title: Arbetsmiljöverkets föreskrifter om ändring i Arbetsmiljöverkets föreskrifter (AFS xxxx:xx)föreskrifter Arbetarskyddsstyrelsens om (AFS 1998:6) om bekämpningsmedel

text: Dessa föreskrifter gäller arbete med sådana produkter som enligt

text: 14 kap. 2 § miljöbalken

text: ska anses som kemiska bekämpningsmedel.

text: Vidare gäller föreskrifterna arbete med material och varor som har behandlats med en sådan produkt som avses i första stycket. Föreskrifterna gäller dock inte arbete med sådana biocidprodukter för vil-

text: ka Kemikalieinspektionen med stöd av

text: eller

text: 5 §§

text: förordningen (

text: om biocidprodukter har föreskrivit om undantag från kravet på godkännan-

text: de i

text: 14 kap. 4 § miljöbalken

text: eller i förordningen om biocidprodukter.

text: Föreskrifterna gäller inte heller arbete med sådana växtskyddsmedel

text: för vilka Kemikalieinspektionen med stöd av 3 eller 5 §§ förordningen

text: ) om växtskyddsmedel har föreskrivit om undantag från kravet

text: på godkännande i

text: 14 kap. 4 § miljöbalken

text: eller i förordningen om växt-

text: skyddsmedel.

text: Skriftliga hanterings- och skyddsinstruktioner ska finnas för – arbete med bekämpningsmedel som enligt

text: 25 § förordningen (2000:338)

text: om biocidprodukter och

text: 20 § förordningen (2006:1010)

text: om växtskyddsmedel

text: har hänförts till klass 1,

text: – arbete med antifoulingprodukt och – arbete med annat bekämpningsmedel eller med material eller varor som

text: är behandlade med bekämpningsmedel om arbetet innebär särskilda risker för ohälsa eller olycksfall.

text: Vissa bekämpningsmedel ska enligt föreskrifter från Kemikalieinspek-

text: tionen förses med beteckningen SoX när de godkänns enligt 14 kap. 4 och

text: 10 §§ miljöbalken

text: . Sådana bekämpningsmedel får spridas i gasform endast

text: under sådana förhållanden att omedelbar hjälp går att få vid olycksfall.

text: Föreskrifterna i 12–15 §§ gäller endast sådana bekämpningsmedel för

text: behandling av trä som enligt

text: 25 § förordningen (2000:338)

text: om biocidprodukter hänförts till klass 1 och som enligt

text: 48 § samma förordning

text: fordrar Arbetsmiljöverkets tillstånd för användning.

text: Tillstånd att använda bekämpningsmedel som avses i 11 § meddelas

text: av Arbetsmiljöverket under följande förutsättningar.

text: 1. På det arbetsställe där bekämpningsmedlet ska användas finns minst en

text: person som genomgått en av Arbetsmiljöverket anordnad utbildning för aktuell bekämpningsmedelsanvändning och därvid erhållit ett av Arbetsmiljöverket utfärdat utbildningsbevis. Ett sådant utbildningsbevis får dock vara högst fem år gammalt.

text: 2. Arbetsmiljöverket bedömer att användningen kommer att ske med

text: betryggande säkerhet mot ohälsa och olycksfall samt mot skada i miljön.

text: Tillstånd lämnas för en tid av högst fem år och kan återkallas av

text: Arbetsmiljöverket om det behövs av säkerhetsskäl. Det kan förenas med särskilda villkor. Tillståndet gäller endast så länge det på arbetsstället normalt finns någon person som innehar ett högst fem år gammalt utbildningsbevis enligt 12 §.

text: Ansökan om tillstånd ska göras av den arbetsgivare eller det företag

text: som ska bedriva verksamheten.

text: I ansökan ska följande uppgifter lämnas: 1. Namn och adress på arbetsgivaren eller företaget samt på det arbetsställe, där verksamheten ska bedrivas.

text: 2. Namn på den eller de personer på arbetsstället som har ett högst fem år

text: gammalt utbildningsbevis samt beskrivning av deras arbetsuppgifter.

text: 3. Vilket eller vilken typ av bekämpningsmedel som ska användas samt

text: beräknad årlig förbrukning av medlet.

text: 4. Beskrivning av arbetssätt och utrustning. 5. Ungefärligt antal personer som avses direkt medverka vid använd-

text: ningen.

text: 6. Tid för vilken tillstånd söks. Till ansökan ska fogas följande handlingar: 7. Ett högst fem år gammalt utbildningsbevis för den eller de personer som

text: anges i punkt 2.

text: 8. För arbetet upprättade hanterings- och skyddsinstruktioner. 9. Yttrande från skyddsombud för de arbetstagare som ska delta i arbetet,

text: om ett sådant ombud finns.

text: Personal som medverkar vid användning av bekämpningsmedel som

text: avses i 11 § ska ha goda kunskaper om

text: – de använda bekämpningsmedlens egenskaper från hälso- och miljö-

text: skyddssynpunkt,

text: – hur arbetet ska bedrivas med hänsyn till de risker som bekämpnings-

text: medlet medför samt

text: – hur den personliga skyddsutrustning som behövs vid arbetet ska använ-

text: das och skötas.

text: Föreskrifterna i 17–19 §§ gäller endast sådana bekämpningsmedel för antifoulingbehandling som enligt

text: 25 § förordningen (2000:338)

text: om biocidprodukter hänförts till klass 1 och enligt

text: 48 § samma förordning

text: fordrar

text: Arbetsmiljöverkets tillstånd för användning.

text: Tillstånd att använda bekämpningsmedel som avses i 16 § meddelas

text: av Arbetsmiljöverket under förutsättning att Arbetsmiljöverket gör bedömningen att användningen kommer att ske med betryggande säkerhet mot ohälsa och olycksfall samt mot skada i miljön.

text: Tillståndet gäller endast för arbete som utförs av personal som genomgått en av Arbetsmiljöverket anordnad utbildning för den aktuella bekämpningsmedelsanvändningen och därvid fått ett av Arbetsmiljöverket utfärdat utbildningsbevis. Ett sådant utbildningsbevis får dock vara högst fem år gammalt.

text: som ska bedriva verksamheten. I ansökan ska följande uppgifter lämnas: 1. Namn och adress på arbetsgivaren. 2. Beskrivning av arbetssätt och utrustning. 3. Tid för vilken tillstånd söks. Till ansökan ska fogas följande handlingar: 4. Exempel på för arbetet upprättade hanterings- och skyddsinstruktioner. 5. Yttrande från skyddsombud för de arbetstagare som ska delta i arbetet om sådant ombud finns.

text: Bestämmelser om ansvar på grund av överträdelse av 12–14 §§ och 17–19 §§ finns i

text: 29 kap.

text: miljöbalken

text: . Bestämmelser om ansvar på grund av överträdelse av 15 § finns i förord-

text: ningen (

text: ) om miljösanktionsavgifter.

text: Denna författning träder i kraft den 1 juli 2012.

text: MIKAEL SJÖBERG

text: Claes Trägårdh Anna Middelman

text: Bakgrund

text: Grundläggande krav för hantering av bl.a. bekämpningsmedel finns i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om kemiska arbetsmiljörisker. Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter om bekämpningsmedel innehåller kompletterande regler om hantering av bekämpningsmedel.

text: Allmänt om bekämpningsmedel

text: För att ett bekämpningsmedel ska få föras in till Sverige, saluhållas, överlåtas eller användas måste det, med vissa undantag, vara godkänt av Kemika-

text: lieinspektionen. Bestämmelser om detta finns i 14 kap. 4 § och 10 § miljöbal-

text: ken. Medlet godkänns för användning endast inom ett preciserat använd-

text: ningsområde. I vissa fall föreskrivs också appliceringsmetod. Av 14 kap. 4 §

text: miljöbalken

text: följer att all annan användning är förbjuden. När ett bekämpningsmedel godkänns ska enligt förordningarna om biocidprodukter och växtskyddsmedel medlets hälso- och miljöfarliga egenskaper bedömas med hänsyn till användningsområdet. På grundval av denna bedömning hänförs medlet till en av tre klasser. Bekämpningsmedel som tillhör klass 1 får enligt förordningarna om biocidprodukter och växtskyddsmedel användas endast för yrkesmässigt bruk av den som har särskilt tillstånd. Statens jordbruksverk eller – efter Jordbruksverkets bestämmande – länsstyrelsen ger sådant tillstånd för användning av bekämpningsmedel klass 1 inom verksamhet som huvudsakligen gäller jordbruk, skogsbruk och trädgårdsskötsel. Dessa medel får vid godkännande tilläggsbeteckningen L. Socialstyrelsen ger tillstånd för användning av bekämpningsmedel klass 1 mot ohyra och skadedjur i byggnader, lokaler och anläggningar. Dessa medel får tilläggsbeteckningen So eller SoX. Arbetsmiljöverket ger tillstånd för användning av bekämpningsmedel som hänförs till klass 1 som träskyddsmedel samt inom annan verksamhet. Dessa medel får tilläggsbeteckningen ASS. Bekämpningsmedel som hänförs till klass 1 får enligt förordningarna om biocidprodukter och växtskyddsmedel användas endast om särskilda kunskapskrav är uppfyllda. De olika tillståndsmyndigheterna fastställer dessa kunskapskrav. För bekämpningsmedel som hänförs till klass 2 gäller enligt förordningarna om biocidprodukter och växtskyddsmedel att de endast får användas för yrkesmässigt bruk. För sådana medel i klass 2 som huvudsakligen används inom jordbruk, skogsbruk och trädgårdsskötsel eller som träskyddsmedel, har Kemikalieinspektionen föreskrivit att särskilda kunskapskrav ska vara

text: uppfyllda. Dessa medel har tilläggsbeteckningen L. För dessa medel krävs godkänd utbildning men inte tillstånd för användning. Bekämpningsmedel klass 3 får användas av var och en. Regler om förbud att anlita minderårig (den som inte fyllt 18 år) till arbete med bekämpningsmedel klass 1 och 2 samt om vissa undantag från förbudet finns i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om minderåriga.

text: Planering och produktval

text: Det är viktigt att man redan vid planeringen av arbetet med såväl bekämpningsmedel som behandlat material gör en riskbedömning. Det gäller att välja sådan arbetsteknik och utrustning som minskar riskerna att utsättas för bekämpningsmedlet. Även valet av bekämpningsmedel har stor betydelse för att minska riskerna. Vid produktvalet bör man ta hänsyn till de ingående ämnenas hälsorisker. Om möjligt bör man dessutom välja en sådan beredningsform som medför så liten risk som möjligt vid hanteringen. Det är t.ex. att föredra att använda ett granulat framför en pulverformulering och en emulsion i vatten framför ett medel löst i ett organiskt lösningsmedel. I Arbetsmiljöverkets föreskrifter om gravida och ammande arbetstagare finns regler om att arbetsgivaren ska göra en bedömning av om det finns faktorer som är skadliga för en gravid kvinna eller för fostret, för amning eller det ammade barnet. Om sådana faktorer finns, ska en individuell riskbedömning göras för den som har meddelat sin arbetsgivare att hon är gravid. Bekämpningsmedelsförpackningens utformning har också betydelse för riskerna att utsättas för bekämpningsmedel. Det är viktigt att förpackningen går att öppna och tömma utan att medel spills. Vissa bekämpningsmedel är idag förpackade i vattenlösliga påsar som släpps direkt ner i tanken. Vid hantering av bekämpningsmedel inomhus är det väsentligt att lokalen har god ventilation.

text: Information och utbildning

text: Enligt

text: 3 kap.

