butiksrån. RPS rapport 1989:2

text: Statshälsan och Invandrarverket.

text: Herliz, G. Hot och våld i kulturmötet. 1990

text: Statshälsan

text: Hot och våld i arbetslivet 1986

text: Bilaga 1 (2 § )

text: Exempel på frågor som kan ställas i samband med en kartläggning

text: - Är arbetet eller någon del därav förenat med risk för våld eller hot om våld? - Var och när finns direkta risker för våld eller hot om våld? - Har våld eller hot förekommit? - På vilka platser har våld eller hot om våld inträffat? - I vilka sammanhang har våld eller hot om våld inträffat? - Vid vilken tid på dygnet? - Hur uppstod situationen? - Hur ser bemanning och personalsammansättning ut? - Förekommer ensamarbete? - Hur ser det nuvarande säkerhetssystemet ut? - Vilka rutiner finns för säkerhetssystemet? - Vilken typ av skada har förekommit? - Har arbetstagare anlitat läkare eller annan professionell hjälp? - Hur snabbt kan hjälp erhållas i en våldssituation? - Hur sker rapportering av en sådan händelse? - Finns beredskap för att klara akuta krissituationer, t.ex. hot, överfall, rånförsök m.m.? - Har arbetstagarna fått information och utbildning om - säkerhetsregler, - hur man kan hantera en våldssituation, - vad man gör om en arbetskamrat råkar illa ut? - Hur lärs ovanstående ut? Hur övas det? - Finns beredskap för att stödja arbetstagare efter rån, överfall m.m.? - Vilka nya säkerhetsåtgärder krävs? Kartläggningen, som kan kompletteras med ytterligare frågor, bör mynna ut i ett åtgärdsprogram anpassat för branschen eller arbetsstället för att minska risker och lindra

text: skador.

text: Bilaga 2 (3 § ) Exempel på säkerhetsrutiner

text: - Bestäm rutiner för särskilda skyddsåtgärder och för hur man bäst handlar i akuta situationer. Rutiner kan t.ex. avse kassarutiner, in- och utpasseringar, förvaring av nycklar, att anskaffa extra personal eller särskild vakt vid vissa arbetsmoment eller i vissa arbetssituationer, hur transport av kassor skall ske, vem som skall ha vilken utbildning. - Förbered fördelning av arbetsuppgifter i en krissituation. - Fastställ och dokumentera vem som skall göra vad. - Utred hur ett nära samarbete med skyddsorganisationen kan ske i frågor om våld och hot. - Utforma lämpliga checklistor för arbetsplatsen. - Notera viktiga namn och telefonnummer. - Avgör vilka som skall känna till arbetsplatsens säkerhetsrutiner. - Understryk vikten av att arbetsplatsens säkerhetsrutiner inte sprids utanför denna. - Framhåll att arbetstagare inte får ta personliga risker vid våld eller hotsituationer. - Ha telefonnummer till nära anhörig eller annan person som arbetstagaren önskar skall kontaktas om något händer. - Se regelbundet över säkerhetsrutinerna och kontrollera att de följs. - Se till att det finns uppgift om vart arbetstagare skall bege sig samt beräknad tid för uppdrag och färdväg vid uppdrag utanför arbetsstället.

text: Bilaga 3 (9 § )

text: Förslag till åtgärder vid värdetransporter, d.v.s. transport av pengar, värdehandlingar och andra värdeföremål

text: Välj åtgärder efter bedömning av risksituationen - Förvara alla pengar på ett säkert sätt, t.ex. i värdeskåp, i avvaktan på värdetransport. - Bestäm vem som skall utföra transporten. Kan t.ex. värdetransportföretag utföra värdetransporterna? Om detta inte är möjligt, utred hur arbetstagare kan genomföra värdetransporterna med största möjliga säkerhet. - Kontrollera att den som genomför värdetransporter har den information och den utbildning som behövs för att utföra arbetet med minsta möjliga risk. - Genomför värdetransporten så anonymt som möjligt. - Använd rutiner som gör det svårt för obehöriga att upptäcka att vissa personer regelbundet går eller färdas från arbetsstället till banken eller posten. - Variera rutiner, tider och färdväg för transporterna. - Variera utrustning för att minska igenkänning av transporten. - Genomför om möjligt transporter under dagtid. - Undvik värdetransporter till fots. Vid transport till fots kan det ofta vara lämpligt att minst två personer utför transporten.

text: Bilaga 4 (10 § )

text: Förslag på vad som kan tas upp i ett rapporteringssystem om våld och hot om våld

text: Uppgift om drabbad

text: Kön Ålder Befattning eller yrke Utbildning Tid i yrket

text: Inträffad händelse

text: Arbetsplats Misstänkt gärningsman När inträffade händelsen Vilken sysselsättning pågick Ensamarbete Vad ledde fram till händelsen Händelseförlopp Fysisk/psykisk skada Sjukskrivning Åtgärder efter inträffad händelse Vilka åtgärder behövs för att liknande händelse inte skall upprepas

text: Anmälan gjord till

text: Yrkesinspektionen (enligt 2 § AMF) Polisen Försäkringskassan (arbetsskada)

text: Bilaga 5 (11 § )

text: Förslag till åtgärder i anslutning till en akut våldshändelse

text: - Se till att det finns ett telefonnummer där man alltid kan nå någon som kan ge hjälp. - Se till att säkerhetsregler och beredskapsplan träder i aktion och nödställda arbetstagare undsätts i en vålds- eller hotsituation. Omedelbar hjälp sätts in av bl.a. arbetsledning och kamrater. Det kan gälla: - Ta hand om dem som drabbats, ge stöd och ställ upp för samtal. - Se till att anhöriga kontaktas. - Se till att den drabbade får vård. Om sjukhus måste uppsökas, ordna sällskap dit och se till att någon stannar tills den drabbade tagits om hand. - Besök den skadade på sjukhuset så snart som möjligt. - Ordna så att någon finns med vid hemfärd och hemkomst. - Se till att anmälan görs till polisen. Om nödvändigt kalla polis till platsen. - Vid allvarligt tillbud eller när någon blivit allvarligt skadad på arbetsplatsen kontakta omedelbart Yrkesinspektionen. - Se till att övriga arbetstagare snabbt informeras om det som inträffat. - Gör arbetsskadeanmälan så snart som möjligt. - Utnyttja företagshälsovården, där sådan finns, för genomgång av händelsen och chockupplevelsen samt för eventuella andra åtgärder. - Under en övergångsperiod, anpassa arbetet till de förhållanden som uppkommit p.g.a händelsen. - Se till att övriga arbetstagare tas om hand, och att var och en som blivit berörd av händelsen får möjlighet att tala om denna och inte lämnas ensam att bearbeta händelsen. - Stöd en snabb återgång i arbetet. Underlätta fortsatt delaktighet i arbetsgemenskapen. - Ge möjlighet till viss avlastning i arbetssituationen under någon tid. - Ha uppföljningssamtal inom en vecka och ta reda på om det kvarstår behov av ytterligare hjälp, t.ex. samtal om upplevelsen, frågor om tjänstgöringen. - Gör ytterligare uppföljningar inom ca tre månader efter händelsen för att ta reda på om

text: några problem kvarstår.

text: - Följ noggrant upp sjukfrånvaron hos drabbade arbetstagare.

text: - Gör med utgångspunkt från t.ex. sjukfrånvaro eller önskemål, en bedömning om ytterligare uppföljningssamtal eller behandling behövs.

text: - Ge före eventuell rättegång arbetstagare möjlighet till genomgång av rättegångsförfarandet.

text: - Se till att den drabbade får sällskap av annan person, t.ex. arbetsledare, facklig representant eller arbetskamrat till rättegång. En rättegång kan lätt riva upp minnen och känslor från våldshändelsen. Den som blivit utsatt för våld är skyldig att vittna.

text: - Biträd vid behov den drabbade arbetstagaren med framställning till domstol med begäran om att åtalad lämnar rättssalen medan arbetstagaren hörs som målsägare eller vittne.


fs: afs

publisher: Arbetarskyddsstyrelsen

title: Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse med föreskrifter om enkla tryckkärl samt allmänna råd om tillämpningen av föreskrifterna

text: Dessa föreskrifter gäller serietillverkade enkla tryckkärl.

