text: Rådets direktiv

text: av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar (EGT L 166, 28.6.1991, s. 77). Direktivet ändrat genom direktiv 2001/97/EC (EGT L 344, 28.12.2001, s. 76).

text: Genomförande av särskild rekommendation nr VII (om gireringar) av FATF:s särskilda rekommendationer om finansiering av terrorism.

text: Baselkommittén för banktillsyn, Customer due diligence for banks, Banken för internationell betalningsutjämning, oktober 2001.

text: Kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om omarbetning av direktiv

text: av den 20 mars 2000 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut och

text: rådets direktiv 93/6/EEG av den 15 mars 1993

text: om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut, 14.7.2004, KOM(2004) 486 slutlig.

text: Indirekt förlust som uppstår p.g.a. att institutets rykte skadats utgör inte någon operativ risk.

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG av den 20 mars 2000

text: om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (EGT L 126, 26.5.2000, s. 1). Direktivet senast ändrat genom

text: kommissionens direktiv 2004/69/EG

text: (EUT L 125, 28.4.2004, s. 44).

text: Uniting and Strengthening America by Providing Appropriate Tools Required to Intercept and Obstruct Terrorism Act of 2001. (Lagen från 2001 om att ena och stärka Amerika genom att tillhandahålla nödvändiga instrument för att upptäcka och förhindra terrorism).

text: ECB förutsätter att denna bestämmelse kommer att ändras om kommissionen inte har offentliggjort sitt förslag innan det föreslagna direktivet träder i kraft.

text: Artiklarna 1.1, 1.2, 3 och 4 i den förslagna förordningen.

text: Artikel 5 i den föreslagna förordningen.

sprak: sv

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 4 februari 2005 på begäran av Europeiska unionens råd över ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt, inbegripet finansiering av terrorism (KOM(2004) 448 slutlig) (CON/2005/2)

text: 1. Den 22 oktober 2004 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd om yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt, inbegripet finansiering av terrorism (nedan kallat det föreslagna direktivet).

text: 2. ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artikel 105.4 första strecksatsen i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, där det föreskrivs att ECB skall höras om varje förslag till gemenskapsrättsakt inom ECB:s behörighetsområde. ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas också på artikel 105.5 i fördraget, eftersom det föreslagna direktivet rör en av Europeiska centralbankssystemets (ECBS) uppgifter, nämligen att medverka till att de behöriga myndigheterna smidigt kan genomföra sin politik när det gäller tillsyn över kreditinstitut och det finansiella systemets stabilitet. Vidare grundas ECB:s behörighet att avge ett yttrande på artikel 105.2 och artikel 106.1 i fördraget samt artiklarna

text: och

text: i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, eftersom det föreslagna direktivet innehåller bestämmelser som berör vissa av ECBS uppgifter. I enlighet med artikel 17.5 första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: 3. Det här yttrandet grundar sig på den version av det föreslagna direktivet som ECB ombads yttra sig över, nämligen versionen av den 13 oktober 2004. ECB noterar att ytterligare ändringar av förslaget gjorts under det nederländska ordförandeskapet, men för klarhetens skull kommer ECB i det här yttrandet inte att yttra sig över senare versioner.