text: arbetsmiljölagen

text: ska arbetsgivaren bl.a. informera sina anställda om riskerna med arbetet. Arbetsgivaren ska också förvissa sig om att de anställda har tillräcklig utbildning och tillräckliga kunskaper för att undvika riskerna. Arbetstagaren ska bl.a. följa givna skyddsinstruktioner. Användningen av bekämpningsmedel som hänförs till klass 1 är förenad

text: med särskilda kunskapskrav. Tillståndsmyndigheten meddelar föreskrifter om kunskapskrav. För bekämpningsmedel som har tilläggsbeteckningen L ges olika utbildning för t.ex. bekämpning i jordbruk, i växthus eller betning. Det innebär att en person som uppfyller kunskapskravet för 1L-medel för bekämpning i jordbruk t.ex. inte kan hantera betningsmedel i behörighetsklass 1L. Motsvarande gäller för bekämpningsmedel i behörighetsklass 2L. Den som uppfyller kunskapskraven kan dock behöva kompletterande utbildning eller information med hänsyn till förhållandena på det egna arbetsstället. Information om risker och skyddsåtgärder (inklusive vilken personlig skyddsutrustning som behövs) finns bl.a. i märkningen på bekämpningsmedlets förpackning och i säkerhetsdatablad som ska tillhandahållas av leverantören. Ytterligare information om risker och skyddsåtgärder kan fås från leverantören av bekämpningsmedlet eller i vissa fall i Kemikalieinspektionens ämnesblad. I Arbetsmiljöverkets föreskrifter om kemiska arbetsmiljörisker finns regler om arbetsgivarens skyldighet att ha god kännedom om farligt ämne som förekommer på arbetsstället och om arbetsgivarens informationsansvar gentemot arbetstagarna. Även den som arbetar med bekämpningsmedelsbehandlat material som kan medföra risk för ohälsa, behöver risk- och skyddsinformation. Detta kan gälla t.ex. information om vilket medel eller vilken typ av medel materialet behandlats med, hur lång tid som gått sedan behandlingen utfördes och vilken personlig skyddsutrustning som kan användas som skydd. Utöver risk- och skyddsinformation kan arbetstagaren också behöva hanterings- och skyddsinstruktioner, se Arbetsmiljöverkets föreskrifter om kemiska arbetsmiljörisker.

text: Förvaring och förpackning

text: Det är viktigt att ett förvaringsutrymme för bekämpningsmedel är utformat så att det går att hålla god ordning. Det är också viktigt att utrymmet har god ventilation och att det hålls rent. Det bör ha avloppslöst golv. Det är bra om det finns angivet i utrymmet hur eventuellt spill ska tas om hand. Bekämpningsmedel bör förvaras avskilt från andra varor. I vissa fall kan det vara nödvändigt att hålla medlen inlåsta. Bekämpningsmedel bör inte förvaras i lokaler där människor vistas. Det är inte lämpligt att förvara personlig skyddsutrustning i ett förvaringsutrymme för bekämpningsmedel.

text: Bekämpningsmedel som omfattas av tillståndskrav i 7–14 §§ förordningen

text: ) om kemiska produkter och biotekniska organismer får enligt

type: kapitel

text: 2 kap. 9 § Kemikalieinspektionens föreskrifter (

text: KIFS 2008:2

text: ) om kemiska

text: produkter och biotekniska organismer inte vara tillgängliga för obehöriga. Bekämpningsmedel, som godkännandet har upphört för, och som inte längre får användas, bör inte förvaras ihop med tillåtna medel. Det är lämpligt att de icke längre tillåtna medlen lämnas till destruktion. Kommunens hälso- och miljökontor kan informera om var medlen kan lämnas. Det är viktigt att förpackning och behållare för bekämpningsmedel är utformade så att risken för stänk och spill vid tillblandning och påfyllning blir så liten som möjligt. Att beakta förpackningens betydelse för säkerheten är i första hand leverantörens ansvar. Men också köparen bör vara uppmärksam på att förpackningens utformning har betydelse vid valet mellan olika produkter. Man bör t.ex. försöka undvika förpackningar som lätt skvimpar när man ska hälla ur dem, om detta är möjligt utan att göra avkall på strävan att välja de medel som medför minst risker. Dosering underlättas om en dunk är försedd med doseringsskala. Vid hantering av bekämpningsmedel i små mängder kan t.ex. vattenlösliga portionsförpackningar vara ett bra alternativ. Det är viktigt att förpackningsmaterialet är sådant att det tål de påfrestningar som kan bli aktuella t.ex. mekanisk yttre påverkan, fuktighet, hög eller låg temperatur. Det är viktigt att man kan öppna ursprungsförpackningen så att den inte skadas. Förpackningen bör vara utformad så att den lätt kan återförslutas. Det är också viktigt att förpackningen går lätt att tömma. Det finns olika doseringshjälpmedel som kan underlätta doseringen, t.ex. ett sugspjut. En preparatfyllare underlättar påfyllningen. Tömning av förpackningen kan underlättas av en emballagetvätt för dunkar och plastpåsar som kan köpas som tillbehör till preparatfyllaren.

text: Transport

text: Vid transport av bekämpningsmedel är det viktigt att förar- och passagerarutrymmet är avskilt från förvaringsutrymmet. Luft som innehåller bekämpningsmedel kan annars komma in i förarutrymmet. Det är också viktigt att förpackningar och utrustning är säkrade så att de inte kan ramla omkull eller förskjutas. Särskilda regler om transport av farligt gods på väg och i terräng meddelas av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap.

text: Råd i speciella fall

text: Sprutning

text: Sprutning med fordonsburen eller bogserad utrustning. Vid all sprutning är det viktigt att använda rätt teknik och utrustning, så att man inte utsätts för bekämpningsmedel. Exempelvis är en sprututrustning med liten sprutvätskeavdrift att föredra. För att minska risken för att fordonsföraren utsätts för bekämpningsmedel vid sprutning med fordonsburen eller bogserad utrustning, kan exempelvis följande åtgärder behövas:

text: – Särskild anordning för rening av tilluft till fordonshytt kan behövas när

text: risken att fordonsföraren utsätts för sprutdimma är stor. Exempel på detta är vid uppåtriktad sprutning med fläktspruta.

text: – Fordon med hytt bör användas även i fruktodlingar när det är möjligt.

text: Användning av spruttunnel är ett bra sätt att minska risken för exponering.

text: – Risken att utsättas för bekämpningsmedel vid sprutning kan minskas

text: genom att sprutan förses med flervalshållare för munstycken samt droppskydd. Den kan också minskas om spridarrampen är maskinellt manövrerbar och hopfällbar ifrån fordonshytten.

text: – Styr- och reglersystem bör placeras och användas så att sprutan kan

text: manövreras inifrån en stängd fordonshytt. Det är direkt olämpligt att i hytten dra in tryckförande ledningar som innehåller bekämpningsmedel. Det är bra om spruttanken är utformad så att tömningsutlopp och tömningsventil är lättåtkomliga och så att tanken kan tömmas utan risk att man får bekämpningsmedel på sig. Sprutning bör inte ske när vinden blåser sprutvätskan mot föraren. Det är viktigt att sprutning utomhus inte sker i stark vind. Bestämmelser om spridning utomhus samt om påfyllning, rengöring och underhåll av sprutor finns också i Naturvårdsverkets föreskrift

text: SNFS 1997:2

text: och tillhörande allmänna råd 97:3. Vid påfyllning av bekämpningsmedel i sprututrustningen är det stor risk för kontakt med det koncentrerade medlet. Genom att sprutan förses med ett sugspjut eller en preparatpåfyllare som monteras i sådan höjd att det går att stå på marken och fylla på bekämpningsmedel, kan påfyllningen ske med större säkerhet. Påfyllning i fordonsburen eller bogserad sprututrustning som saknar preparatpåfyllare underlättas av bra tillträdesleder, inklusive fotsteg, på sprututrustningen. Påfyllningshålet på tanken bör vara placerat och utformat så att det är lätt att fylla på medel. Spridarmunstycken bör inte ge upphov till efterdropp. För att hindra

text: detta kan s.k. efterdroppsskydd monteras. Spridarmunstycken samt efterdroppsskydd bör vara lätta att byta. Det är viktigt att pumpar, slangar och andra tryckförande delar tål den belastning de är avsedda för och att de är placerade så att de inte så lätt skadas. Det är också viktigt att underhåll av utrustningen är lätt att utföra. Regler om säkerhetsventiler finns i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om användning av trycksatta anordningar och Arbetsmiljöverkets föreskrifter om besiktning av trycksatta anordningar. Det är viktigt att tryckeliminering och rengöring sker innan underhållseller servicearbete påbörjas på sprutramp, pump, spridare eller andra tryckförande delar. Rengöring behövs normalt även före underhållsarbete på andra delar av sprutan. Kontroll av beskaffenheten hos spridningsutrustningens delar såsom pump, slangar, anslutningar, ventiler, påfyllningshål, bottenventil samt spridarmunstycken bör ske med täta mellanrum.

text: Rengöring av sprututrustning

text: Det är viktigt att sprututrustning och fordon rengörs regelbundet, i synnerhet om de också används för andra ändamål än bekämpning. De bör efter spridning av bekämpningsmedel spolas av utvändigt för att få bort rester av bekämpningsmedel. Även spridarmunstycken bör rengöras efter varje användning. Grundligare rengöring bör utföras minst en gång per spridningssäsong eller vid behov med tätare tidsintervall. Det kan vara nödvändigt att använda personlig skyddsutrustning vid rengöring av sprututrustning. Från såväl miljö- som arbetsmiljösynpunkt kan det vara lämpligt att påfyllning och rengöring av sprututrustning sker på en s.k. bio-bädd. Det är viktigt att sprututrustning eller fordon rengörs innan de lämnas för reparation. Se även Arbetsmiljöverkets föreskrifter om kemiska arbetsmiljörisker. Det är viktigt att filter e.d. i klimatanläggning eller motsvarande anläggning för rening av tilluft i fordon rengörs regelbundet och vid behov byts ut. Man kan också kontakta leverantörer av lantbruksmaskiner för att få råd om filter. Vid arbete på fält kan det vara svårt att rengöra delar av sprututrustningen utan att utsättas för bekämpningsmedel. Genom att man tar med de reservdelar som behövs kan t.ex. igensatta spridarmunstycken bytas. Rengöring av utrustning på platsen kan därmed undvikas och i stället utföras där den kan ske på säkrare sätt. Det är viktigt att en tank med rent vatten finns på sprutan, dels för personlig hygien dels för rengöring av sprutan eller delar av sprututrustningen.

text: Betning och hantering av betat utsäde

text: Betning samt säckning av betat utsäde i säckningsmaskin bör ske i slutet system. Om det finns risk för att man utsätts för betningsmedel vid överföring av betat utsäde mellan betningsmaskin och lagringsficka, mellan lagringsficka och säckningsmaskin eller mellan lagringsficka och transportfordon bör även dessa överföringar så långt möjligt ske i slutet system. För att undvika direktkontakt med betningsmedlet är det viktigt att hålla god arbetshygien genom hela hanteringskedjan, från arbete med det outspädda medlet till dess utsädet placerats i såbädden. Överföring av betat utsäde från säckar till såmaskin samt rengöring av såmaskin är exempel på arbetsmoment där det är viktigt att minska risken att utsättas för betningsmedel på grund av damning. Det kan vara lämpligt att använda andningsskydd, skyddshandskar och skyddskläder, så att andningsvägar och hud skyddas. Det är viktigt att halten luftföroreningar hålls så låg som möjligt vid arbete i utrymme där betning, säckning och liknande pågår. Se Arbetsmiljöverkets föreskrifter om kemiska arbetsmiljörisker. Utnyttjande av snabbkopplingssystem minskar betydligt stänk- och dropp risken vid byte av fat eller annan behållare. För att hindra att obehandlat utsäde eller andra fodervaror förorenas av betningsmedel eller sammanblandas med betat utsäde, är det viktigt att betat utsäde förvaras separat och är korrekt märkt. Visst emballage får inte återanvändas, enligt Statens Jordbruksverks föreskrifter (

text: SJVFS 2001:13

text: ) om emballage för betat utsäde. Utrymme för betning, säckning, påsfyllning eller förvaring av betat utsäde bör vara lätt att hålla rent. För att minska damning i betningslokal är det viktigt att golv, väggar och tak hålls rena. Torrsopning bör inte förekomma. Damm bör avlägsnas på lämpligt sätt, exempelvis genom dammsugning. Vid val av dammsugare och dammsugarfilter är det viktigt att beakta hur finkornigt dammet är, så att man väljer ett filter med tillfredsställande avskiljningsgrad, alternativt att man använder en centraldammsugare där frånluften leds ut ur lokalen. Vid användning av flyktiga bekämpningsmedel som lätt förångas, är dammsugning en olämplig metod och rengöring bör ske genom avspolning. Spolvatten får dock enligt förordningen (SFS 1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd inte ledas till avlopp eller dräneringsledning. Det är lämpligt att skyltar med information om att betning pågår finns i anslutning till utrymmet, exempelvis på dörr.