type: stycke

type: paragraf

text: Med enkla tryckkärl avses i dessa föreskrifter varje tryckkärl som motsvarar samtliga nedanstående kriterier: 1. Kärlet är svetsat. 2. Kärlet är avsett för ett inre övertryck över 0,5 bar. 3. Kärlet är avsett för förvaring av luft eller kväve. 4. Kärlet är inte avsett att värmas med direkt låga. 5. Kärlets tryckbärande delar och andra delar som bär last förorsakad av det inre trycket är tillverkade antingen av olegerat kvalitetsstål eller av olegerat aluminium eller av icke-utskiljningshärdbara aluminiumlegeringar. 6. Kärlet består av: a) antingen en cylindrisk del med cirkulärt tvärsnitt med konvexa och/eller plana gavlar som roterar runt samma axel som den cylindriska delen eller b) två konvexa gavlar som roterar runt samma axel. 7 . Kärlet har ett högsta arbetstryck som inte överstiger 30 bar. 8. Produkten av högsta arbetstryck och volym (PS x V) överstiger inte 10 000 bar-liter. 9. Kärlets lägsta arbetstemperatur underskrider inte - 50°C. 10. Den högsta arbetstemperaturen överstiger inte 300°C för stålkärl eller 100°C för kärl av aluminium eller aluminiumlegeringar. ¹ Jfr EES-avtalet bilaga II avsnitt VIII och direktivet

text: (EGT nr L220, 8.8. 1987, s48) m fl.

text: Föreskrifterna gäller inte följande kärl: 1. Kärl, som är särskilt avsedda för användning inom kärntekniken och där eventuella haverier kan medföra utsläpp av radioaktiva ämnen. 2. Kärl, som är särskilt avsedda för installation i eller för framdrivning av fartyg eller flygplan. 3. Brandsläckare.

text: I dessa föreskrifter används följande beteckningar och symboler med nedan angiven betydelse.

text: Kategori A - Kärl där PS x V är större än 50 bar-liter Kategori A 1 - Kärl där PS x V är större än 3000 bar-liter men högst 10 000 bar-liter Kategori A 2 - Kärl där PS x V är större än 200 men högst 3 000 bar-liter Kategori A 3 - Kärl där PS x V är större än 50 men högst 200 barliter Kategori B - Kärl där PS x V är 50 bar-liter eller mindre. Anmält organ Ett organ som anmälts enligt

text: 3 § lagen (1992:1119)

text: o m teknisk kontroll eller motsvarande bestämmelse i något annat land inom EES. EES Det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

text: Beräkningstryck Det relativa tryck som tillverkaren valt och som används för bestämning av de tryckbärande delarnas tjocklek. Högsta Kärlväggens högsta stabiliserade temperatur under arbetstemperatur normala driftförhållanden. Högsta arbetstryck Det högsta relativa tryck som kan utövas under normala driftförhållanden Tryckkärlsparti Högst 3000 kärl av samma typ. Lägsta Kärlväggens lägsta stabiliserade temperatur under arbetstemperatur normala driftförhållanden Serietillverkning Löpande tillverkning av flera kärl av samma typ under en viss period enligt en gemensam konstruktion och med samma tillverkningsmetoder. Sträckgränsen - värdet för den övre sträckgränsen ReH för ett matev i d högsta arbets- rial som har en nedre och en övre sträckgräns, eller temperatur - värdet för förlängningsgränsen Rp0,2 eller - värdet för förlängningsgränsen Rp1,0 för olegerat aluminium. Tryckkärlsmodell Till samma tryckkärlsmodell hör tryckbärande anordningar som till sin konstruktion skiljer sig åt endast genom olika diameter och/eller längd på den cylindriska delen. Varianter med ett eller flera mantelsvep räknas dock aldrig till samma modell som varianter som består av endast två konvexa gavlar.

text: Grundläggande krav

type: rubrik

text: Enkla tryckkärl i kategori A Som 1. släpps ut på marknaden 2 . eljest avlämnas för att tas i bruk eller 3. tas i drift skall uppfylla kraven i bilaga 1. De får släppas ut på marknaden, eljest avlämnas för att tas i bruk eller tas i drift endast om bestämmelserna i 8-25 §§ har iakttagits.

text: Enkla tryckkärl i kategori B får släppas ut på marknaden, eljest avlämnas a t t tas i bruk eller tas i drift endast om bestämmelserna o m märkning i 10 § andra och tredje stycket har iakttagits.

text: Tryckkärl skall förutsättas uppfylla kraven i 4 § i följande fall.

text: 1. Ett kärl som överenstämmer med tillämpliga nationella standarder som överför harmoniserade standarder vars referensnummer publicerats i Europeiska gemenskapernas officiella tidning skall anses uppfylla kraven o m det försetts med EG-märke enligt 10 §, första stycket. 2. Ett kärl för vilket sådana harmoniserade standarder inte alls eller endast delvis tillämpats eller för vilket sådana standarder inte finns skall anses uppfylla kraven o m a ) det är försett med EG-märke enligt 10 §, första stycket samt b) ett typkontrollintyg enligt 15 § har utfärdats för kärlet.

text: I stället för 8- 25 §§ får motsvarande bestämmelser i annat land inom EES ha tillämpats.

text: Konstruktions- och tillverkningsunderlag

text: Tillverkaren eller den som representerar honom inom EES skall, innan tillverkning påbörjas, ha upprättat konstruktions- och tillverkningsunderlag som innehåller en beskrivning av den teknik och de åtgärder som valts för att uppfylla de krav som gäller för kärlet. För varianter av samma tryckkärlsmodell där olika längder på cylindriska delen medför förändringar i öppningar eller rörstutsar, skall förändringarna ha angivits på ritningen för varje variant. I konstruktions- och tillverkningsunderlaget skall ingå intyg från materialtillverkaren att det material som levereras för tillverkning av ett tryckkärl har de egenskaper som behövs med hänsyn till säkerheten. Materialtillverkaren skall redovisa resultaten från löpande produktionskontroll av tryckkärlsmaterial och då speciellt kemisk sammansättning och mekaniska egenskaper. De redovisade värdena skall vara från material som tillverkats med samma tillverkningsmetoder som det levererade.

text: I konstruktions- och tillverkningsunderlaget skall ingå a) en utförlig konstruktionsritning för kärltypen, b) anvisningar enligt 25 § samt c) ett dokument av vilket det framgår - vilka material som valts, - vilka svetsmetoder som valts, - vilka kontroller av svetsförbanden som valts och - alla relevanta upplysningar beträffande kärlets konstruktion.

text: Före verifikation enligt 17-19 §§ eller försäkran o m överensstämmelse enligt 20 §, skall följande handlingar ha upprättats.

text: 1. Intyg o m att lämpliga svetsmetoder använts och att arbete utförts av kvalificerad personal.

text: 2. Materialdokumentation över det material som används vid tillverkningen av kärlets tryckbärande delar och tillbehör.

text: 3. En redogörelse för samtliga genomförda eller planerade kontroller och provningar.

text: Märkning

text: Kärlet skall ha försetts med ett EG-märke på det sätt som anges i 17 eller 20 §§. Detta skall bestå av en CE-symbol enligt lagen (

text: ) o m EG-märket samt de två sista siffrorna i det år då symbolen anbringades och sifferkoden för d e t anmälda organ som har utfört verifikationen eller övervakningen.

text: Vidare skall kärlet ha väl synlig, lättläst och varaktig märkning med minst följande uppgifter:

text: - högsta arbetstryck PS i bar o - högsta arbetstemperatur Tmax i C o - lägsta arbetstemperatur Tmin i C - kärlets volym V i liter - tillverkarens namn och varumärke - kärlets prototypbeteckning samt serie- eller partinummer.

text: Märkning enligt första och andra stycket får anbringas på en tillverkningsskylt som är fäst vid tryckkärlet så att den inte kan avlägsnas. Skylten skall vara så beskaffad att den inte kan återanvändas samt vidare ha plats för ytterligare information.

text: Konstruktionskontroll

text: Kärl som tillverkas i enlighet med standard

text: Innan ett kärl som tillverkas i enlighet med harmoniserad standard börjar tillverkas, skall tillverkaren eller den som representerar honom inom EES, ha vidtagit åtgärder enligt det ena av nedanstående alternativ.

text: Alternativ 1. Han skall låta ett anmält organ granska konstruktions- och tillverkningsunderlagen. Det anmälda organet skall därefter utfärda ett

text: granskningsintyg om att konstruktions- och tillverkningsunderlagen är tillfredsställande. Alternativ 2. Han skall ställa en kärlprototyp till förfogande för typkontroll enligt 13 §. Typkontroll skall därefter utföras enligt 14-15 §§.