text: 4. Det huvudsakliga syftet med det föreslagna direktivet är att säkerställa att de reviderade fyrtio rekommendationerna från arbetsgruppen för finansiella åtgärder mot penningtvätt (nedan kallad FATF) genomförs och tillämpas på ett samordnat sätt i medlemsstaterna. Översynen av de fyrtio FATF-rekommendationerna avslutades i juni 2003 och resulterade i att ramen för de internationella standarderna för att bevara det finansiella systemets integritet förbättrades och blev mer övergripande. Framförallt vidgades de fyrtio rekommendationernas tillämpningsområde till att förutom penningtvätt även omfatta finansiering av terrorism. Mot denna bakgrund kommer det föreslagna direktivet att förse den inre marknaden med en förstärkt och enhetlig rättslig ram för att bekämpa penningtvätt och finansiering av terrorism. Bland annat föreslås att: a) inkludera finansiering av terrorism i begreppet penningtvätt, b) ändra definitionen av allvarligt brott i det nuvarande direktivet om penningtvätt (nedan kallat det nuvarande penningtvättdirektivet), c) utöka den krets av personer och institut som omfattas av det nuvarande penningtvättdirektivet till att bl.a. också omfatta tillhandahållare av tjänster till truster och företag samt livförsäkringsförmedlare (när dessa förmedlar livförsäkringar och andra investeringsrelaterade försäkringar), i den utsträckning som de båda grupperna inte täcks av det nuvarande penningtvättdirektivet, d) utvidga tillämpningsområdet för förfaranden för kundkännedom och bevarande av uppgifter till att omfatta filialer och majoritetsägda dotterbolag i tredje land till de institut som täcks av det nuvarande penningtvättdirektivet, e) uttryckligen förbjuda kreditinstitut och finansiella institut att föra anonyma konton, utfärda anonyma motböcker eller registrera konton under fiktiva namn, f) uttryckligen förbjuda kreditinstitut att ingå korrespondentbankförbindelser med brevlådebanker, g) uppställa mer detaljerade know-your-customer-krav för de institut och de personer som omfattas av det föreslagna direktivet, särskilt för situationer där det finns en ökad risk för penningtvätt, däribland gränsöverskridande korrespondentbankförbindelser, h) tillåta att medlemsstaterna tillämpar förfaranden för lägre krav på kundkännedom där det finns en låg risk för penningtvätt (kommissionen, biträdd av en kommitté för förebyggande av penningtvätt, ges befogenhet att anta tillämpningsföreskrifter för att fastställa kriterier för att avgöra när risken för penningtvätt är låg eller hög, i) på vissa villkor införa ömsesidigt erkännande av förfaranden för kundkännedom som utförs av tredje man i andra medlemsstater, j) uppställa krav på att medlemsstaterna etablerar finansiella underrättelseenheter för att effektivt kunna bekämpa penningtvätt och finansiering av terrorism, samt k) uppställa krav på att medlemsstaterna skapar ett licens- eller registreringssystem för växlingskontor och tillhandahållare av tjänster till truster och företag. Vad gäller betalningsförmedling, noterar också ECB att det föreslagna direktivet föreskriver att de särskilda bestämmelserna om kundidentifiering i det ännu ej offentliggjorda kommissionsförslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om den betalandes uppgifter i samband med penningöverföringar skall tillämpas.

text: 5. ECB erinrar om Eurosystemets uttalade målsättning att göra allt i dess makt för att bidra till att vidta och genomföra åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för terrorism, i enlighet med ECB-rådets offentliga uttalande av den 1 oktober 2001 som gjordes efter terroristattackerna i Förenta staterna den 11 september 2001. Mot denna generella bakgrund och med tanke på de utmaningar som utvecklingen inom områdena penningtvätt och finansiering av terrorism utgör, välkomnar ECB det föreslagna direktivet eftersom det utgör ett viktigt steg mot målet att förstärka gemenskapens rättsliga ram för att skydda det finansiella systemets integritet. Ytterligare ett skäl för ECB att välkomna det föreslagna direktivet är att det underlättar ett samordnat genomförande och en samordnad tillämpning av FATF:s fyrtio rekommendationer bland medlemsstaterna och därigenom bidrar till att harmonisera praxis på detta område. En samordnad tillämpning bidrar också till att bibehålla likvärdiga konkurrensförhållanden mellan EU:s kreditinstitut och finansiella institut. ECB välkomnar också artiklarna 37 och 38 i det föreslagna direktivet som förutser att kommissionen, med bistånd av den ovannämnda kommittén, antar genomförandeåtgärder för att ta hänsyn till den tekniska utvecklingen i kampen mot penningtvätt och garantera en enhetlig tillämpning av det föreslagna direktivet. Dessa artiklar bör säkerställa att ramverket i det föreslagna direktivet förblir aktuellt och därigenom effektivt. Därutöver bör dessa artiklar bidra till att behöriga myndigheterna tillämpar det föreslagna direktivet på ett harmoniserat sätt. Såsom anges i skäl 2 i det förslagna direktivet, är gemenskapsåtgärder på detta område nödvändiga för att om gemenskapen inte ingriper […] finns det risk för att medlemsstaterna för att skydda sina finansiella system vidtar åtgärder som är oförenliga med den inre marknaden.