text: Virke behandlat med bekämpningsmedel

text: Det är viktigt att beakta att det vid manuellt arbete med nybehandlat virke finns risk att utsättas för impregneringsmedel genom hudkontakt samt genom inandning av ångor, damm eller andra partiklar som innehåller bekämpningsmedel, även efter det att virket blivit dropptorrt. Det är därför viktigt att skyddshandskar används. Vägledning vid bedömning av risken vid samtidig förekomst av trädamm och träskyddsmedel som luftförorening finns i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om hygieniska gränsvärden. För leverans av virke impregnerat med vissa medel har Kemikalieinspektionen fastställt regler som anges i godkännandevillkoren. Beträffande omhändertagande, exempelvis förbränning, av avfall från träskyddsbehandlat virke finns bestämmelser i godkännandevillkoren för vissa impregneringsmedel. Vid osäkerhet om avfallshantering bör man rådgöra med sitt lokala miljö- och hälsoskyddskontor.

text: Till 1 § Enligt

text: 14 kap. 2 § miljöbalken

text: anses med kemiskt bekämpningsme-

text: del en kemisk produkt som är avsedd för att förebygga eller motverka att djur, växter eller mikroorganismer, däribland virus, förorsakar skada eller olägenhet för människors hälsa eller skada på egendom. Vissa undantag finns. Enligt

text: miljöbalken

text: och förordningarna om biocidprodukter och växtskyddsmedel får bekämpningsmedel inte föras in till Sverige, släppas ut på marknaden eller användas utan att vara godkänt av Kemikalieinspektionen. Inspektionen får meddela föreskrifter om undantag från dessa bestämmelser och får i enskilda fall besluta om dispens från kravet på godkännande, om det finns synnerliga skäl. Exempel på områden där Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter om bekämpningsmedel gäller är vid arbete med bekämpningsmedel i lantbruk och trädgårdsodling, vid träskyddsbehandling, behandling av barrträdsplantor, sanering av bostäder och förråd, användning av antifoulingprodukter samt användning av slembekämpningsmedel inom pappers- och cellulosaindustri. Exempel på bekämpningsmedelsbehandlat material är impregnerat eller doppat virke, blomsterlökar som doppats i bekämpningsmedel samt bekämpningsmedelsbehandlade blomplantor.

text: Till 3 § Anvisningar om vilken personlig skyddsutrustning som är lämp-

text: lig vid arbete med bekämpningsmedlet kan stå på förpackningen till medlet och i bruksanvisningen till medlet eller anges i säkerhetsdatablad. Bestäm-

text: melser om märkning finns också i Kemikalieinspektionens föreskrifter om bekämpningsmedel samt om klassificering och märkning av kemiska produkter. Behov kan finnas av ytterligare personlig skyddsutrustning vid vissa arbetsmoment som innebär stor risk att utsättas för medlet, t.ex. tillblandning och rengöring. För att undvika att kläder och hud förorenas av bekämpningsmedel är det viktigt att personlig skyddsutrustning tas på innan arbetet påbörjas. Det är viktigt att välja skyddshandskar av ett material som skyddar mot det aktuella bekämpningsmedlet. Man kan kontakta leverantörer av personlig skyddsutrustning för att få råd om handskmaterial. Arbete med bekämpningsmedel kan medföra att hud och kläder blir förorenade. Beroende på vilket medel som används och hur man arbetar, kan skyddskläder behövas. Vid exempelvis sprutning i fruktodlingar och växthus kan det dessutom vara nödvändigt att använda huva som skydd för huvud och hals. Arbetsmoment som påfyllning och tillblandning av medel medför stor risk för stänk i ögon och ansikte. Det kan då vara befogat att använda skyddsglasögon eller ansiktsskärm. Vid arbete där andningsskydd behövs och det samtidigt finns risk för att få sprutdimma, stänk e.d. i ögonen är det bättre att använda helmask än kombinationen halvmask och tättslutande skyddsglasögon. Vid arbete med risk att utsättas för höga halter av bekämpningsmedel kan tryckluftapparat med säkerhetstryck behövas, t.ex. vid rengöring av tryckimpregneringskärl invändigt. Gummistövlar kan behövas vid arbete med bekämpningsmedel, både vid bekämpning i växthus, på fält och när nybesprutad gröda beträds. För att hindra att medlet rinner in i stövlarna bör byxorna normalt bäras utanpå stövlarna. Observera att om bekämpningsmedel runnit ned i stövlarna, bör dessa kasseras, om de inte kan rengöras på ett tillfredsställande sätt. Det är viktigt att

text: – hålla skyddutrustningen i gott skick, – rengöra utrustningen efter användning, – tvätta skyddskläder regelbundet, – hålla skyddshandskar rena inuti, – byta förorenade skyddshandskar och skyddskläder snarast samt – inte använda arbetskläder som skyddskläder.

text: Förorenad skyddsutrustning ger ett dåligt skydd, i vissa fall inget skydd alls. Förorenad skyddsutrustning kan i stället bidra till en ökad exponering för bekämpningsmedel. Innan man tar av sig skyddsklädsel som förorenats med bekämpningsmedel bör denna spolas av. När skyddskläder används,

text: bör de tas på utanpå arbetskläderna så att de kan tas av t.ex. vid raster och vid biltransporter. Det är inte alltid möjligt att avgöra hur ofta den personliga skyddsutrustningen behöver bytas. Så är t.ex. fallet med filter till andningsskydd och med skyddshandskar. Det är därför viktigt med bra arbetsrutiner som ger vägledning när och hur ofta den personliga skyddsutrustningen behöver bytas. Det är också viktigt att inte förvara personlig skyddsutrustning i utrymme där bekämpningsmedel används eller förvaras. Regler om personlig skyddsutrustning finns i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om användning av personlig skyddsutrustning. Regler om förvaring av skyddskläder finns i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om arbetsplatsens

text: utformning. Arbetsgivaren är enligt

text: 2 kap. 7 § arbetsmiljölagen

text: skyldig att

text: tillhandahålla personlig skyddsutrustning när sådan behövs.

text: Till 4 § Det är viktigt att bekämpningsmedel som kommit på huden snarast

text: tvättas bort. För vissa medel räcker det att skölja med stor mängd vatten, medan det för andra medel också krävs något hudrengöringsmedel. Det är därför viktigt att tvättmöjligheter finns i omedelbar närhet till den aktuella hanteringen. Före raster, måltider, toalettbesök och liknande är det mycket viktigt att man tvättar sig. Då hantering av bekämpningsmedel sker på en plats där vatten inte finns framdraget, exempelvis vid arbete ute på fält, är det viktigt att tvål och tillräckligt mycket vatten medförs. Våtservetter är ofta direkt olämpliga som ersättning för vatten och tvål, eftersom deras innehåll av lösningsmedel kan underlätta hudupptag av bekämpningsmedel. Vissa undantag finns dock. Det finns t.ex. speciella våtservetter som kan användas för att ta bort enstaka fläckar av kreosot på huden. Användning av skyddskräm (barriärkräm) kan i vissa fall underlätta rengöring av huden, men utgör inget direkt skydd. När kläder förorenats av bekämpningsmedel så att det finns risk för att bekämpningsmedel tas upp i kroppen, är det viktigt att snarast byta kläderna samt, om det behövs, duscha. Det är viktigt att kläder som ska återanvändas tvättas omsorgsfullt. Det är viktigt att den som tvättar kläderna informeras om att det finns bekämpningsmedel på kläderna. Det är viktigt att mat, dryck och liknande förvaras på betryggande sätt t.ex. vid arbete ute på fält. Avdrift av bekämpningsmedel kan annars leda till att dessa varor förorenas. Regler om tillgång till utrustning för ögonspolning respektive nöddusch finns i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om arbetsplatsens utformning och föreskrifter om första hjälpen och krisstöd. Regler om personlig hygien och om förvaring av arbetskläder finns i

text: Arbetsmiljöverkets föreskrifter om kemiska arbetsmiljörisker och om arbetsplatsens utformning.

text: Till 6 § Enligt

text: och

text: 47 §§

text: förordningen (

text: ) om biocidprodukter och

text: och

text: 45 §§

text: förordningen (

text: ) om växtskyddsmedel får ett bekämp-

text: ningsmedel i behörighetsklass 1 endast användas av personal som upp fyller särskilda kunskapskrav. Enligt Socialstyrelsens föreskrifter (

text: SOSFS 2005:5

text: ) om tillstånd för användning av vissa bekämpningsmedel ska alla som deltar i spridning av bekämpningsmedel i behörighetsklass 1 SoX ha tillstånd för detta. När ett bekämpningsmedel kräver tillstånd för klass 1 SoX framgår av märkning eller dispensvillkor. Arbete med bekämpningsmedel i gasform kan innebära en kraftigt ökad risk för allvarliga skador vid olycksfall. Det är därför väsentligt att arbetet sker med noggrann planering och att avstämning görs med alla som berörs av arbetet. Regler om planering, om information och instruktioner finns i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om kemiska arbetsmiljörisker. För att uppnå hög säkerhet när arbetet utförs av mer än två personer, är det ofta lämpligt att en person utses till ansvarig för gasarbetet, här kallad gasledare. Det är viktigt att gasledaren har goda kunskaper om arbete med bekämpningsmedel i gasform och har erfarenhet av liknande gasarbeten. Gasledaren bör finnas på en plats som är riskfri för exponering och därifrån ordna med kontinuerlig kontakt med den personal som arbetar inom områden med exponeringsrisk. Bärbar radiosändare som med ett enkelt handgrepp ger kontaktmöjlighet är ett lämpligt sätt att anordna hörselkontakt. Mobiltelefon är normalt inte lämpligt, om det innebär att man måste ringa varje gång man vill få kontakt. Det är viktigt att en fullständig personlig skyddsutrustning finns tillgänglig utanför och i omedelbar närhet till den plats där spridningen sker. Då kan gasledaren eller någon annan lämplig person gå in i lokalen där spridning sker och göra akuta insatser vid olycksfall. Det antal personer som kan anses tillräckligt för att utföra spridningsarbetet, beror på hur omfattande arbetet är och hur lokalerna ser ut från arbetsoch säkerhetssynpunkt. Vid containergasning eller vid arbete med gaskammare, som innebär att man befinner sig utanför gassatt utrymme, kan det vara lämpligt med två personer. Vid gassättning i lokaler, där arbetet görs direkt i lokalerna kan ett tillräckligt antal personer vara tre. Exempel på olika gasformuleringar är

text: – gas i gasform eller kondenserad till vätska, t.ex. sulfurylfluorid eller

text: metylbromid. Gasen släpps ut ur gasflaskor, vilket innebär att exponeringsrisk föreligger omedelbart,

text: – bekämpningsmedel i fast form, där t.ex. fosfingas bildas först efter kon-

text: takt med fukt (vatten) och avges därefter. Detta innebär att exponeringsrisk för gas föreligger först en tid efter utsättning. Exempel på arbete med bekämpningsmedel i gasform är utsättning, kontroll och utvädring av medlet. Risker finns vid dessa typer av arbete även vid hantering av oförbrukade förpackningar eller behållare samt kontroll om förpackningen eller behållaren är tom.