text: Kärl som delvis eller inte alls tillverkas enligt standard

text: Innan ett kärl som delvis eller inte alls tillverkas enligt standard börjar tillverkas skall tillverkaren eller den som representerar honom inom EES ha ställt en kärlprototyp till förfogande för typkontroll enligt 13 §. Typkontrollen skall därefter utföras enligt 1 4 - 1 5 §§.

text: Typkontroll

text: Ansökan om typkontroll skall av tillverkaren eller den som representerar honom inom EES ha lämnats till ett anmält organ. Ansökan skall avse en viss typ av tryckkärl eller e n t y p som är representativ för en tryckkärlsmodell. Ansökan skall innehålla tillverkarens eller representantens namn och adress, tryckkärlets tillverkningsort samt konstruktions- och tillverkningsunderlag enligt 8 § . Tillsammans m e d ansökan skall ett för den planerade produktionen representativt tryckkärl tillhandahållas.

text: Det anmälda organet skall ha granskat konstruktions- och tillverkningsunderlagen och besiktigat det tryckkärl som sänts in. Vid besiktningen skall det anmälda organet ha kontrollerat o m kärlet har tillverkats i överensstämmelse med konstruktions- och tillverkningsunderlagen, och o m det på ett betryggande sätt kan användas under de driftförhållanden det är avsett för samt ha genomfört lämpliga kontroller och provningar för att fastställa o m kärlet uppfyller tillämpliga krav.

text: Typkontrollintyg

text: Om kärlprototypen uppfyller tillämpliga krav, skall det anmälda organet ha utfärdat e n typkontrollintyg, som tillställts sökanden. I detta typkontrollintyg skall kontrollresultaten redovisas och för intyget eventuellt uppställda villkor anges. Vidare skall de beskrivningar och ritningar bifogas som behövs för att identifiera den godkända prototypen.

text: 1 0

text: Individuell tillverkningskontroll

text: Kärl i kategori A1 skall genomgå verifikation av ett anmält organ enligt

text: 1 7 - 1 9 §§. Kärl i kategori A2 och A3 skall antingen genomgå verifikation enligt 17-19 §§ eller omfattas av en försäkran om överensstämmelse enligt 20 §.

text: Verifikation

text: Vid verifikation skall det anmälda organet ha kontrollerat och intygat antingen - att ett tryckkärl uppfyller tillämpliga harmoniserade standarder eller - att det överensstämrner med den typkontrollerade prototypen. Det anmälda organet skall ha utfärdat ett verifikationsintyg och försett kärlet med EG-märke enligt 10 § första stycket. Verifikationen skall ha genomförts på de tryckkärlspartier som tillverkaren eller den som representerar honom inom EES ställer till förfogande. Med dessa tryckkärlspartier skall bifogas eventuellt typkontrollintyg enligt 15 §. Om kärlen inte har underkastats typkontroll skall konstruktions- och tillverkninosunderlag enligt 8 § bifogas. I det senare fallet skall del anmälda organet ha granskat handlingarna innan verifikationen genomförs.

text: Vid kontroll av ett tryckkärlsparti skall det anmälda organet ha fastställt huruvida kärlen är tillverkade och kontrollerade i överensstärnmelse med konstruktions- och tillverkningsunderlagen och dessutom låtit varje enskilt kärl i partiet genomgå en tryckprovning med ett tryck motsvarande 1,5 gånger beräkningstrycket, för att fastställa o m kärlet är godtagbart. Det anmälda organet skall dessutom ha gjort kvalitetskontroller av svetsförband genom stickprovskontroller på prover, som enligt tillverkarens val tagits antingen från ett representativt arbetsprov ur produktionen eller från ett tryckkärl. Proven skall ha utförts på Iängssvetsar. Om olika svetsmetoder tillämpas för längs- och rundsvetsar, skall proven också ha utförts på rundsvetsar.

text: För kärl som dimensionerats enligt kraven i bilaga 1, punkt 2.1.2 skall i stället för kontrollen av Iängssvetsar ha utförts en vattentrycksprovning av fem slumpmässigt utvalda kärl från varje kärlparti för att kontrollera att de uppfyller dessa krav.

text: Försäkran om överensstämmelse

text: Tillverkaren skall ha anbringat ett EG-märke enligt 10 § på varje tryckkärl o m detta inte har skett enligt 17 §. Märkningen innebär att tillverkaren förklarar att kärlet är i överensstämmelse antingen med tillämpliga harmoniserade standarder eller med en godkänd prototyp.

text: För kärl i kategori A2 där tillverkaren har anbringat ett EG-märke enligt 2 0 § skall tillverkningen ha övervakats. Övervakningen skall ha utförts av det anmälda organ som har utfärdat typkontrollintyget enligt 15 §, o m kärlen har tillverkats i överensstämmelse med en godkänd prototyp, och i annat fall av det anmälda organ dit konstruktions- och tillverkningsunderlagen har sänts in.

text: Tillverkaren skall innan tillverkningen påbörjas till det anmälda organet ha sänt in ett dokument med en redogörelse för tillverkningsmetoderna och alla fastlagda systematiska åtgärder som vidtagits för att garantera att tryckkärlen antingen uppfyller kraven i harmoniserade standarder eller överensstämmer med en godkänd prototyp. Detta dokument skall innehålla en beskrivning av de för tillverkningen av kärlen avsedda produktions- och kontrollmetoderna. Dessutom skall det innehålla en beskrivning av erforderliga kontroller och provningar som skall utföras under tillverkningsprocessen tillsammans med en redogörelse för på vilket sätt och hur ofta dessa kontroller skall genomföras. I dokumentet skall även en försäkran finnas att dessa kontroller och provningar skall ske i överensstämmelse med beskrivningen samt a t t en tryckprovning skall göras på varje tillverkat kärl med ett provtryck uppgående till 1,5 gånger beräkningstrycket. Dessa kontroller och provningar, vars resultat skall redovisas i en rapport, skall utföras under ledning av kvalificerad personal som i tillfredsställande grad är oberoende av produktionspersonalen. Uppgifter o m tillverknings- och lagringsplatsernas adresser och datum då tillverkningen skall börja skall även redovisas i dokumentet.

text: För övervakning enligt 21 § skall tillverkaren dessutom ha berett det anmälda organ som skall genomföra övervakningen tillträde till nämnda tillverknings- och lagringsplatser för kontroll, låtit detta organ välja utstickprov bland kärlen samt lämnat de upplysningar och tillhandahållit de dokument organet behöver, och då särskilt - konstruktions- och tillverkningsunderlagen, - kontrollrapporten, - i förekommande fall typkontrollintyget eller granskningsintyget samt - en rapport o m de kontroller och provningar som genomförs.

text: För kärl som skall förses med EG-märke enligt 20 § skall det anmälda organ som har utfärdat typkontrollintyget eller granskningsintyget innan produktionen påbörjas ha granskat de dokument som avses i 22 §. För kärl som inte genomgått typkontroll enligt 13 - 15 §§ skall det anmälda organet dessutom ha granskat konstruktions- och tillverkningsunderlagen enligt 8 § samt därefter intygat kärlens överensstämmelse med kraven. För kärl i kategori A2 skall det anmälda organet dessutom under tillverkningens gång ha - förvissat sig o m att tillverkaren kontrollerat kärlen enligt angiven beskrivning i 22 §, samt - gjort stickprov bland tryckkärlen och kontrollerat dem på tillverkningseller lagringsplatsen.

text: Anvisningar

text: Med kärlen skall följa anvisningar med uppgifter enligt 10 § andra stycket med undantag för kärlets serienummer samt uppgifter o m avsett användningsområde och om de underhålls- och installationsvillkor som behövs för att kärlets användningssäkerhet skall kunna garanteras. Anvisningarna skall vara avfattade på svenska.

text: Särskilda bestämmelser

text: Bestämmelserna i 4 § andra stycket utgör föreskrifter enligt

text: 4 kap

text: och

text: 2 §§

text: arbetsmiljölagen

text: (SFS 1977:1160). Brott mot dessa föreskrifter kan enligt

text: 8 kap 2 § första stycket samma lag

text: medföra böter eller fängelse i högst ett år.

text: Ikraftträdande och övergångsbestämmelser

text: Dessa föreskrifter träder i kraft den dag Arbetarskyddsstyrelsen bestämmer. Föreskrifterna gäller tryckkärl som 1. släpps ut på marknaden eller 2. tas i drift i Sverige från och med den dagen. De gäller också andra tryckkärl som släppts ut på marknaden 1. i n o m de Europeiska gemenskaperna från och med den 1 juli 1990 eller 2. i något annat land inom EES från och med ikraftträdandet.