text: 6. ECB noterar att tillämpningen av artiklarna 7 och 30 (som rör kraven på kundkännedom respektive interna förfaranden) på kreditinstitut och andra finansiella institut kommer att innebära att ett betydande samspel med kraven för tillsyn äger rum. Dessa bestämmelser är i linje med de rekommendationer som utfärdats av Baselkommittén för banktillsyn om Kundkännedom för banker, där frågan dock behandlas ur ett annat perspektiv, eftersom rekommendationerna syftar till att reducera operativa risker och renommérisker för banker. ECB välkomnar de skärpta kraven i det föreslagna direktivet, eftersom de överensstämmer med internationellt erkänd bästa praxis. ECB noterar vidare att det är viktigt att vid det nationella införlivandet av det föreslagna direktivet säkerställa att dessa förfaranden stämmer överens med nationella åtgärder för genomförandet av gemenskapens regelverk på området för tillsyn över kreditinstitut och andra finansiella institut, särskilt beträffande tillsynen över bank- och finanskoncerner. I detta syfte bör det eftersträvas att de behöriga myndigheterna tillämpar kraven på kundkännedom på ett konsekvent och samordnat sätt. Detta kommer att bli särskilt viktigt i lagstiftning där det föreskrivs att andra myndigheter än bankernas tillsynsmyndighet skall ansvara för att standarderna för kundkännedom efterlevs. Samstämmighet och samordning bör också minska bördan att efterleva reglerna på det gränsöverskridande planet. ECB noterar särskilt att uppfyllandet av kraven på kundkännedom också är kopplat till operativa risker, vilket nämns i förslaget om omarbetning av det konsoliderade bankdirektivet och kapitalkravsdirektivet. Denna koppling kommer sig av det faktum att förlust som direkt kan hänföras till otillräcklig kundkännedom faller under tillämpningsområdet för operativa risker enligt definitionen i artikel 4 i den föreslagna omarbetningen av det konsoliderade bankdirektivet som inkluderar risk för förlust på grund av otillräckliga eller misslyckade interna processer, personer och system. Därför omfattar hanteringen av operativa risker, i enlighet med bilaga V, punkt 11 i den föreslagna omarbetningen av det konsoliderade bankdirektivet också de riktlinjer och förfaranden som krävs enligt artiklarna 7 och 30 i det föreslagna direktivet. Mer allmänt krävs enligt artikel 22 i den föreslagna omarbetningen av det konsoliderade bankdirektivet, att bankerna skall ha metoder för att kunna hantera alla relevanta aktuella eller framtida risker, vilket skulle innefatta renommérisker i samband med otillräcklig kundkännedom. ECB gör gällande att detta samspel borde uttryckas explicit i artiklarna 7 och 30 i det föreslagna direktivet. Som ett minimikrav måste genomförandet av alla relaterade bestämmelser samt de behöriga myndigheternas påföljande tillsyn vara konsekvent för att undvika att de berörda instituten belastas i onödan.

text: 7. ECB noterar att artikel 11.1 i det föreslagna direktivet föreskriver skärpta krav på kundkännedom bl.a. vad avser gränsöverskridande korrespondentbankförbindelser med kreditinstitut i andra medlemsstater eller i tredje land. Denna bestämmelse avser att genomföra rekommendation nr 7 av FATF:s fyrtio rekommendationer, som rör gränsöverskridande korrespondentbankförbindelser. Såsom nämns i motiveringen till det föreslagna direktivet är gränsöverskridande bankförbindelser ett område där risken för penningtvätt och finansiering av terrorism är särskilt hög och därför kräver särskild uppmärksamhet.