text: Till 7 § För att underlätta rengöring och underhåll är det lämpligt att välja

text: betong med lämplig ytbeläggning som golvmaterial. Ojämnheter och gropar i golvet kan innehålla träskyddsmedel som torkat in och därför har en starkare koncentration än brukslösningen. Det är därför viktigt att eventuella gropar och ojämnheter i golvet snarast fylls igen.

text: Till 10 § Observera att fartyg som bottenmålats utomlands kan vara behand-

text: lat med antifoulingprodukt som inte får användas vid målning i Sverige och som kan medföra större risker vid borttagningen än produkt som är tillåten här. Det är angeläget att det så långt möjligt används sådan metod för borttagning av antifoulingprodukt att dammbildning undviks. Se även Arbetsmiljöverkets föreskrifter om kemiska arbetsmiljörisker. Borttagning av färg genom blästring kan medföra att särskilt långtgående skyddsåtgärder behövs. Det är lämpligt att arbetet utförs inom särskilt markerat område såsom vid sprutapplicering. Det är viktigt att borttagen färg, färgkontaminerat blästermedel och spolvatten tas om hand på betryggande sätt. Vid svetsning och skärning i plåt som är belagd med antifoulingfärg avges hälsofarlig rök. För att undvika detta bör färgen avlägsnas inom ett område av 10 cm eller mer från värmningsstället före svetsning eller skärning.

text: Till 15 § Bekämpningsmedel klass 1 får enligt 46 och 47 §§ förordningen

text: ) om biocidprodukter användas endast av personal som upp fyller särskilda kunskapskrav. Föreskrifter om kunskapskrav meddelas av tillståndsmyndigheten. Ett bra sätt att se till att personalen får goda kunska-

text: per är att den genomgår sådan utbildning som avses i 12 § i Arbetarskydds-

text: styrelsens föreskrifter om bekämpningsmedel. När det gäller andra än de

text: personer, som särskilt anges enligt 14 § 2, kan dock kravet på goda kunskaper tillgodoses även på annat sätt. Bestämmelsen i 15 § innebär att arbets-

text: givaren eller motsvarande måste förvissa sig om att personalen har tillräck-

text: liga kunskaper. Bestämmelser om utbildning och kunskaper finns även i

text: 3 kap. 3 § arbetsmiljölagen

text: Till 20 § I

text: 29 kap. 4 § miljöbalken

text: finns bestämmelser om straff, i form av

text: böter eller fängelse i högst två år, för den som bryter mot föreskrifter som

text: regeringen har meddelat med stöd av

text: 14 kap. 8 § miljöbalken

text: om bl.a. han-

text: tering av och tillstånd för kemiska produkter. Sådana föreskrifter finns i

text: 49 §§

text: förordningen (

text: ) om biocidprodukter. 11–19 §§ i Arbetar-

text: skyddsstyrelsens föreskrifter om bekämpningsmedel är meddelade med stöd av biocidförordningen. Enligt bilagan till förordningen (

text: ) om miljösanktionsavgifter ska

text: en miljösanktionsavgift om 10 000 kronor tas ut för en överträdelse av 47 §

text: biocidförordningen genom att använda biocidprodukter i klass 1 utan att föreskrivna särskilda kunskapskrav för användning av sådana medel är

text: uppfyllda. Kunskapskraven i 15 § i Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter om bekämpningsmedel är meddelade med stöd av 47 § biocidförordningen. Enligt

text: 29 kap. 4 § miljöbalken

text: ska ansvar enligt samma paragraf inte

text: dömas ut om gärningen omfattas av en föreskrift som regeringen har meddelat om skyldighet att betala miljösanktionsavgift.

text: Detta innebär att överträdelse av kunskapskraven i 15 § Arbetarskydds-

text: styrelsens föreskrifter om bekämpningsmedel leder till miljösanktionsavgift

text: men inte till straffansvar enligt

text: miljöbalken

text: . Överträdelse av

text: 14 §§

text: och

text: 19 §§

text: leder till straffansvar enligt

text: 29 kap. 4 § miljöbalken

text: . Som framgår av

text: 30 kap. 3 § miljöbalken

text: är det tillsynsmyndigheten som

text: beslutar om miljösanktionsavgift.

text: Arbetsmiljöverket · 112 79 Stockholm · Tel 010-730 90 00 · www.av.se 20 Utgivare: Anna Middelman ISBN 978-91-7930-569-7 · ISSN 1650-3163


fs: afs

publisher: Arbetsmiljöverket

title: Arbetsmiljöverkets föreskrifter om ändring i Arbetsmiljöverkets föreskrifter (AFS 2005:1) om mikrobiologiska arbetsmiljörisker – smitta, toxinpåverkan, överkänslighet

text: Dessa föreskrifter gäller verksamhet där det finns risk att smittämnen

type: stycke

text: eller andra biologiska agens orsakar ohälsa eller olycksfall i arbetet.

type: paragraf

text: I dessa föreskrifter används följande beteckningar med nedan angiven

text: betydelse.

text: Mikrobiologiska arbetsmiljörisker Risker för skador eller ohälsa som orsakas av kontakt med smittämnen eller andra biologiska agens i arbetsmiljön.

text: Biologiska agens Agens/påverkande faktorer av följande slag: a) mikroorganismer, dvs. mikrobiologiska enheter, som kan föröka sig eller överföra genetiskt material, b) cellkulturer av flercelliga organismer, c) lägre förökningsbara enheter, däribland virus och prioner, d) humana invärtesparasiter samt e) beståndsdelar av eller substanser producerade av agens enligt a) till d) när de förekommer i anslutning till dessa agens.

text: Ohälsa Infektion, toxinpåverkan, överkänslighet eller annan skadlig påverkan orsakad av biologiskt agens.

text: Användning av biologiska agens Odling, anrikning och liknande avsiktlig användning av biologiska agens.

text: Arbetsområde Ett avgränsat område inom arbetsplatsen där risk för visst slag av skadlig exponering för biologiska agens bedömts föreligga.

text: Riskklass Den klass ett biologiskt agens hänförs till när det klassificerats enligt kriterierna i bilaga 2 A avseende förmåga att orsaka infektion och hur allvarliga följderna kan bli.

text: Skyddsnivå Den uppsättning av skyddsåtgärder, enligt bilaga 3 C, som är anpassade för användning av biologiska agens med likartade risker. Smittämne Biologiskt agens som kan orsaka infektion hos människa, dvs. biologiskt agens i riskklass 2 eller högre enligt kriterierna i bilaga 2 A.

text: Infektionsdos Den mängd av ett smittämne som normalt krävs för att etablera en infektion.

text: Oönskad händelse Händelse som lett till eller skulle kunna ha lett till ohälsa eller olycksfall orsakat av biologiskt agens.

text: Dekontaminering Behandling för att avdöda, inaktivera eller reducera mängden av biologiska agens så att de inte orsakar skada.

text: Desinfektion Behandling som reducerar antalet livsdugliga biologiska agens.

text: Sterilisering Behandling för att åstadkomma frånvaro av livsdugliga biologiska agens.

text: Mikrobiologisk Biologiska agens, som finns i luft i en luftförorening halt som kan medföra ohälsa.

text: Arbetet ska planeras, organiseras och bedrivas så att biologiska agens

text: elimineras eller reduceras till en tillräckligt låg nivå, för att inte orsaka ohälsa eller olycksfall. Härvid ska de åtgärder som anges i punkterna 1–6 nedan övervägas i den ordning som de är uppställda. 1. Biologiska agens med så liten risk som verksamheten medger väljs. 2. Oönskad förekomst och tillväxt av biologiska agens förebyggs. 3. Arbetsmetod, process och teknisk anordning väljs och utformas så att uppkomst av mikrobiologiska arbetsmiljörisker motverkas. 4. Åtgärder vidtas så nära källan som möjligt för att begränsa spridning av biologiska agens. 5. Antalet personer som kan bli påverkade hålls så lågt som möjligt. 6. Personlig skyddsutrustning används.

text: Om riskbedömningen i verksamheter som omfattas av 22 och 24 §§

text: visar risk för stick- eller skärskador ska vassa föremål som är avsedda att användas på människor eller djur och som kan komma i kontakt med kroppsvätskor vara försedda med en fungerande integrerad säkerhetsfunktion. Syftet är att minska risken för stick- och skärskador på användaren. Detta gäller om produkter med fungerande integrerade säkerhetsfunk tioner finns framtagna för ändamålet och är tillgängliga på marknaden.

text: Hantering och överlämnande av avfall och kontaminerat material, ska

text: ske enligt på förhand uppgjorda rutiner för att undvika hälsorisker. Kontaminerat avfall ska förpackas säkert så att inget kan läcka ut. Blod och andra kroppsvätskor som inte är dekontaminerade ska transporteras på ett säkert sätt och så att spill eller läckage inte uppkommer. Vassa föremål som använts på människor eller djur ska hanteras och överlämnas så att de inte orsakar skada eller riskerar att överföra smitta. Behållare för stickande och skärande avfall ska vara säkra mot genombrott av vassa föremål. Sådana behållare får inte återanvändas. Den som transporterar eller omhändertar avfall och kontaminerat material, ska i förväg få nödvändig information om materialet samt om riskerna med dess hantering och behovet av skyddsåtgärder.

text: Arbetsgivaren ska se till att den som leder arbetet och alla arbets-

text: tagare som kan komma att utsättas för mikrobiologiska arbetsmiljörisker har lämplig utbildning och tillräckliga kunskaper om de biologiska agens som förekommer i verksamheten. Ny och tillfällig personal ska få introduktionsutbildning när de börjar sitt arbete. Utbildningen och kunskaperna ska uppdateras vid behov. Den som kan komma att exponeras för kroppsvätskor från människor eller djur i verksamheter där 22 och 24 §§ gäller ska ha särskild utbildning. Utbildningen ska ge kunskaper om – god hygienisk arbetsmiljöpraxis, – rutiner som ska finnas enligt 16 §, – hur man hanterar vassa föremål och kontaminerat material, även som avfall, – hur man använder säkra produkter för att skydda sig mot stick- och skärskador, – betydelsen av vaccinationer och – hur man minskar risken för smitta om en oönskad händelse har inträffat. Alla som utför arbete som kan medföra risker orsakade av biologiska agens på arbetsplatsen ska få tillräcklig information om dessa risker och hur man ska undvika dem.

text: Arbetsgivaren ska se till att arbetstagarna har fått hanterings- och

text: skyddsinstruktioner om hur arbetet ska kunna utföras med betryggande säkerhet. Arbetsgivaren ska försäkra sig om att instruktionerna uppfattats på ett riktigt sätt av alla berörda och att de följs. Instruktionerna ska också omfatta åtgärder som behövs för att skydda andra än dem som instruktionerna riktar sig till. Instruktioner ska upprepas vid behov och ses över i samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare för att anpassas till nya eller ändrade förhållanden. Om brister uppmärksammas ska instruktionerna ändras. Hanterings- och skyddsinstruktioner ska vara skriftliga för användning av smittämnen och i övrigt när det behövs för att förebygga ohälsa eller olycksfall. Sådana skriftliga instruktioner ska alltid finnas på arbetsstället. Instruktionerna ska alltid innehålla de åtgärder som ska vidtas vid oönskade händelser.