text: SIVERT ANDERSSON Folke Lindberg Göran Lindh

text: Bilaga 7

text: 1. Material

text: Materialet skall ha valts med hänsyn till tryckkärlens användningsändamål samt i enlighet med punkterna 1.1 till 1.4.

text: 1.1 Tryckbärande delar

text: Ett material som används för tillverkning av tryckbärande delar hos tryckkärl enligt denna kungörelse skall - lämpa sig för svetsning, - vara deformerbart och segt så att ett brott vid lägsta arbetstemperatur varken medför fragmentering eller sprödbrott samt - vara åldringströgt. För stålkärl skall materialet dessutom uppfylla bestämmelserna i punkt 1.1.1. For kärl av aluminium och aluminiumlegeringar skall bestämmelserna i punkt 1.1.2 vara uppfyllda. Med materialet skall följa en av materialtillverkaren utfärdad materialdokumentation enligt 8 § tredje stycket.

text: 1.1.1 Stålbehållare

text: Olegerade kvalitetsstål skall uppfylla följande krav: a) De får inte vara otätade och skall levereras i normaliserat eller därmed likvärdigt tillstånd. b ) Vid styckanalys skall halten av kol ligga under 0,25 % och halten av svavel och fosfor respektive under 0,05 %. c) Varje produkt skall uppvisa följande mekaniska egenskaper: 1. Högsta värdet för brottgränsen Rm,max skall ligga under 580 N/mm².

text: 3. KCV-medelvärdet för tre Charpy V-provstavar i längsriktningen vid

text: lägsta arbetstemperatur skall uppge till minst 35 J/cm²; endast ett av de tre värdena får ligga under 35 J/cm², dock lägst vid 25 J/cm². För stål som används vid tillverkning av kärl med en lägsta arbetstemperatur under -10°C och vars materialtjocklek uppgår till mer än 5 mm, skall denna egenskap ha kontrollerats.

text: 1.1.2 Aluminiumkärl

text: Olegerat aluminium skall ha en aluminiumhalt på minst 99.5%. Sådana legeringar som avses i 2 § punkt 5 skall vid högsta arbetstemperatur uppvisa tillräcklig härdighet mot interkristallin korrosion. Dessutom skall materialet uppfylla följande krav. a) Det skall levereras i glödgat tillstånd.

text: 1.2 Tillsatsmaterial

text: Tillsatsmaterial som används för tillverkning av svetsar i eller på tryckkärl skall lämpa sig för och vara kompatibelt med det material som skall svetsas.

text: 1.3 Tillbehör som bidrar till kärlets hållfasthet

text: Tillbehör som bidrar till kärlets hållfasthet (tex skruvar, muttrar etc) skall antingen vara tillverkade av ett under punkt 1.1 specificerat material eller av annan lämplig s t å l eller aluminiumsort respektive aluminiumlegering, som är kompatibel med det material som används vid tillverkningen av de tryckbärande delarna. Det sistnämnda materialet skall vid lägsta arbetstemperatur uppvisa tillfredsställande brottförlängning och seghet.

text: 1.4 Ej tryckbärande delar

text: Samtliga ej tryckbärande delar i svetsade tryckkärl skall vara tillverkade av material som är kompatibelt med det material som ingår i de element som de svetsas samman med.

text: 2 Dimensionering av kärl

text: Vid dimensionering av kärl skall tillverkaren beroende på kärlets användningsändamål ha bestämt: - den lägsta arbetstemperaturen Tmin - den högsta arbetstemperaturen Tmax - det högsta arbetstrycket PS. Om den lägsta arbetstemperatursom valts ligger över -10°C, så skall emellertid de egenskaper som krävs hos materialet föreligga vid -10°C.

text: Vidare skall tillverkaren ha tagit hänsyn till - att kärlets innervägg skall kunna kontrolleras, - att kärlet skall kunna tömmas, - att kärlet skall kunna behålla sina mekaniska egenskaper under hela den tid det används för sitt ändamål - a t t kärlet med hänsyn till avsett användningsändamål skall ha tillfredsställande korrosionsskydd. Han skall vidare ha beaktat att, under avsedda användningsförhållanden, - kärlet inte utsätts för spänningar som negativt kan påverka säkerheten vid användning; - kärlets inre tryck under drift inte överstiger det högsta arbetstrycket PS mer än tillfälligt och då med högst 10%. Vid rundsvetsar och längssvetsar får det endast förekomma fullt genomsvetsade svetsförband eller svetsförband med likvärdig styrka. Konvexa gavlar skall - med undantag för om de är halvklotformiga- ha en cylindrisk rakkant.

text: 2.1 Väggtjocklek

text: Om kärlet tillhör kategori A2 eller A 3 skall tillverkaren ha valt en av de under punkterna 2.1.1 och 2.1.2 beskrivna metoderna för bestämning av kärlets väggtjocklek; o m kärlet tillhör kategori A 1 eller om den högsta arbetstemperaturen överstiger 100°C, så skall denna tjocklek bestämmas enligt beräkningsmetoden i punkt 2.1.1. För stålkärl skall emellertid den cylindriska delens och gavlarnas faktiska väggtjocklek vara minst 2 mm, och när det gäller kärl av aluminium eller aluminiumlegeringar minst 3 mm.

text: 2.1.1 Beräkningsmetod

text: De tryckbärande delarnas minsta tjocklek skall ha beräknats med hänsyn till

text: 1. Det använda beräkningstrycket skall vara minst lika högt som det valda högsta arbetstrycket. 2. Den tillåtna allmänna membranspänningen får inte överskrida det lägre av de båda värdena 0,6 RET eller 0,3 Rm. Vid bestämning av tillåten spänning skall tillverkaren använda sig av de minvärden för REToch Rm som materialtillverkaren garanterar. Dock gäller att den tjocklek som beräknats enligt ovan multipliceras med faktorn 1,15, o m kärlets cylindriska del har en eller flera längsgående svetsar som är gjorda med en icke-automatiserad svetsmetod.

text: 2.1.2 Försöksmetod

text: Väggtjockleken skall ha bestämts så a t t kärlet vid en given omgivningstemperatur tål ett tryck som är minst fem gånger det högsta arbetstrycket, varvid den kvarstående deformationen i omkretsriktningen får uppgå till högst 1 %.

text: 3 Tillverkningsmetoder

text: Kärlen skall vara konstruerade och tillverkningskontrollerade i överensstämmelse med de tekniska konstruktionsunderlagen enligt 8 §.

text: 3.1 Förberedelse av komponenterna

text: Vid förberedelse av komponenterna (t ex formning och fasning) får inga ytdefekter eller sprickor eller förändringar i de mekaniska egenskaperna ha uppstått, vilka kan påverka kärlets säkerhet negativt.

text: 3.2 Svetsar på tryckbärande delar

text: Svetsgods och värmepåverkade zoner skall ha egenskaper som är likartade det material som svetsas och får inte vara behäftade med några yttre eller inre defekter som skulle kunna försämra kärlets säkerhet. Svetsning skall ha utförts enligt kontrollerade svetsprocedurspecifikationer och av kvalificerade svetsare eller operatörer med tillräcklig kompetensnivå. Sådana kontroller av specifikationer och kvalifikationer skall ha genomförts av anmält organ. Tillverkaren skall också genom lämpliga kontroller under tillverkningens gång säkerställa att svetsförbanden håller en jämn kvalitet. Rapporter skall upprättas över dessa kontroller.

text: Arbetarskyddsstyrelsens allmänna råd om tillämpningen av föreskrifterna om enkla tryckkärl

text: Arbetarskyddsstyrelsen meddelar följande allmänna råd o m tillämpningen av Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter (

text: AFS 1993:41

text: ) om enkla tryckkärl.

text: Bakgrund

text: Reglerna inom EG för arbetstagarnas säkerhet och underlättande av handel mellan medlemsländerna är uppbyggda bland annat med ett antal grundläggande direktiv. Sverige har i EES-avtalet förbundit sig att till svenska föreskrifter överföra ett antal sådana direktiv bland annat direktivet om enkla tryckkärl. Styrelsens föreskrifter om enkla tryckkärl är baserade på direktivet om enkla tryckkärl (

text: Kommentarer till de enskilda paragraferna

text: Till 2 § Om ett tryckkärl skall användas utomhus är det speciellt viktigt att observera kravet i bilaga 1 punkt 1.1 beträffande slagseghet vid lägsta arbetstemperatur för att undvika begränsningar med avseende på årstid och geografiskt läge. Uppgift o m t e x lägsta dygnstemperatur i olika delar av landet kan erhållas från Sveriges Meteorologiska och Hydrologiska Institut (SMHI). Till 5 § För kärl i kategori B finns dessutom regler o m konstruktion och tillverkning i Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse med föreskrifter o m tryckkärl och andra tryckbärande anordningar (

text: AFS 1990:15

text: Anmält organ = A. O. Konstruktions- och tillverkningsunderlag = K. T.