text: 8. ECB noterar också att de skärpta kraven på kundkännedom som skall tillämpas på gränsöverskridande korrespondentbankförbindelser inte tillämpas på korrespondentbankförbindelser mellan två kreditinstitut i samma medlemsstat. Ordalydelsen i artikel 11.1 i det föreslagna direktivet tycks dock inte beakta det speciella EU-systemet för ömsesidigt erkännande som återfinns i det konsoliderade bankdirektivet. Det kan ifrågasättas huruvida, vad avser övervägandet i det föreslagna direktivet, korrespondentbankförbindelser mellan kreditinstitut i två olika medlemsstater bör anses utgöra en högrisksituation som bl.a. kräver en bedömning av kvaliteten i tillsynen av ett kreditinstitut i en annan medlemsstat eller av renomméet för ett kreditinstitut som har godkänts av en annan medlemsstat. ECB förslår därför, mot bakgrund av EU-systemet för ömsesidigt erkännande, att det föreslagna direktivet skall undanta kreditinstitut i andra medlemsstater från skärpta krav på kundkännedom när det gäller gränsöverskridande korrespondentbankförbindelser.

text: i) Kreditinstitutens skyldigheter gentemot centralbanker enligt det föreslagna direktivet

text: 9. Av särskild vikt för centralbankerna är huruvida det avses att de skärpta kraven på kundkännedom i det förslagna direktivet vad beträffar gränsöverskridande bankförbindelser skall tillämpas på de korrespondentbankförbindelser som centralbanker utanför EU (liksom centralbanker i EU) har med kreditinstitut i EU. Euron används på många håll som en internationell reservvaluta och följaktligen har många centralbanker utanför EU och monetära myndigheter korrespondentbankförbindelser med kreditinstitut i EU. I Förenta staterna tillämpas inte de bestämmelser i USA PATRIOT ACT som kräver certifiering avseende korrespondentkonton som administreras, öppnas eller förs för utländska bankers räkning på utländska centralbanker eller monetära myndigheter som fungerar som centralbanker eller internationella finansiella institut eller regionala utvecklingsbanker som upprättats genom ett fördrag eller ett internationellt avtal. Eftersom korrespondentbankförbindelser med centralbanker, monetära myndigheter och internationella finansiella institut, med undantag av institut från länder på FATF:s lista över icke-samarbetsvilliga länder och territorier, generellt sett inte associeras med en hög risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism, rekommenderar ECB ett införlivande av ett liknande undantag i det föreslagna direktivets skärpta krav på kundkännedom för gränsöverskridande korrespondentbankförbindelser.

text: 10. I samband med detta noterar ECB att det i

text: artikel 23 i stadgan

text: föreskrivs att ECB och de nationella centralbankerna får upprätta förbindelser med centralbanker och finansinstitut i andra länder och vid behov med internationella organisationer [och] utföra alla slags banktransaktioner med tredje land och internationella organisationer …. Det är av största vikt att banktransaktioner som utförs för sådana centralbankskunder utanför och inom EU samt för kunder som är internationella organisationer utförs under sekretess. Det är oklart huruvida det föreslagna direktivet medför att motparter till de nationella centralbankerna i Eurosystemet – t.ex. kreditinstitut – måste tillämpa förfarandena för kundkännedom när de mottar medel som placerats av nationella centralbanker åt kunder som är centralbanker eller internationella organisationer. Det skulle därför vara värdefullt om det föreslagna direktivet ändrades så att det fastställdes att medlemsstaterna skall tillåta att de institut och personer som omfattas av direktivet inte tillämpar förfarandena för kundkännedom i fråga om ECB och de nationella centralbankerna i ECBS, även när dessa handlar för tredje mans räkning. I praktiken representerar centralbanker en mycket låg risk för penningtvätt och en uttrycklig hänvisning till centralbanker skulle förtydliga rättsläget.