text: Arbetsgivaren ska se till att det finns beredskap för åtgärder vid oöns-

text: kade händelser.

text: Arbetsgivaren ska se till att det finns rutiner för – rapportering av oönskade händelser och löpande dokumentation av dem, – åtgärder för att begränsa följderna vid oönskade händelser, – samverkan med berörda för att utreda orsakerna till oönskade händelser eller ohälsa och – åtgärder för att undvika att oönskade händelser eller ohälsa uppkommer. Åtgärder vid oönskade händelser ska övas regelbundet. Övningarna ska varieras utifrån tänkbara händelser.

text: Arbetstagare ska snarast till arbetsledningen rapportera dels oöns-

text: kade händelser, dels ohälsa som kan ha samband med de biologiska agens som förekommer på arbetsplatsen.

text: Om den oönskade händelsen innebär risk för smittöverföring, ska

text: arbetsgivaren se till att den som råkat ut för den oönskade händelsen omedelbart tas om hand. I åtgärderna ska även ingå kontakt med medicinsk expertis för bedömning av behov av postexpositionsprofylax och medicinska kontroller.

text: En särskild beredskapsplan ska finnas för åtgärder vid händelser

text: som kan medföra att smittämnen i riskklasserna 3 eller 4 orsakar allvarlig eller omfattande skada. Den ska inkludera utrymningsplan. Alla som kan bli berörda ska informeras om planen. Åtgärder enligt beredskapsplan, inklusive utrymningsplan, ska övas minst årligen.

text: Arbetsgivaren ska vid behov och utan kostnad för arbetstagarna

text: erbjuda vaccination och andra medicinska förebyggande åtgärder och kontroller om arbetstagarna kan ha utsatts för eller riskerar att utsättas för skadlig exponering för smittämnen eller andra biologiska agens.

text: Skyltning och märkning vid arbete med smittrisk

type: rubrik

text: Skyltar med varselmärkning ska finnas vid ingångar till lokaler eller

text: arbetsområden med användning av smittämnen. Skyltar ska vara utformade som skylt för smittrisk enligt Arbetsmiljöverkets föreskrifter om skyltar och signaler för hälsa och säkerhet under arbete, se figur 1. Dessutom ska det finnas uppgift om riskklass eller skyddsnivå, texten ”Smittrisk” samt den övriga tilläggsinformation som behövs. Skyltar som avser smittämnen i risk-

text: klasserna 3 och 4 enligt kriterierna i bilaga 2 A ska dessutom ha uppgifter om tillträdesrestriktioner och om kontaktperson. Skyltar enligt första stycket ska också finnas vid ingång till vårdenhet, där det finns människor eller djur som är eller misstänks vara infekterade av smittämnen i riskklass 4 samt riskklass 3, om det finns risk för luftburen smitta eller om smittrisken annars är stor.

text: Figur 1.

text: Material, behållare och annan utrustning, som innehåller smittämnen

text: ska märkas. Märkningen ska vara utformad i överensstämmelse med skylt för smittrisk enligt Arbetsmiljöverkets föreskrifter om skyltar och signaler för hälsa och säkerhet under arbete, se 18 § figur 1. Dessutom ska texten ”Smittrisk” eller ”Smittförande”, uppgift om innehåll, ansvarig person samt övriga uppgifter som behövs för att förebygga ohälsa finnas med. Om det kan ske utan risk för ohälsa får man utesluta sådana uppgifter, som är allmänt kända på platsen där de förekommer. Endast om arbetsgivaren har sett till att arbetstagarna arbetar på ett sådant sätt att de inte kan komma i kontakt med människors eller djurs blod eller andra kroppsvätskor, får arbetsgivaren utesluta märkning av provtagningsrör inom verksamheten. Behållare för avfall som utgörs av vassa föremål som använts på människor eller djur ska märkas med orden stickande/skärande avfall. Förpackning för transport av farligt gods behöver inte märkas enligt förs ta stycket om den är märkt i enlighet med regler om transport av farligt gods, klass 6.2, smittförande.

text: Gravida och smittrisker

text: En arbetstagare, som har underrättat arbetsgivaren om att hon är gra-

text: vid, får inte sysselsättas i arbete där hon riskerar att exponeras för rubella eller toxoplasma, om en bedömning enligt Arbetsmiljöverkets föreskrifter om gravida och ammande arbetstagare har visat att exponeringen innebär risk för skadlig inverkan på graviditeten eller för annan ohälsa.

text: Register vid exponering för smittämnen

text: God hygienisk arbetsmiljöpraxis

text: God hygienisk arbetsmiljöpraxis ska tillämpas vid vård- och omvård-

text: nadsarbete och i verksamheter där man kan komma i kontakt med blod och andra kroppsvätskor från människor. God hygienisk arbetsmiljöpraxis gäller också i verksamheter inom djurens hälso- och sjukvård. God hygienisk arbetsmiljöpraxis innebär att – iaktta renlighet och god ordning, – undvika ringar, armband, löst hängande hår och annat som kan försvåra god hygien och bidra till smittspridning, – använda handskar vid risk för kontakt med kroppsvätskor, – använda skyddskläder vid vård- och omvårdnadsarbete i nära kontakt med personer och i nära kontakt med djur vid verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård, – vid behov använda visir eller motsvarande vid risk för stänk av kroppsvätskor, – använda andningsskydd vid risk för allvarlig luftburen smitta, – ta hand om spill på ett säkert sätt och vid behov desinfektera kontaminerat område, – desinfektera händerna före rent och efter orent arbete samt efter att ha använt handskar, – om det behövs ska man tvätta händerna innan man desinfekterar dem, – använda de tekniska hjälpmedel som behövs för att undvika smitta, – hantera vassa föremål, som använts på människor eller djur, på ett säkert sätt och genast lägga dem i behållare avsedda för stickande/skärande avfall, – aldrig sätta tillbaka skyddshylsan på en kanyl eller ett annat vasst föremål som använts på människor eller djur och – ha rutiner för åtgärder vid oönskade händelser. Ytterligare åtgärder ska vidtas om riskbedömningen visar att det behövs. Det ska finnas särskilda rutiner för provtagning och hantering av biologiskt material från människor eller djur, med beaktande av möjliga smittrisker.

text: Vid arbete på laboratorier där man hanterar kroppsvätskor eller annat

text: material från människor eller djur samt vid all användning av biologiska agens ska god mikrobiologisk praxis tillämpas. God mikrobiologisk praxis innebär att – iaktta renlighet och god ordning,

text: Ändringen innebär att denna underrubrik placeras över 21 §.

text: – undvika ringar, armband, löst hängande hår och annat som kan försvåra god hygien och bidra till smittspridning, – inte äta, dricka, applicera kosmetika, använda tobaksvaror eller hantera livsmedel inom arbetsområdet, – inte munpipettera eller i övrigt arbeta på sådant sätt att biologiska agens riskerar att hamna i munnen, – undvika bildning och spridning av aerosoler, spill och stänk, – ta hand om spill på ett säkert sätt och desinfektera kontaminerat område, – använda de tekniska hjälpmedel som behövs för att undvika smitta, – så långt möjligt undvika att använda vassa föremål, – hantera vassa föremål, som varit i kontakt med smittämnen eller kroppsvätskor eller använts på människor eller djur, på ett säkert sätt och genast lägga dem i behållare avsedda för stickande/skärande avfall, – aldrig sätta tillbaka skyddshylsan på en kanyl eller ett annat vasst föremål som använts på människor eller djur eller som kommit i kontakt med smittämnen eller kroppsvätskor, – hantera kulturer i slutna kärl eller på annat sätt för att hindra spridning, – använda skyddskläder inom, men inte utanför, arbetsområdet, – använda handskar om man riskerar att komma i kontakt med smittämnen eller kroppsvätskor, – tvätta, och/eller desinfektera, händerna efter avslutat arbete och efter att ha tagit av handskar och – ha rutiner för åtgärder vid oönskade händelser.

text: 1. Denna författning träder i kraft den 1 maj 2013. 2. Genom denna författning upphävs Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse med föreskrifter (

text: AFS 1986:23

text: ) om skydd mot blodsmitta.

text: MIKAEL SJÖBERG

text: Jens Åhman Anna Middelman

text: Bakgrund

text: Allmänna råd har en annan juridisk status än föreskrifter. Allmänna råd är inte tvingande. Deras funktion är att förtydliga innebörden i föreskrifterna, t.ex. upplysa om lämpliga sätt att uppfylla kraven, visa exempel på praktiska lösningar och förfaringssätt samt ge rekommendationer, bakgrundsinformation och hänvisningar. Arbetsmiljöverket och andra kan också ge ut annat vägledningsmaterial till stöd för dem som skall bedöma risker och välja åtgärder för att följa föreskrifterna. EG-direktivet

text: är en sammanslagning av direktivet 90/679/ EEG, om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för biologiska agens i arbetet, och direktiven för ändringar av detta genom direktiven

text: och

text: . EU-direktivet

text: genomför ett ramavtal mellan arbetsmarknadens parter på vårdsidan, HOSPEEM och EPSU, som gjorts om till rådets direktiv. Direktivets syfte är att minska antalet stick- och skärskador för att på så sätt minska risken för överföring av infektionssjukdomar till arbetstagare inom hälso- och sjukvården. Arbetsmiljöverkets föreskrifter är däremot generella och har ett vidare tillämpningsområde. De gäller bland annat inom hälso- och sjukvården, inom annat omvårdnadsarbete och inom andra verksamheter där man arbetar i nära kontakt med människor och djur.

text: Blodburen smitta

text: Blodburen smitta kan överföras med blod och blodprodukter som inte är dekontaminerade. Smittan kan också överföras med material inklusive kroppsvätskor som innehåller eller är förorenat med sådant blod eller sådana blodprodukter. Det finns många olika smittämnen som är blodburna, men oftast tänker man på hepatit B och C samt HIV-infektion. För att smitta ska kunna överföras måste smittförande blod, andra blodtillblandade kroppsvätskor eller blodprodukter nå mottagarens blodbanor. Kroppsvätskor kan innehålla blod utan att det går att se det med blotta ögat. De kan då också innehålla smittämnen som kan orsaka infektion hos arbetstagare som kommit i kontakt med andras kroppsvätskor.