text: Kategori A - Kärl där PS x V är större än 50 bar-Ilter Kategori A 1 - Kärl där PS x V är större än 3 000 bar-liter men högst 10 000 bar-liter Kategori A 2 - Kärl där PS x V är större än 200 men högst 3 000 bar-liter Kategori A 3 - Kärl där PS x V är större än 50 men högst 200 bar-liter Kategori B - Kärl där PS x V är 50 bar-liter eller mindre.


title: Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse med föreskrifter om arbetsanpassning och rehabilitering samt allmänna råd om tillämpningen av föreskrifterna

text: Dessa föreskrifter gäller arbetsgivarens verksamhet för arbetsanpassning och rehabilitering samt arbetsgivarens åtgärder för att anpassa arbetssituationen till den enskilde arbetstagarens förutsättningar för arbetet.

text: Verksamhet för arbetsanpassning och rehabilitering

text: Arbetsgivaren skall organisera och bedriva verksamhet med arbetsanpassning och rehabilitering för arbetstagarna.

text: Arbetsgivaren skall ange mål för verksamheten med arbetsanpassning och rehabilitering.

text: Arbetsgivaren skall fortlöpande ta reda på vilka behov av åtgärder för arbetsanpassning och rehabilitering som finns bland arbetstagarna.

text: Arbetsgivaren skall så tidigt som möjligt påbörja arbetet med arbetsanpassning och rehabilitering för de arbetstagare som har behov därav.

text: Arbetsgivaren skall klargöra hur arbetet med arbetsanpassning och rehabilitering skall fördelas. Den som arbetar med arbetsanpassning och rehabilitering skall ha de befogenheter och resurser samt de kunskaper och den kompetens som behövs för uppgifterna.

text: Arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamheten skall organiseras så att den kan ske i samarbete med de enskilda arbetstagare som berörs av åtgärderna samt med deras företrädare i arbetsmiljöfrågor.

text: Verksamheten med arbetsanpassning och rehabilitering skall organiseras så att den kan bedrivas i samarbete med försäkringskassan och myndigheter som är berörda.

text: Arbetsgivaren skall årligen följa upp verksamheten med arbetsanpassning och rehabilitering samt göra de ändringar som föranleds av uppföljningsresultatet.

text: Arbetsgivaren skall ha de rutiner som behövs för verksamheten med arbetsanpassning och rehabilitering.

text: Om det behövs med hänsyn till verksamhetens art eller omfattning skall mål (3 §), fördelning (6 §), uppföljning (9 §) och rutiner (10 §) dokumenteras skriftligt.

text: Åtgärder för att anpassa arbetssituationen

text: Arbetsgivaren skall anpassa de enskilda arbetstagarnas arbetssituation med utgångspunkt från deras förutsättningar för arbetsuppgifterna. Därvid skall särskilt beaktas om den enskilde arbetstagaren har någon funktionsnedsättning eller annan begränsning av arbetsförmågan.

text: Alkohol och andra berusningsmedel

text: Rutiner enligt 10 § skall även omfatta arbetsanpassning och rehabilitering vid missbruk av alkohol eller andra berusningsmedel. Arbetsgivaren skall dessutom klargöra vilka interna regler och rutiner som gäller om arbetstagare uppträder påverkad av alkohol eller andra berusningsmedel i arbetet.

text: Ikraftträdande

text: Dessa föreskrifter träder i kraft den 1 juli 1994

text: Arbetarskyddsstyrelsens allmänna råd om tillämpningen av föreskrifterna om arbetsanpassning och rehabilitering

text: Arbetarskyddsstyrelsen meddelar följande allmänna råd om tillämpningen av styrelsens föreskrifter (

text: AFS 1994:1

text: ) om arbetsanpassning och rehabilitering.

text: Inledning

text: Målsättningen med allt arbetsmiljöarbete är att förebygga att människor utsätts för risker för ohälsa och olycksfall i arbetslivet. Arbetsmiljöns utformning i vid bemärkelse är då av största betydelse. Redan på planeringsstadiet av en verksamhet är det viktigt att beakta att människors förutsättningar att utföra arbetsuppgifter är olika. Fler personer kan också komma ifråga för ett visst arbete, om arbetsgivaren redan på ett tidigt stadium beaktar arbetsmiljöaspekterna.

text: Även om många åtgärder genomförs för att förbättra arbetsmiljön är antalet skador i arbetet i landet stort. Varje år beviljas ett stort antal förtidspensioner och sjukbidrag. Alltfler kvinnor blir långvarigt sjukskrivna. Det är angeläget att utslagningen från arbetslivet motverkas med förebyggande insatser samt att aktiva åtgärder vidtas för att göra det möjligt för personer med nedsatt arbetsförmåga att komma in i och stanna kvar i arbetslivet.

text: Verksamheten med arbetsanpassning och rehabilitering bör organiseras så att problem hos arbetstagarna upptäcks så tidigt som möjligt. Målet bör vara att hitta ett gemensamt system för skadeförebyggande åtgärder genom anpassning av arbetet och efterhjälpande åtgärder i form av arbetsanpassning och rehabilitering.

text: Genomgångar av arbetsmiljön kan visa på arbetsanpassnings- och rehabiliteringsbehov hos enskilda individer. Omvänt kan individinriktad anpassning ge anledning till åtgärder för en allmän förbättring av arbetsmiljön. Om brister i arbetsmiljön undanröjs bör också antalet anställda som behöver arbetsanpassning och rehabilitering minska.

text: Arbetsanpassnings- och rehabiliteringsfrågorna bör ingå som viktiga delar i arbetsgivarens planering, ledning och uppföljning av verksamheten utifrån arbetsmiljöns aspekter. Vid den helhetsbedömning av arbetsmiljön som arbetsgivaren är skyldig att göra enligt Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse (

text: AFS 1992:6

text: ) med föreskrifter om internkontroll av arbetsmiljön kan arbetsanpassnings- och rehabiliteringsfrågorna ingå på ett naturligt sätt. Allmänna arbetsmiljöförbättrande åtgärder har ofta betydelse även för den som behöver särskild anpassning av arbetsmiljön. Omständigheterna i det enskilda fallet avgör hur verksamheten med arbetsanpassning och rehabilitering utformas. I små företag blir den av naturliga skäl av mindre omfattning och mindre formaliserad än inom stora verksamheter.

text: De följande kommentarerna utgår från

text: arbetsmiljölagens

text: bestämmelser om arbetsanpassning och rehabilitering. Flera andra lagar behandlar eller anknyter emellertid till frågorna om arbetsanpassning och rehabilitering, t.ex. lagen om allmän försäkring (SFS 1962:381), lagen om arbetsskadeförsäkring (SFS 1976:380), lagen om vissa anställningsfrämjande åtgärder

text: (SFS 1974:13), lagen om anställningsskydd (SFS 1982:80), hälso- och sjukvårdslagen (SFS 1982:763),

text: socialtjänstlagen

text: (SFS 1980:620) samt plan- och bygglagen (SFS 1987:10).

text: Kommentarer till enskilda paragrafer

text: Tillämpningsområde

text: Till 1 § Bestämmelserna gäller för alla arbetsgivare, oavsett om verksamheten är stor eller liten, privat eller offentlig.

text: Enligt

text: 3 kap. 2 a § tredje stycket arbetsmiljölagen

text: skall arbetsgivaren "se till att det på arbetsställe i hans verksamhet finns en på lämpligt sätt organiserad arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet för fullgörande av de uppgifter som enligt denna lag och enligt

text: 22 kap.

text: lagen (

text: ) om allmän försäkring vilar på honom".

text: Arbetsmiljölagen

text: innehåller ingen direkt definition av begreppet arbetsanpassning. Innebörden av uttrycket framgår dock av följande bestämmelser.

text: Enligt

text: 2 kap. 1 § första stycket arbetsmiljölagen

text: skall arbetsförhållandena "anpassas till människors olika förutsättningar i fysiskt och psykiskt avseende". Enligt 3 kap. 3 § andra stycket skall arbetsgivaren "genom att anpassa arbetsförhållandena eller vidta annan lämplig åtgärd ta hänsyn till arbetstagarens särskilda förutsättningar för arbetet".