text: Allmänna bestämmelser

text: Till 1 § om tillämpningsområdet

text: Dessa föreskrifter har ett mycket brett tillämpningsområde. Mikrobiologiska arbetsmiljörisker kan förekomma i de mest skilda verksamheter. Biologiska agens förekommer naturligt i stor omfattning hos människor, djur och i omgivningen men medför arbetsmiljörisk bara under vissa omständigheter. Exempel på miljöer/arbeten med mikrobiologiska arbets miljörisker i verksamheter där biologiska agens inte används enligt defini tionen i 3 § är lantbruk, avloppssystem, slakterier, rivningsarbete, vård och omhändertagande av djur och människor, tryckerier och sågverk. I sådana miljöer kan man utsättas för t.ex. smittämnen, mögelsvamp eller endo toxiner. Tillämpningsområdet omfattar bland annat verksamheter som medför risk för skador av vassa föremål som använts på människor eller djur, liksom risk för stänk och annan kontakt med kroppsvätskor på hud och slemhinnor. Mikrobiologisk verksamhet med användning av biologiska agens förekommer t.ex. vid forskning inom naturvetenskap och medicin, diagnos tiska laboratorier, kontrollaboratorier, analyslaboratorier, undervisning samt industriell tillverkning av enzymer, livsmedel (t.ex. yoghurt), läkemedel och andra substanser eller för nedbrytningsändamål. Bestämmelserna i första till och med tjugotredje paragraferna gäller för hela tillämpningsområdet, om det inte framgår av formuleringen att de bara gäller när det finns risk för smitta. Kraven kan däremot ha olika innebörd beroende på i vilken situation de ska tillämpas och vilket resultat riskbedömningen visar i den aktuella situationen. Utöver de inledande bestämmelserna gäller också bestämmelserna under rubriken ”Ytterligare bestämmelser för laboratorier samt användning av biologiska agens på djur och i storskaliga processer”. På laboratorier där det finns risk för smitta gäller de bestämmelserna inte bara vid användning av biologiska agens utan också där man kan komma i kontakt med kroppsvätskor från människor och djur, till exempel på laboratorier för klinisk kemi. I vissa paragrafer finns förbehåll som gäller bara den paragrafen. Skadliga substanser som produceras av biologiska agens räknas också som biologiska agens om de förekommer i anslutning till de organismer de produceras av och omfattas då av dessa föreskrifter. I annat fall gäller föreskrifter på det kemiska området. Se definitionen av biologiska agens i 3 § och kommentarerna till denna. Föreskrifterna gäller oberoende av om aktuella biologiska agens är genetiskt modifierade eller inte. För innesluten användning av genetiskt modifie-

text: rade mikroorganismer gäller dessutom Arbetsmiljöverkets föreskrifter om innesluten användning av genetiskt modifierade mikroorganismer, som är utfärdade med stöd av

text: miljöbalken

text: Till 3 § om definitioner

text: Definitionen av sterilisering

text: Total avdödning är i praktiken inte möjlig att konstatera genom mätningar, men kan beskrivas i statistiska termer, t.ex. att den teoretiska sannolikheten för att en levande mikroorganism finns i ett testmaterial är lika med eller mindre än en på 10 . För att försäkra sig om att en sterilisering ger avsedd effekt måste processen valideras. Se vidare råden till 10 §.

text: Till 6 § om planering av arbetet

text: 3. Ett exempel på en mikrobiologisk arbetsmiljörisk är risk för tillväxt av legionellabakterier i stillastående vatten. Man kan undvika detta genom att konstruera ett vattenledningssystem utan blindledningar där vattnet kan bli stillastående. Självtömmande kranar är ett annat sätt att förebygga växt av mikroorganismer i ledningar. För att någon ska bli smittad av exempelvis vinterkräksjukan krävs bara några få viruspartiklar. Därför kan infektionen lätt spridas på en arbetsplats också genom indirekt kontakt. Ett sätt att minska risken är att förse tvättställen med kranar som man inte behöver röra med händerna utan istället sätta på och stänga av med exempelvis armbågen. Boverket har regler för lägsta temperatur i tappvarmvattensystem för att minska risken för mikrobiell tillväxt. Se bl.a. råden till 10 § om att undvika dekontamineringsmetoder ger upphov till mikrobiologiska luftföroreningar. Att skyffla mögligt spannmål kan ge upphov till höga lufthalter av mögelsporer och bör därför undvikas. Att plocka bakteriekolonier med en upphettad platinaögla innebär risk för aerosolbildning. Användning av engångsöglor motverkar detta.

text: Till 8 a §

text: En fungerande integrerad säkerhetsfunktion innebär att säkerhetsfunktionen sitter ihop med det vassa föremålet på ett sådant sätt att man inte riskerar att komma i kontakt med den stickande eller skärande delen efter användning och utan att man behöver använda andra föremål eller liknande för att aktivera säkerhetsfunktionen. Att exempelvis använda insulinspruta

text: eller insulinpenna utan säkerhetsfunktion när man i sitt arbete ger andra personer insulin innebär att man inte uppfyller kravet i 8 a §. Att produkten är tillgänglig på marknaden innebär att produkten finns att köpa. Produkten anses inte vara tillgänglig om man är beroende av en på gående upphandling som inte går att avbryta. I sådana fall kan man behöva invänta att upphandlingsavtalet löper ut och under en övergångsperiod kan det innebära att man inte uppfyller kraven fullständigt. I vissa fall kan en säkerhetsfunktion inte byggas in i det vassa föremålet. Då kan man behöva andra sätt att minska risken för stick- och skärskador. Att de tekniska hjälpmedel som behövs för att undvika smitta ska användas framgår av 22 och 24 §§.

text: Till 10 § om dekontaminering

text: … Effekten av kemisk behandling kan också variera mycket beroende på koncentration, verkningstid, närvaro av organiskt material, ålder på brukslösning etc. Ett desinfektionsmedel kan minska koncentrationen av vissa testorganismer med en faktor av minst 10 under standardiserade förhållanden. Det är dock viktigt att komma ihåg att biologiska agens är olika känsliga för olika desinfektionsmedel. Om en minskning med en faktor 10 ger tillräcklig effekt för dekontaminering beror bl.a. på hur stor koncentration av ett smittämne som finns från början och hur stor infektionsdos som behövs för att orsaka infektion. …

text: Till 11 § om hantering och överlämnande av avfall och annat kontaminerat material

text: Hantering kan omfatta bl.a. förpackning, förflyttning, förvaring, sortering, bearbetning och bortskaffande. Manuell sortering av avfall kan innebära stora risker och det är viktigt att förebygga riskerna bl.a. genom noggrann planering i enlighet med 6 §, och genom kunskaper, information och instruktioner enligt 14–15 §§. Om ett parti mögligt virke eller trädbränsle överlämnas till förbränning behöver man vidta åtgärder så att inte mögelsporer sprids. Man behöver också informera dem som ska ta hand om det så att de kan vidta lämpliga skyddsåtgärder. Information om innehållet kan ske bl.a. genom märkning. Se 19 §. Det är viktigt att informationen om risker och skyddsåtgärder följer med i alla led

text: och att material som kan utgöra risk inte lämnas på sådant sätt att obehöriga kan komma i kontakt med det både inom arbetsplatsen och utanför. Det är viktigt att förpackningar är så täta och hållbara att biologiska agens inte sprids. Vad som är tillräckligt säkra förpackningar beror på innehållet. Behållare för stickande och skärande avfall behöver vara punktionssäkra. Om behållare för stickande och skärande avfall uppfyller standarden SS-EN ISO 23907 Skydd mot stick- och skärskador – Krav och provtagningsmetoder – Avfallsbehållare för stickande/skärande föremål kan de anses uppfylla kravet på att vara säkra mot genombrott av vassa föremål. Mjölkförpackningar och liknande förpackningar är däremot inte säkra mot genombrott av vassa föremål. Vassa föremål försedda med en integrerad säkerhetsfunktion är normalt inte testade för att klara av den hantering som konventionellt avfall utsätts för och behöver därför läggas i behållare som är säkra mot genombrott. Förpackningar som uppfyller kraven för transport av farligt gods, klass 6.2 smittförande, kan också vara lämpliga för transporter av kontaminerat material som inte omfattas av de bestämmelserna. Reglerna om transport av farligt gods gäller externa transporter. De utgår från internationella regler som skiljer sig något mellan olika transportslag (t.ex. ADR för landsvägstransporter, vilka utfärdas av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB). Reglerna är likartade och bygger på en gemensam klassificering utarbetad inom FN. Enligt denna klassificering hör biologiska agens, som kan orsaka infektioner på människor och djur, till klass 6.2 smittförande. Genetiskt modifierade organismer hör till klass 6.2 om de är smittförande. I annat fall hänförs de till klass 9. Transportbestämmelserna har särskilda krav på märkning och skyltning liksom på förpackningar. När det gäller arbetsmiljön ska arbetsgivaren enligt 16 § bl.a. se till att ha en beredskap för åtgärder vid oönskade händelser under transporten. Förarna behöver känna till riskerna och ha tillräcklig utbildning. Socialstyrelsen har regler om smittförande avfall från hälso- och sjukvården. Avfallsförordningen och förordningen om animaliska biprodukter har också bestämmelser om smittförande avfall. Arbetsmiljöreglerna innehåller i vissa fall längre gående krav än dessa andra regler, vad gäller arbetsmiljön. Arbetsmiljöverket kan ställa som villkor för tillstånd att avfall måste dekontamineras innan det överlämnas. Även i de fall det inte är krav på tillstånd från Arbetsmiljöverket följer av 10 § att avfallet normalt ska dekontamineras så tidigt som möjligt. Sedan smittförande avfall dekontaminerats i tillräcklig utsträckning behöver det inte hanteras med särskild hänsyn till smittrisker. Däremot kan det

text: finnas andra risker med avfallet som man behöver ta hänsyn till. Stick- och skärskador kan t.ex. uppstå från stickande och skärande avfall även sedan det dekontaminerats. Radioaktivitet eller kemiska risker är andra exempel. Vissa biologiska agens kan orsaka ohälsa även sedan organismerna som producerat dem avdödats, t.ex. mögelsporer och endotoxiner från gramnegativa bakterier. I bilaga 3 C specificeras krav för hantering av avfall från vissa verksamheter med användning av biologiska agens på olika skyddsnivåer. Läckage av kontaminerat material från avfall eller liknande kan göra att det uppstår smittrisker i arbetet både för den som direkt hanterar materialet och för andra i närheten.

text: Till 12 § om hygien

text: … Se 22 och 24 §§ för vissa preciseringar vad gäller god hygienisk arbetsmiljöpraxis och god mikrobiologisk praxis samt vid användning av biologiska agens på olika skyddsnivåer. …

text: Till 16 § om beredskap för åtgärder vid ohälsa och oönskade händelser

text: Exempel på oönskad händelse är stickskada, driftstörning och spill av bakteriekultur. En stickskada kan rubriceras som olycksfall men kan också vara tillbud till smitta eller leda till smitta. En oönskad händelse kan också vara om man oplanerat får in t.ex. ett parti mögligt virke, en patient med en allvarlig smittsam sjukdom på en akutmottagning där man inte har beredskap för detta eller ett utbrott av smittsam sjukdom. Oönskad tillväxt av biolo giska agens och gasutveckling är andra exempel på vad som kan vara oönskad händelse. Rutiner för rapportering av oönskade händelser och ohälsa innebär t.ex. att arbetstagarna känner till vad som ska rapporteras enligt 16 a § och vem som av arbetsgivaren har utsetts till att ta emot sådan rapportering. Detta är ett naturligt led i det systematiska arbetsmiljöarbetet. Det är viktigt att det finns rutiner för att snabbt sätta in åtgärder vid oönskade händelser när det behövs, t.ex. vid akut syrebrist, anafylaktisk chock eller risk för smitta som kräver snabb behandling för att förhindra insjuknande, så kallad postexponeringsbehandling eller postexpositionsprofylax. I åtgärder för att begränsa följderna av oönskade händelser ingår att ha rutiner för att snabbt få hjälp av kompetent vårdgivare för att kunna bedöma

text: risken för smitta och behovet av att genomföra behandling efter exponering. För att detta ska fungera behöver också arbetstagarna veta vem de ska vända sig till i en akut situation. Se också Arbetarskyddstyrelsens föreskrifter om första hjälpen och krisstöd. Rapportering och dokumentation av oönskade händelser ska enligt 16 § göras oavsett om händelserna leder till ohälsa eller inte. Dokumentationen synliggör riskerna och kan bl.a. identifiera olämplig arbetsmetod och utrustning och kan därmed leda till förebyggande åtgärder. Det är också ett bra instrument för att följa upp om åtgärder har haft avsedd effekt och för att undvika upprepning av oönskade händelser. De flesta vassa föremål som är avsedda för användning på människor lyder under Socialstyrelsens föreskrifter om användning av medicinteknisk utrustning i hälso- och sjukvården. Negativa händelser och tillbud med medicintekniska produkter avseende produktfel ska anmälas till tillverkaren och Läkemedelsverket enligt Socialstyrelsens föreskrifter. I de fall sådan rapportering görs uppfyller den även kraven i 16 §, förutsatt att arbetsgivaren sparar en kopia av rapporten för sin dokumentation. Men kraven i 16 § innebär också att man ska rapportera många andra typer av oönskade händelser än sådana som är kopplade till medicintekniska produkter. Den interna rapporteringen enligt 16 § är oberoende av om man anmäler arbetsskada till Försäkringskassan. Den är också oberoende av eventuell rapportering enligt 2 § arbetsmiljöförordningen, då arbetsgivaren utan dröjsmål ska underrätta Arbetsmiljöverket, normalt i aktuellt distrikt, vid olycksfall eller tillbud som inneburit allvarlig fara för liv eller hälsa eller skadlig inverkan som drabbat flera arbetstagare. Krav på samverkan mellan arbetsledning och medarbetare följer av

text: 3 kap. 1 a § arbetsmiljölagen

text: . Sådan samverkan är en viktig förutsättning för att åstadkomma en förbättring när man har uppmärksammat ett arbetsmiljöproblem. De som är direkt berörda har ofta en sådan erfarenhet av problemet att det lättare går att hitta en lösning. Dessutom ger sådana diskussioner bättre kännedom om problemen, vilket i sig brukar minska antalet tillbud. Övning av oönskade händelser kan lämpligen utgå från hanterings- och skyddsinstruktioner, där det enligt 15 § alltid ska ingå åtgärder vid oönskade händelser. Se också råden till 15 §. Lämpligt intervall för övning kan vara årligen eller oftare om de oönskade händelserna kan vara allvarliga eller om det finns flera olika slags händelser som behöver övas. Övningarna kan visa om åtgärderna enligt instruktionen fungerar i praktiken eller om instruktionerna är otydliga. I sådana fall kan det finnas anledning att ändra instruktionerna. Inträffade händelser som inte är förutsedda i instruktionerna ger också anledning till ändring av

text: instruktionerna. Enligt 15 § ska instruktionerna ändras om man uppmärksammar brister.

text: Till 16 a §

text: Arbetsrelaterad ohälsa, som kan ha samband med de biologiska agens som förekommer på arbetsplatsen, kan inträffa utan att någon oönskad händelse har uppmärksammats. Det kan t.ex. vara fallet vid luftburen smitta eller användning av biologiska agens som smittar med låg infektionsdos. Det kan också vara endotoxiner eller mögel, som har lett till ohälsa efter långvarig exponering. Arbetsgivarens informationsskyldigheter enligt 14 § innebär t.ex. att försäkra sig om att arbetstagarna har kunskaper om symptom på infektioner, överkänslighet etc. som skulle kunna sättas i samband med den aktuella verksamheten. Detta är en viktig förutsättning för att arbets tagarna ska kunna rapportera om sådan ohälsa.

text: Till 16 b §

text: I och med att arbetsgivaren har skyldighet att ha rutiner för åtgärder för att begränsa följderna av en oönskad händelse måste det vid en oönskad händelse med risk för smitta vara extra tydligt vad som behöver göras. Om arbetsgivaren i förväg ser till att ha etablerat kontakt med en vårdgivare, där det finns kompetens att göra en bedömning av behovet av postexpositionsprofylax och medicinska kontroller, går det snabbt för den som råkar ut för en oönskad händelse, t.ex. en stick- eller skärskada, att bli omhändertagen både psykiskt och fysiskt. Då kan arbetsgivaren anses ha uppfyllt kraven enligt 16 b §. Arbetsgivaren ska enligt 17 § utan kostnad för arbetstagaren erbjuda de medicinska förebyggande åtgärder och kontroller som behövs. Om någon däremot i sitt arbete råkar ut för en oönskad händelse där det finns risk för smittöverföring och en riskbedömning behövs för att se om postexpositionsprofylax eller medicinska kontroller behöver genomföras, görs detta inom ramen för hälso- och sjukvården. Om arbetsgivaren ersätter arbetstagaren för vårdavgiften för läkarbesöket kan arbetsgivaren anses ha uppfyllt kraven på att åtgärderna ska erbjudas utan kostnad för arbetstagaren. Se även 17 § och råden till 17 §.

text: Till 16 c §

text: Den särskilda beredskapsplanen avser händelser som kan kräva särskilda insatser av t.ex. räddningstjänst och ambulanspersonal. Normalt behövs ingen beredskapsplan för de riskklass 3 agens som inte utgör risk för luftburen smitta. Dessa har i förteckningen i bilaga 2 B tillägget (**). Givetvis behövs ändå rutiner för åtgärder vid oönskade händelser. Beredskapsplanen utgör ett stöd för att kunna hantera allvarligare händelser eller extraordinära förhållanden och kan exempelvis innehålla checklistor, klargöra ansvarsförhållanden och befogenheter samt ange interna och externa larmlistor. Genom att exempelvis brand- eller ambulanspersonal känner till vilka risker som finns i en viss verksamhet kan de förbereda sig på ett riktigt sätt så att en insats inte försenas eller att de utsätter sig för onödiga risker. Se också 29 § om uppgifter som ska lämnas vid ansökan om tillstånd. I Arbetsmiljöverkets föreskrifter om arbetsplatsens utformning finns allmänna krav på larm och utrymning. Enligt lagen om skydd mot olyckor ska, vid utsläpp av giftiga eller skadliga ämnen, den som utövar verksamheten underrätta länsstyrelsen, polismyndigheten, landstinget och kommunen om utsläppet påkallar särskilda åtgärder till skydd för allmänheten. Underrättelse ska också lämnas om det föreligger överhängande fara för sådant utsläpp. Det är räddningsledaren som avgör om en insats är att betrakta som räddningstjänst i lagens mening. För att kunna oskadliggöra eller i övrigt ta hand om biologiska agens, som kan utgöra en allvarlig fara, behövs beredskapsplaner som anger vilka risker som kan uppstå i olika situationer och hur man ska agera tillsammans med andra myndigheter och organisationer. I räddningstjänstens uppgifter ingår att vid behov larma alla övriga som kan beröras samt vid behov utfärda ”Viktigt meddelande till allmänheten” (VMA).

text: Till 17 § om medicinska förebyggande åtgärder och kontroller

text: Exempel på medicinska kontroller och förebyggande åtgärder är hälsoundersökning före och/eller efter exponering och vid behov med regelbundna mellanrum därefter, immunitetsundersökning, serologisk uppföljning vid exponering, immunglobulinprofylax och vaccination. Undersökning av allergiska reaktioner och lungfunktionstest är exempel på undersökningar som kan behövas då arbetstagare är eller misstänks vara utsatta för mikrobiologiska luftföroreningar. Det är angeläget att ha tillgång till företagshälsovård och yrkesmedicinsk expertis, som har kännedom om arbetsplatsens och de enskilda arbetstagarnas exponeringsförhållanden för att kunna förstå samband mellan symp-

text: tom och eventuell exponering för biologiska agens och ge råd om lämpliga åtgärder för enskilda arbetstagare och för arbetsmiljön. Vid behov bör annan medicinsk expertis konsulteras. Om en arbetstagare visar symptom, som kan vara en följd av exponering för biologiska agens på arbetsplatsen är det angeläget att göra en bedömning av om andra arbetstagare, som har exponerats på liknande sätt, behöver erbjudas medicinsk kontroll. Vissa personer kan ha särskilda behov av medicinska kontroller. Det kan t.ex.vara personer med nedsatt immunförsvar eller överkänslighet mot specifika biologiska agens. I sådana fall kan kontrollerna vara till hjälp för att avgöra om visst slag av exponering för biologiska agens medför särskilda risker. Kontroll av immunitet mot rubella (röda hund) är ett exempel på medicinsk kontroll som kan ha betydelse för bedömning av om förbudet enligt 20 § är tillämpligt. Det är viktigt att uppmärksamma att även studenter och elever omfattas av

text: arbetsmiljölagen

text: , så att den som ansvarar för utbildningen, t.ex. kommun, landsting, universitet eller privat skolledning, är jämställd med arbetsgivare och har ett kostnadsansvar om en bedömning visar att det finns ett behov att erbjuda hälsoundersökningar eller immunisering. Om det behövs kan Arbetsmiljöverket med stöd av

text: 4 kap. 5 § arbetsmiljölagen

text: föreskriva att arbetsgivaren i vissa preciserade situationer måste ordna med visst slag av läkarundersökning, vaccination eller annan förebyggande behandling mot smitta av dem som sysselsätts eller skall sysselsättas i arbetet. Det är angeläget att så långt det är möjligt utnyttja möjligheten till vaccination av personal som skall arbeta med smittämnen, och särskilt vid risk att exponeras för smittämnen i riskklasserna 3 och 4. I klassificeringsförteckningen i bilaga 2 B anges för vissa smittämnen om verksamt vaccin finns tillgängligt, men listan är inte uttömmande och tillgången på vaccin kan förändras. Därför är det viktigt att ta reda på aktuella uppgifter. Det är också angeläget att de som kommer i kontakt med andra människor eller med djur så att blodburen smitta skulle kunna överföras, blir erbjudna vaccination om det finns ett lämpligt vaccin. Samtidigt är det viktigt att den som blir vaccinerad också får veta att vaccinet inte alltid ger fullständigt skydd och att man inte heller är skyddad mot alla typer av blodburna infektioner. Därför är det väsentligt att alla får information om vikten av att upprätthålla god hygienisk arbetsmiljöpraxis. Vaccination kan i vissa fall medföra hälsorisker för den som vaccineras. Det är angeläget att arbetstagaren informeras om både fördelar och eventuella nackdelar med aktuell vaccination. Om immunglobulinbehandling,

text: vaccination eller annan förebyggande behandling sätts in efter exponering är det viktigt att det sker så snabbt som möjligt. Se även 16 b § och råden till 16 b §. Rådgör med Arbetsmiljöverket vid osäkerhet. Råd om vaccinations- och smittskyddsfrågor av allmänt slag kan ges av bl.a. Socialstyrelsen och Smittskyddsinstitutet. Det är lämpligt att utfärda vaccinationsintyg. Detta bör vara tillgängligt för arbetstagaren och, på begäran, Arbetsmiljöverket eller annan myndighet som har rätt att ta del av sådan information. Läkare skall, enligt § 2 a arbetsmiljöförordningen, till Arbetsmiljöverket anmäla sjukdomar, som kan ha samband med arbete och är av intresse från arbetsmiljösynpunkt, samt lämna verket upplysningar och biträde. I smittskyddslagstiftningen finns regler om skyldighet för den som har smittats eller misstänks ha smittats med vissa sjukdomar att bl.a. låta sig undersökas av läkare. Särskilda regler om medicinska kontroller avseende smitta finns också enligt livsmedelslagstiftningen.

text: Till 18 § om skyltning

text: Texten ”Smittrisk” kan kompletteras med beteckningen ”Biohazard” om det behövs för att upplysa dem som inte förstår svenska. Uppgifter om namn på och telefonnummer till personer som skall kontaktas vid olycksfall, driftstörning och liknande, är viktiga, särskilt där man bedriver verksamheter på skyddsnivåerna 3 och 4. Om någon särskild typ av personlig skyddsutrustning behöver användas i lokalen är det lämpligt med en tilläggsskylt som anger detta. Uppgift om tillträdesrestriktioner vid verksamheter på skyddsnivåerna 3 och 4 kan t.ex. vara en text som säger att endast den som har tillstånd att vistas i lokalen äger tillträde. Det är lämpligt att namnen på dem som har tillträde är tillgängliga. Ibland kan det vara nödvändigt att ange tillträdesrestriktioner för verksamheter på skyddsnivå 2, t.ex. om det krävs vaccination. Upplysning om riskklass och skyddsnivå anger nivån på risk respektive skyddsåtgärder. Termen skyddsnivå används normalt för de verksamheter som anges i bilaga 3 C. För skylt vid vårdenhet enligt paragrafens andra stycke kan det vara lämpligare att ange riskklass för de smittämnen varningen gäller eftersom skyddsåtgärderna bara delvis överensstämmer med dem på motsvarande skyddsnivå enligt bilaga 3 C. Med vårdenhet menas en organisatorisk enhet som tillhandahåller hälso-

text: och sjukvård. Exempel på vårdenheter är vårdcentral, sjukhus, klinik, basenhet, mottagning, vårdavdelning eller motsvarande. Utformningen av skyltarna avseende färg, form och symbol framgår av föreskrifterna om skyltar och signaler för hälsa och säkerhet under arbete. Tilläggsinformationen kan lämnas på en tilläggsskylt i omedelbar anslutning till varselskylten.