text: Arbetsmiljölagen

text: innehåller inte heller någon definition av rehabiliteringsbegreppet. Enligt

text: 22 kap. 2 §

text: lagen om allmän försäkring skall rehabilitering "syfta till att återge den som har drabbats av sjukdom sin arbetsförmåga och förutsättningar att försörja sig själv genom förvärvsarbete".

text: Trots intensiva åtgärder går det inte att helt undvika ohälsa och olycksfall i arbetet. Personer råkar också ut för sjukdomar och olyckor som inte har samband med arbetet. Dessa föreskrifter gäller alltid när en nedsättning av arbetsförmågan har inträffat oavsett om den beror på händelser som inträffat utanför eller i arbetet. Även personer som före anställningens början har en funktionsnedsättning omfattas av bestämmelserna.

text: Till 2 § Bestämmelser om arbetsgivarens planering, ledning och uppföljning av verksamheten för att säkerställa arbetsmiljölagstiftningens krav finns i Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse (

text: AFS 1992:6

text: ) med föreskrifter om internkontroll av arbetsmiljön.

text: Enligt

text: 6 kap. 9 § arbetsmiljölagen

text: skall skyddskommittén behandla frågor om arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet på arbetsstället. Det är viktigt att arbetsgivaren planerar denna verksamhet i samverkan med de anställda, så att de kan påverka verksamhetens uppläggning. Det är lämpligt att komma överens om i vilka former olika frågeställningar skall diskuteras.

text: Hur arbetet med arbetsanpassning och rehabilitering närmare skall organiseras och bedrivas avgörs utifrån förhållandena i den enskilda verksamheten. Det kan finnas skilda behov, bl.a. beroende på olika skadebild och arbetsmiljörisker. Detta behöver då avspegla sig i hur verksamheten utformas.

text: Arbetsgivarens ansvar enligt

text: arbetsmiljölagen

text: gäller bl.a. då det finns ett anställningsförhållande. Detta innebär att arbetsgivaren redan under den anställdes

text: sjukskrivningsperiod bör planera åtgärder som underlättar återgång i arbetet för denne. Det är därför angeläget att arbetsgivaren har fortlöpande kontakt med den sjukskrivne, så att återgången till arbetet på olika sätt underlättas.

text: Till 3 § Arbetet är viktigt för hälsoförhållandena och är en grund för människors totala livskvalitet. Arbetsförhållandena bör utformas så att arbetet i sig har en rehabiliterande effekt. Arbetsgivaren bör låta detta synsätt genomsyra målsättningen för arbetsanpassningen och rehabiliteringen.

text: Det kan vara lämpligt att ta in frågor om arbetsanpassning och rehabilitering i den allmänna arbetsmiljöpolicyn. Målen bör utformas så konkret som möjligt och inriktas på att förhindra utslagning från och underlätta inträde i arbetslivet. Vidare bör målen beskrivas på ett sådant sätt att de blir styrande för det praktiska arbetet. Det är viktigt att arbetsgivaren informerar de anställda om målen.

text: Till 4 § Enligt 22 kap. 3 § lagen om allmän försäkring skall den försäkrades arbetsgivare "i samråd med den försäkrade svara för att dennes behov av rehabilitering snarast klarläggs och för att de åtgärder vidtas som behövs för en effektiv rehabilitering". Av bestämmelserna framgår också att arbetsgivaren i vissa angivna situationer skall genomföra en rehabiliteringsutredning.

text: Det är viktigt att arbetsgivaren har ett väl fungerande system för att uppmärksamma behov av såväl rehabilitering som arbetsanpassning. Det är också viktigt att dessa behov beaktas vid utredningar av olycksfall och ohälsa i arbetet. I ett litet företag kan arbetsgivaren på ett enkelt sätt få reda på behoven direkt av arbetstagarna.

text: Det är värdefullt att följa upp sjukfrånvaron och frånvaromönstret i övrigt samt bedöma vilka samband som kan finnas mellan frånvaron och arbetsmiljöns beskaffenhet. Även personalomsättningen kan ge vissa upplysningar om behoven av arbetsanpassning och rehabilitering. Antalet arbetsskadeanmälningar är en annan viktig faktor att beakta. Arbetsmiljöproblem avspeglas inte alltid i omedelbar sjukdom eller sjukfrånvaro, men kan ändå påverka arbetstagarna negativt och på längre sikt leda till fysisk eller psykisk ohälsa.

text: Undersökningen av arbetsanpassnings- och rehabiliteringsbehoven bör ske utifrån ett helhetsperspektiv där såväl tekniska och medicinska som organisatoriska, psykologiska och sociala förhållanden i arbetet granskas. Det är ofta lämpligt att utreda arbetsanpassnings- och rehabiliteringsbehoven i samband med att risker och brister i verksamheten undersöks.

text: Till 5 § Oavsett om det är arbetsgivaren, arbetstagaren själv eller någon annan som initierat behoven, är det viktigt att åtgärder för arbetsanpassning och rehabilitering sätts in så tidigt som möjligt. Redan efter en kort tids inaktivitet eller frånvaro från arbetet minskar förutsättningarna för rehabilitering mycket kraftigt. Samtidigt har det visat sig att snabb och regelbunden kontakt mellan den sjukskrivne samt arbetskamrater och arbetsledning bidrar till att förkorta sjukskrivningstiderna. Det är därför lämpligt att sådana kontakter ingår som en naturlig del i arbetsledningens rutiner för arbetsanpassning och rehabilitering. Det är viktigt att verksamheten genomförs på ett sådant sätt att en återgång till arbetet främjas för de anställda som på grund av ohälsa är borta från arbetet.

text: Till 6 § Arbetet med arbetsanpassning och rehabilitering bör bedrivas i linjeorganisationen. Det är viktigt att det klarläggs vem som skall göra vad i detta arbete. Beroende på om det rör

text: sig om en stor eller liten verksamhet kan arbetet fördelas på olika sätt. I en stor verksamhet är det naturligt att insatserna i första hand görs av den närmaste arbetsledaren. I ett mindre företag kan det t.ex. vara arbetsgivaren personligen som sköter dessa uppgifter.

text: I arbetsuppgifterna bör ingå att uppmärksamma de arbetstagare som är i behov av arbetsanpassnings- och rehabiliteringsåtgärder, t.ex. de som har någon funktionsnedsättning, är sjukskrivna under en längre tid eller ofta är korttidssjukskrivna. I uppgifterna kan också ingå att föreslå arbetsanpassnings- och rehabiliteringsåtgärder och se till att frågorna uppmärksammas på lämplig nivå inom linjeorganisationen. Såväl personalavdelningen som företagshälsovården kan vara till stöd och hjälp i detta arbete. Vidare bör det klargöras vem som har att se till att erforderligt samarbete äger rum med försäkringskassan och berörda myndigheter.

text: För att arbetet med arbetsanpassning och rehabilitering skall få avsedd effekt är det viktigt att personer med kompetens inom området används. I större organisationer kan ofta t.ex. personalkonsulent med relevant erfarenhet och kompetens samordna insatserna och stödja linjeorganisationen i arbetet. Lämpliga personer kan också vidareutbildas för uppgiften. Dessa kan bl.a. behöva kunskaper i metoder för rehabilitering och anpassning av arbetet samt hantering av missbruksfrågor. Möjligheten att uppnå en god arbetsanpassning och rehabilitering bygger i stor utsträckning på ett förtroendefullt samarbete mellan berörda personer, varför detta personval är viktigt.

text: Arbetsgivaren kan i arbetet med arbetsanpassning och rehabilitering ha stor nytta av att anlita företagshälsovården och dess kunnande i medicinskt, tekniskt och beteendevetenskapligt avseende.

text: Företagshälsovården kan dock aldrig överta arbetsgivarens rehabiliteringsansvar. Företagshälsovården kan emellertid bistå arbetsgivaren med att planera och följa upp olika åtgärder. Särskilt de små företagen, som inte alltid förfogar över den kompetens som behövs, kan få konkreta råd och förslag av företagshälsovården, t.ex. vid genomförandet av en rehabiliteringsutredning.

text: För att verksamheten med arbetsanpassning och rehabilitering skall kunna bedrivas på ett meningsfullt sätt är det väsentligt att arbetsgivaren avsätter tillräckliga resurser i form av personella insatser och medel för ändamålet.

text: Försäkringskassan kan i vissa fall bekosta rehabiliteringsåtgärder, t.ex. i form av bidrag för arbetshjälpmedel och utbildning. I samband med rehabiliteringsåtgärder kan försäkringskassan också betala rehabiliteringsersättning till den försäkrade.

text: Till 7 § För att uppnå goda resultat i arbetsanpassnings- och rehabiliteringsarbetet bör den enskilde själv aktivt medverka. Det är angeläget att arbetstagaren lämnar de upplysningar som behövs samt tillsammans med arbetsgivaren deltar i planeringen av lämpliga åtgärder.

text: Personer i rehabiliteringssituationer befinner sig ofta i ett utsatt läge och vill inte alltid framträda öppet med sina svårigheter. Respekten för den enskilde individen bör vara vägledande vid arbetsanpassning och rehabilitering. Det är viktigt att den berörda personen deltar i planeringen av åtgärderna och själv så långt möjligt får avgöra vilka personer som skall vara insatta i ärendet.

text: De sekretessbestämmelser som finns är till för att skydda den enskildes integritet. I

text: 7 kap. 13 § arbetsmiljölagen

text: finns sekretessregler i fråga om arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet för anställda i enskild verksamhet. För anställda i offentlig tjänst finns motsvarande bestämmelser i 7 kap. 11 § och 14 kap. 7 § sekretesslagen.

text: Arbetstagarnas företrädare i arbetsmiljöfrågor är viktiga samarbetspartners när det gäller arbetsanpassning och rehabilitering. Företrädare kan vara skyddsombud eller arbetstagarnas representanter i skyddskommittén. Enligt

text: 6 kap. 4 § arbetsmiljölagen

text: skall skyddsombudet inom sitt skyddsområde bl.a. vaka över att arbetsgivaren uppfyller kraven i 3 kap. 2 a §.

text: Till 8 § För att kunna bedriva arbetsanpassnings- och rehabiliteringsarbetet på ett tillfredsställande sätt är det ofta nödvändigt att arbetsgivaren samråder med försäkringskassan samt olika myndigheter och organisationer inom rehabiliteringsområdet.

text: Enligt 22 kap. 5 § lagen om allmän försäkring samordnar och utövar försäkringskassan tillsyn över de insatser som behövs för rehabiliteringsverksamhet enligt lagen. Om den försäkrade behöver en rehabiliteringsåtgärd för vilken ersättning kan utges enligt 22 kap. i lagen skall försäkringskassan enligt 6 § upprätta en rehabiliteringsplan. "Rehabiliteringsplanen skall ange de rehabiliteringsåtgärder som skall komma i fråga och vem som har ansvaret för dem, en tidsplan för rehabiliteringen samt uppgifter i övrigt som behövs för att genomföra rehabiliteringen. Planen skall även innehålla uppgift om den beräknade kostnaden för ersättning under rehabiliteringstiden".

text: Förordningen (1991:1046)

text: om ersättning från sjukförsäkringen enligt lagen (

text: ) om allmän försäkring i form av bidrag till arbetshjälpmedel innehåller i

text: 1 §

text: föreskrifter om ersättning från sjukförsäkringen enligt den angivna lagen i form av bidrag till arbetshjälpmedel som behövs som ett led i rehabilitering av en förvärvsarbetande försäkrad.

text: Andra som bedriver verksamhet på arbetsanpassnings- och rehabiliteringsområdet är t.ex. landstingen, kommunerna, arbetsförmedlingarna, arbetsmarknadsinstituten, företagshälsovården och handikapporganisationerna.

text: Samarbete mellan myndigheter som har uppgifter inom rehabiliteringsområdet brukar äga rum i regionala och lokala samverkansgrupper. I regel finns en lokal samverkansgrupp i varje kommun. Försäkringskassan organiserar detta arbete.

text: Till 9 § I samhället sker fortlöpande en utveckling av rehabiliteringsmetodik, arbetshjälpmedel och teknisk utrustning. Arbetsgivarens möjligheter att åstadkomma förbättringar ökar därmed. Med hänsyn härtill är det viktigt att arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamheten samt de uppsatta målen regelbundet följs upp och utvärderas. Arbetsgivaren behöver fortlöpande gå igenom sina rutiner för såväl det förebyggande som det efterhjälpande arbetet. Ändringar i rutinerna bör ske i samarbete med arbetstagarna. Dessa har i regel en god kunskap om och erfarenhet av hur rutinerna fungerat och vilka förändringar som behöver vidtas.

text: Till 10 § Exempel på frågor som bör beaktas när rutinerna för arbetsanpassning och rehabilitering utformas är:

text: - kontakter med sjukskrivna - kontakter med myndigheter och försäkringskassan

text: - rehabiliteringsutredningar - rehabiliteringsplaner - arbetsorganisation och arbetsinnehåll - introduktion och introduktionsprogram - handledning - kamratstöd, fadderverksamhet - information och informationsvägar - omplacering - utbildning - uppföljning och utvärdering - samverkan med både de enskilda arbetstagarna och deras företrädare - arbetsfördelning -vem gör vad?

text: Genom att beakta dessa frågor kan vanligen lämpliga arbetsanpassnings- och rehabiliteringsrutiner utarbetas.

text: Det är särskilt viktigt att det finns rutiner för hur kontakt skall tas med de sjukskrivna. Det är angeläget att höra av sig så tidigt som möjligt från arbetet och därefter upprätthålla täta kontakter under hela sjukperioden. Upplevelsen av att vara isolerad från arbetskamraterna och arbetsuppgifterna är en faktor som avsevärt kan försvåra återgången till arbetet. Det är viktigt att avväga när det är lämpligt att ta kontakt så att det upplevs som en värdefull åtgärd av den sjukskrivne. Arbetsgivarens utgångspunkt bör vara att försöka komma tillrätta med förhållandena i arbetssituationen och därmed bidra till att den sjukskrivne lättare kan återgå i arbete. Målsättningen är att den sjukskrivne skall komma tillbaka till arbetet igen utan onödigt dröjsmål.

text: Till 11 § Om målen, fördelningen, uppföljningen och rutinerna angående arbetsanpassning och rehabilitering dokumenteras skriftligen kan de anställda lättare delta i verksamheten genom att de vet vad som gäller på området. Det kan också vara lättare att komma med förslag till förbättringar, om man vet vad som gäller för närvarande. I företag med endast några få anställda kan det dock räcka med muntlig information om denna faktiskt når arbetstagarna.

text: Till 12 § När det gäller generella åtgärder för att anpassa arbetet är det viktigt att arbetet utformas utifrån en helhetssyn, där såväl människors fysiska och psykiska behov som deras olika förutsättningar beaktas. Målsättningen inom arbetslivet bör vara att det så långt som möjligt skall gå att vara kvar i arbete tills den normala pensionsåldern inträder.

text: Vanliga åldersförändringar är t.ex. försämrad syn och hörsel eller muskelstyrka. Det är viktigt att uppmärksamma och ta hänsyn till detta i arbetet. Vid de förändringar som kan ske på arbetsmarknaden med bl.a. strukturomvandling, omorganisation och införande av ny teknik kan äldre personers speciella behov behöva beaktas. Äldre arbetstagare har många gånger en värdefull kompetens och yrkeserfarenhet. Det gäller därför att ta tillvara denna vid arbetets organisation, upplärning av nyanställda och i andra handledningssituationer.

text: Utbildningsbakgrund och tidigare yrkeserfarenhet kan variera mycket mellan olika personer. Det är viktigt att ta hänsyn till detta vid planering av den anställdes konkreta arbetsuppgifter. Även t.ex. introduktion, handledning och kamratstöd kan behöva utformas olika utifrån dessa utgångspunkter.

text: De psykologiska och sociala arbetsmiljöfaktorerna har stor betydelse för hälsan. För den enskilde arbetstagaren är det viktigt att arbetets organisation utformas så att det ger utrymme för samarbete, socialt stöd och påverkansmöjligheter. Genom regelbundna personalmöten och utvecklingssamtal kan detta vanligen tillgodoses. Det är angeläget att på olika sätt stärka individerna och därmed öka deras delaktighet i en bred och positiv förändringsprocess. I rehabiliteringssammanhang uppkommer ofta särskilda anpassningsbehov utgående från den aktuella nedsättningen av arbetsförmågan. Att väga in psykologiska och sociala arbetsmiljöaspekter i dessa sammanhang kräver särskild omsorg och uppmärksamhet.

text: Vid utformning av vissa arbetsplatser behöver hänsyn tas till bl.a. kroppsstorlek och fysisk styrka hos dem som skall arbeta där. Många arbeten är utformade med "normalmannen" som måttstock. Olika maskinutformningar, lyftanordningar och arbetstekniska hjälpmedel kan därför behövas bl.a. beroende på skillnader i kroppsmått och kroppsstyrka hos män och kvinnor eller mellan olika individer. Se vidare Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter om arbetsställningar och arbetsrörelser (

text: AFS 1983:6

text: ). För gravida kvinnor kan olika anpassningsåtgärder periodvis behöva vidtas.