text: Till 19 § om märkning

text: Det är angeläget att smittförande material är märkt på ett sätt som ger tillräcklig information om riskerna med innehållet. Detta är särskilt viktigt om sådant material hanteras av personer som inte kan förväntas känna till riskerna, t.ex. vid hantering av avfall och tvätt och vid disk av kontaminerat gods. Övriga uppgifter som behövs för att förebygga ohälsa kan t.ex. vara uppgift om antibiotikaresistens. Om det finns en skylt vid ingången till en lokal eller på t.ex. en termostat eller kyl kan det som står på skylten, t.ex. uppgift om skyddsnivå, anses vara allmänt känt. I dessa fall behöver enskilda behållare som finns i dessa utrymmen inte märkas med sådana uppgifter. Uppgifter om innehåll är dock exempel på uppgifter som behöver finnas på behållare, eftersom så dana uppgifter normalt inte anges på skylten. Material som hanteras under uppsikt av personer som känner till innehållet, t.ex. provrör med spädningsserier under pågående arbete, behöver normalt inte varningsmärkas. Förutsättningarna för att utesluta märkning av provtagningsrör inom en verksamhet kan anses uppfyllda om arbetsgivaren sett till att – alla arbetar enligt god hygienisk arbetsmiljöpraxis eller god mikrobiologisk praxis, och – alla följer övriga aktuella regler på ett sådant sätt att de är skyddade, även om blod eller blodtillblandade kroppsvätskor är smittförande. Vassa föremål som använts på människor eller djur för alltid med sig en risk för smittöverföring om någon skadar sig på dem. Därför är det viktigt att märka avfallsbehållare som innehåller sådana föremål, så att de kan hanteras på rätt sätt. Vassa föremål används på människor eller djur såväl inom hälso- och sjukvård som i många andra verksamheter, t.ex. tatuering, piercing och skönhetsvård. Avfall som uppstår i andra verksamheter än inom hälso- och sjukvården eller inom djurens hälso- och sjukvård räknas inte som farligt avfall enligt

text: avfallsförordningen (2001:1063)

text: , men stickande/skärande avfall

text: som varit i kontakt med kroppsvätskor måste ändå hanteras på ett säkert sätt. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ger ut regler om märkning vid transport av farligt gods. Se också råden till 11 §.

text: Till 22 § om god hygienisk arbetsmiljöpraxis och rutiner för att hantera prov m.m.

text: Man behöver vara medveten om att också de allmänna bestämmelserna i dessa föreskrifter gäller, t.ex. om riskbedömning, om vassa föremål som använts på människor eller djur, avfallshantering, hygien och personlig skyddsutrustning. Exempel på verksamheter förutom inom hälso- och sjukvården och omsorgen där man kan komma i kontakt med blod eller kroppsvätskor från människor är obduktionsverksamhet, omhändertagande av avlidna, piercing, tatuering och akupunktur. Dessutom omfattas arbete med kroppsmodifi e ring, skönhetsingrepp och blodprovs tagning som utförs utanför hälso- och sjukvården. God hygienisk arbetsmiljöpraxis gäller också för personal på förskolor, samt för t.ex. polis, kriminalvårdare och väktare i vissa situa tioner. Eftersom tillämpningsområdet i 22 § begränsas till att gälla inom djurens hälso- och sjukvård berörs exempelvis inte slakteri- eller livsmedelsbranschen av 22 §, 8 a § samt 14 § stycke 2. Däremot gäller övriga krav i

text: AFS 2005:1

text: för alla branscher. Föreskrifterna i 22 §, 8 a § och 14 § 2 stycket gäller även vid villkorad läkemedelsanvändning. Med villkorad läkemedelsanvändning menas att djurhållare av veterinär beviljats att utföra vissa arbetsuppgifter på egna djur i enlighet med Jordbruksverkets föreskrifter. Eftersom särskild utbildning krävs för att få utföra dessa arbetsuppgifter kan utbildningen enligt 14 § 2 stycket lämpligen kombineras med denna särskilda utbildning. Kläder som används till skydd mot smitta och övrig personlig skyddsutrustning måste uppfylla de krav som gäller för sådana. Se bl.a. råden till 13 §. Det är viktigt att arbetet är organiserat så att smittrisker minimeras, bl.a. genom att undvika stress. Det finns också bestämmelser om att personalen ska följa instruktioner och att personlig skyddsutrustning används när det behövs. Se bl.a. 13–15 §§ och råden till dessa. God hygienisk arbetsmiljöpraxis utgör grunden för att skydda den som arbetar i nära kontakt med människor eller djur. Om man följer Socialstyrelsens regler om basala hygienrutiner uppfyller man delar av god hygie-

text: nisk arbetsmiljöpraxis, men i vissa fall behöver åtgärderna kompletteras, till exempel med personlig skyddsutrustning som skydd mot luftburen smitta. Det är dock viktigt att komma ihåg att åtgärder för att skydda patienter inte alltid skyddar personalen. Det är t.ex. skillnad på munskydd och andningsskydd. Ett andningsskydd behövs för att skydda bäraren från luftburen smitta, medan ett munskydd inte skyddar bäraren i den situationen. Däremot kan ett munskydd ge ett skydd mot stänk. Det kan också användas för att skydda omgivningen. Ett munskydd på en kirurg är i första hand till för att skydda patienten men ger också kirurgen ett skydd mot stänk. I vissa fall kan ett munskydd på en patient skydda omgivningen från smitta. Se bl.a. vägledning om andningsskydd och munskydd vid smittrisk på Arbetsmiljöverkets webbplats. Vid provtagning kan smittrisken vara stor, eftersom man kommer i nära kontakt med de människor eller djur som provet ska tas från och man ofta använder vassa föremål. Man måste alltid beakta möjligheten att prov och annat biologiskt material från människor eller djur kan vara smittförande. Se även 8 a §. Arbete med djur innebär ökad risk för smitta också genom t.ex. bett och klösning. Statens Jordbruksverk har gett ut föreskrifter om förebyggande åtgärder avseende zoonoser (smittsamma sjukdomar som kan överföras mellan djur och människa). Bestämmelserna har till syfte att förebygga att zoonotiska smittämnen sprids mellan djur och människor och gäller alla typer av djurhållningar med undantag av icke yrkesmässig djurhållning i enskilda hem. Se också kommentarer till 24 § om god mikrobiologisk praxis.

text: Till 24 § om god mikrobiologisk praxis

text: God mikrobiologisk praxis (GMiP) kan man tillägna sig genom mikrobiologisk grund- och vidareutbildning, handledning under arbetets gång samt genom hanterings- och skyddsinstruktioner på arbetsplatsen i samband med praktisk tillämpning av arbetsuppgifterna. God mikrobiologisk praxis är grunden för en säker användning av biologiska agens. I WHOs Laboratory Biosafety Manual beskrivs grunderna för ett säkert laboratoriearbete. Mycket av detta går att tillämpa också i annan verksamhet som innebär liknande exponering för biologiska agens. Vid arbete på laboratorier där man hanterar material från människor och djur t.ex. på laboratorier för klinisk kemi eller forskningslaboratorier, ska man tillämpa god mikrobiologisk praxis. Anledningen är att det aldrig går att utesluta att ett provmaterial kommer från en person eller ett djur som bär på en smittsam sjukdom som man inte är medveten om.

text: När man hanterar infekterat material är det viktigt att så långt som möjligt undvika användning av kanyler och vassa föremål eftersom dessa alltid innebär en särskild risk. När sådana ändå används är det särskilt viktigt att hantera dem på ett säkert sätt. Se också 8 a § om att man bara får använda vassa föremål med en fungerande integrerad säkerhetsfunktion. Vid inokulering av försöksdjur är det angeläget att man använder skyddshandskar, som ger ett visst skydd mot bett- och rivskador. Risken för skador kan också minskas genom att djuren sövs i förväg. Att undvika bildning av aerosoler kan t.ex. innebära att inte blåsa ur en pipett eller att sticka en het platinaögla i en bakteriekoloni. Exempel på åtgärder för att undvika att sprida aerosoler är att arbeta i säkerhetsbänk och att använda säkerhetskoppar vid centrifugering. Se också kommentarer till 22 §.

text: Arbetsmiljöverket · 112 79 Stockholm · Tel 010-730 90 00 · www.av.se Utgivare: Anna Middelman ISBN 978-91-7930-570-3 · ISSN 1650-3163


title: Arbetsmiljöverkets föreskrifter om ändring i Arbetsmiljöverkets föreskrifter (AFS 2003:3) om arbete i explosionsfarlig miljö

text: Dessa föreskrifter gäller där någon i arbetet kan utsättas för fara

text: orsakad av explosionsfarlig miljö i byggnader, lokaler, utrustningar eller andra tekniska anordningar och på arbetsplatser i övrigt där explosionsfarlig miljö kan förekomma. Föreskrifterna gäller inte för – sådan användning och avsiktlig tillverkning av brandfarliga gaser och vätskor, för vilken föreskrifter, som överför direktivet

text: för sådan användning och avsiktlig tillverkning, har meddelats med stöd av lagen (

text: ) om brandfarliga och explosiva varor, – lokaler som används för medicinsk behandling av patienter, – användning av anordningar för förbränning av gasformiga bränslen, – hantering av explosiva varor enligt lagen (

text: ) om brandfarliga och explosiva varor, – hantering där explosionsrisken enbart beror på närvaron av kemiskt instabila ämnen,

text: Jfr följande direktiv: –

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/92/EG av den 16 december 1999

text: om minimikrav för förbättring av säkerhet och hälsa för arbetstagare som kan utsättas för fara orsakad av explosiv atmosfär (femtonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/ EEG) (EGT L 23, 28.1.2000, s. 57–64, Celex 31999L0092). Jfr följande direktiv: –

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/142/EG av den 30 november 2009

text: om anordningar för förbränning av gasformiga bränslen (EUT L 330, 16.12.2009, s. 10–27, Celex 32009L0142).

text: – gas- och petroleumutvinningsindustrin och gruvverksamhet samt – användning av land-, sjö- och lufttransportmedel. Transportmedel som är avsedda att användas i explosionsfarlig miljö omfattas av dessa föreskrifter.

text: Denna författning träder i kraft den 1 juni 2013.

text: MIKAEL SJÖBERG

text: Björn Gregertsen Anna Middelman

text: Jfr följande direktiv: – Rådets direktiv

text: av den 3 november 1992 om minimikrav för förbättring av arbetstagarnas säkerhet och hälsa inom den del av utvinningsindustrin som utnyttjar borrning (elfte särdirektivet enligt

text: artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG

text: ) (EGT L 348, 28.11.1992, s. 9–24, Celex 31992L91). – Rådets direktiv

text: av den 3 december 1992 om minimikrav för förbättring av arbetstagarnas säkerhet och hälsa inom utvinningsindustri ovan och under jord (tolfte särdirektivet enligt

text: artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG

text: ) (EGT L 404, 31.12.1992, s. 10–25, Celex 31989L104).

text: Arbetsmiljöverket · 112 79 Stockholm · Tel 010-730 90 00 · www.av.se Utgivare: Anna Middelman ISBN 978-91-7930-572-7 · ISSN 1650-3163

type: foreskrift