text: Exempel på särskilda arbetsmiljöåtgärder vid några av de vanligaste funktionshindren finns i Arbetarskyddsstyrelsens skrift "Arbetsmiljö för alla". Den funktionshindrade själv är ofta den som bäst kan bedöma vilka åtgärder som behövs. Det kan vara bra att ta kontakt med berört handikappförbund för att få mer omfattande information om lämpliga åtgärder.

text: Varje arbetsplats och varje arbetsuppgift kan dock inte anpassas till de olika förutsättningarna hos varje enskild individ. I vissa fall kan den enda lösningen vara att försöka bereda en anställd andra och mer lämpliga arbetsuppgifter inom ramen för anställningen.

text: Även om en enskild arbetstagares särskilda problem inte helt kan lösas genom anpassning av arbetsmiljön är det viktigt att ändå vidta åtgärder i ett mer allmänt förebyggande perspektiv. Övriga arbetstagare kan ha fördel av detta.

text: Målsättningen med den individuella arbetsanpassningen är att vidta sådana åtgärder i arbetsmiljön, att den anställde kan vara kvar i eller återkomma till sitt vanliga arbete. Vid arbetsanpassningen är det i regel bra att utgå från den ordinarie arbetsplatsen. Där är såväl den enskilde arbetstagaren, vars arbete skall anpassas, som dennes arbetskamrater insatta i förhållandena och kan bistå med realistiska bedömningar och praktiska lösningar.

text: Åtgärder som kan vidtas är anskaffande av tekniska hjälpmedel och särskilda arbetsredskap eller förändringar i den fysiska arbetsmiljön. Förändringar kan också behöva göras i arbetsorganisationen, arbetsfördelningen, arbetsuppgifterna, arbetstiderna, arbetsmetoderna samt de psykologiska och sociala förhållandena. Andra åtgärder kan vara särskilda informationsinsatser, arbetsträning eller arbetsprövning. Byte av befattning eller personella stödinsatser kan också bli aktuellt.

text: Alkohol och andra berusningsmedel

text: Till 13 § Missbruksproblem av olika slag förekommer i arbetslivet. Det kan röra sig om missbruk av alkohol och vissa läkemedel, men också av narkotiska preparat, lösningsmedel och dylikt. Det är bl.a. från säkerhetssynpunkt inte acceptabelt att en arbetstagare är påverkad av alkohol eller annat berusningsmedel i arbetet. Personen i fråga kan vara en allvarlig arbetsmiljörisk både för sig själv och andra. Såväl omdömet som handlingsförmågan kan

text: svikta. Tecken som kan vara viktiga att uppmärksamma vid missbruk är t.ex. en nedgång av arbetsinsatsen, ökad frånvaro eller ändrat beteende i övrigt.

text: Arbetsgivaren kan lämpligen i samråd med arbetstagarna ta fram t.ex. ett handlingsprogram på hur olika slag av missbruk kan hanteras. Av programmet bör framgå vilken policy som gäller beträffande bruk av alkohol och droger på arbetet. Arbetskamraternas och arbetsledningens uppgifter när det gäller bemötande av personer med missbruksproblem bör också behandlas. Vidare bör det framgå hur arbetsledningen kan arbeta förebyggande genom t.ex. informationsmaterial, arbetsplatsträffar, utbildningar och organiserad stödverksamhet, t.ex. via ALNA-rådet. Det bör också redovisas vilken beredskap som finns beträffande faktiskt omhändertagande i samband med missbruk. Det är i allmänhet lämpligt att rutinerna finns i skriftlig form.

text: Om alkohol- och andra missbruksproblem utvecklas hos en person kan detta ha samband med arbetets organisation och innehåll. I förebyggande syfte kan det därför vara värdefullt att belysa och vid planering av ett arbete beakta sådana faktorer som skiftarbete, stress, arbetsuppgifternas krav, sociala kontakter, arbetsledningsförhållanden och tillgång till alkohol och droger i arbetet.

text: Beroende på missbruksproblemets art kan olika stödåtgärder behöva sättas in för kortare eller längre perioder. Exempel på sådana kan vara särskild kontaktperson, särskild handledning och stöd, kamratstödjande verksamhet, förlängd introduktionstid, ändrad arbetsorganisation, andra arbetstider och arbetsuppgifter liksom hjälp med att få kontakt med olika myndigheter och stödorganisationer. Arbetsgivaren bör så snart som möjligt vidta åtgärder för att hjälpa en anställd med missbruksproblem och försöka stödja den anställde före, under och efter en eventuell behandling.

text: Aktuella regler m.m.

text: Svensk författningssamling (SFS)

text: Arbetsmiljölagen

text: SFS 1977:1160 Hälso- och sjukvårdslagen SFS 1982:763 Lagen om allmän försäkring SFS 1962:381 Lagen om arbetsskadeförsäkring SFS 1976:380 Lagen om anställningsfrämjande åtgärder SFS 1974:13 Lagen om anställningsskydd SFS 1982:80 Plan- och bygglagen SFS 1987:10 Sekretesslagen SFS 1980:100

text: Socialtjänstlagen

text: SFS 1980:620

text: Tobakslagen

text: SFS 1993:581

text: Arbetarskyddsstyrelsens författningssamling (AFS)

text: Arbete vid bildskärm

text: AFS 1992:14

text: Arbetsmiljöinformation till invandrare

text: AFS 1984:17

text: Arbetsställningar och arbetsrörelser

text: AFS 1983:6

text: Belysning

text: AFS 1991:8

text: Bly

text: AFS 1992:17

text: Buller

text: AFS 1992:10

text: Datorstöd i arbetet

text: AFS 1986:27

text: Internkontroll av arbetsmiljön

text: AFS 1992:6

text: Kränkande särbehandling

text: AFS 1993:17

text: Personalutrymmen

text: AFS 1992:1

text: Psykiska och sociala aspekter på arbetsmiljön

text: AFS 1980:14

text: Våld och hot i arbetsmiljön

text: AFS 1993:2

text: Arbetarskyddsnämnden

text: Praktisk rehabilitering på jobbet (1994)

text: Arbetarskyddsstyrelsen

text: Arbetsmiljö för alla (H 136), 1990 Tillsyn av arbetets organisation och sociala miljö (H 171), 1992

text: Arbetsmarknadsverket

text: Tidig och samordnad yrkesinriktad rehabilitering (1991)

text: Brevskolan

text: Kom igen (1990) Rehabiliteringens ekonomi (1991)

text: Försäkringskasseförbundet

text: Rehabilitering och sjuklön, (1993)

text: LO

text: Rehabilitering på arbetsplatsen (1992)

text: Propositioner

text: Regeringens proposition 1990/91:140 om arbetsmiljö och rehabilitering Regeringens proposition 1990/91:141 om rehabilitering och rehabiliteringsersättning

text: Riksförsäkringsverket

text: Bidrag till arbetshjälpmedel enligt AFL (allmänna råd 1991:8) Rehabilitering och rehabiliteringsersättning (allmänna råd 1991:12)

text: Samhall

text: Rehabilitering genom arbete (1992)

text: Statens offentliga utredningar (SOU)

text: Arbete och hälsa 1990:49

text: Svenska Arbetsgivareföreningen (SAF)

text: Håll koll på frånvaron (1991)

text: Svenska kommunförbundet

text: Jobbet tillbaka. En idéskrift på jobbet (1990)

text: TCO

text: Åter i arbete (1991)


title: Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse om ändring i styrelsens kungörelse (AFS 1984:16) med föreskrifter om maskiner för papperstillverkning

text: Dessa föreskrifter gäller maskiner för tillverkning av papper och kartong samt motsvarande maskiner för tillverkning av cellulosamassa.

text: Bestämmelserna i 3-22, 25-28 §§ gäller inte sådana maskiner för vilka Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse (

text: AFS 1993:10

text: ) med föreskrifter om maskiner och vissa andra tekniska anordningar eller motsvarande bestämmelser i något annat land inom det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) gäller när de I släpps ut på marknaden eller tas i drift.

text: De gäller inte heller andra maskiner som uppfyller kraven i kungörelsen 1993:10 eller motsvarande bestämmelser i något annat EES-land.

text: Ändringen träder i kraft den 1 april 1994

text: SIVERT ANDERSSON

text: Folke Lindberg Göran Lindh

text: 1) Ändringen innebär en anpassning till EG-direktivet om maskiner (

type: foreskrift