text: ii) Centralbankernas skyldigheter enligt det föreslagna direktivet

text: 11. Liksom det nuvarande penningtvättdirektivet, skall det förslagna direktivet tillämpas på kreditinstitut och finansiella institut (artikel 2.1). Det är oklart huruvida centralbankerna själva faller under det föreslagna direktivets tillämpningsområde. För att skapa klarhet avseende rättsläget, skulle ECB välkomna om artikel 2.1 i det föreslagna direktivet ändrades genom att en ny punkt införs, enligt vilken centralbanker skall bedöma i vilken utsträckning de riskerar att utsättas för penningtvätt, och att de, där det finns en påtaglig risk för penningtvätt, skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att de uppfyller det föreslagna direktivets mål.

text: 12. Vad gäller betalningsförmedling föreskrivs i artikel 7.3 i det föreslagna direktivet att de särskilda bestämmelserna om kundidentifiering i det ännu ej offentliggjorda kommissionsförslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om den betalandes uppgifter i samband med penningöverföringar (nedan kallad den föreslagna förordningen) skall tillämpas. Syftet med den föreslagna förordningen är att säkerställa att grundläggande information om den betalande omedelbart finns tillgänglig för de behöriga myndigheterna för att bistå dessa i kampen mot finansiering av terrorism. Den föreslagna förordningen skall tillämpas på överföringar av medel i varje valuta som sänds, mottas, eller bägge delarna av en tillhandahållare av betalningstjänster med säte i EU. Den föreslagna förordningen innehåller också krav på tillhandahållare av betalningstjänster i samband med bevarande av uppgifter om den betalande i samband med penningöverföringar. Bestämmelserna i det föreslagna direktivet som rör information om den betalande tycks inte utesluta att andra förfaranden för kundkännedom tillämpas på betalningsförmedling, inklusive identifikation av en verklig huvudman. Det verkar därför som om det föreslagna direktivet skall tillämpas generellt på driften av betalningssystem. Det föreskrivs i artikel 7.1 b i det föreslagna direktivet att identifiering av den verkliga huvudmannen ingår i kraven på kundkännedom och av artikel 3.8 framgår att beteckningen verklig huvudman bl.a. avser den fysiska person för vilkens räkning en transaktion eller en verksamhet utförs. Särdragen i betalningssystemens struktur är relevanta här. I likhet med posttjänster är operatörerna av betalningssystem endast ansvariga för insamling, sortering, avveckling, överföring och leverans av kuvert, dvs. betalningsmeddelanden, men har i allmänhet varken mandat eller teknisk möjlighet att läsa eller kontrollera innehållet i kuverten. En kontroll av beställarens och förmånstagarens identitet, inklusive deras namn och adress kan bara utföras av deras respektive tillhandahållare av finansiella tjänster. Detta är i linje med kraven i det nuvarande penningtvättdirektivet, som har genomförts i medlemsstaternas nationella lagstiftning. Eftersom moderna betalningssystem erbjuder fullt automatiserad informationsbehandling kan de dock inte utföra någon form av kvalitetskontroll och de har vanligtvis inte ha någon affärsförbindelse med betalningens beställare eller slutliga förmånstagare. Operatörerna av betalningssystem kan endast kontrollera om viss information inom ett område finns eller inte; de kan inte kontrollera vilken kvalitet informationen har, eller om den är fullständig, korrekt eller meningsfull. ECB anser därför att operatörerna av betalningssystem skall undantas från tillämpningen av artikel 7.1 b i det föreslagna direktivet, utan att det påverkar deras skyldighet att säkerställa att de betalningsorder som införs i sådana system effektivt kan spåras genom att deltagarna i systemet på ett lämpligt sätt kan identifieras. I vissa fall har en förordning för centralbankernas översyn utfärdats i detta syfte.

text: Utfärdat i Frankfurt am Main den 4 februari 2005.

text: Jean-Claude Trichet

text: ECB:s ordförande


text: OJ L 189, 3.7.1998, p. 42. 2 Cash-in-transit companies are defined as institutions entitled to carry out cash processing activities in accordance with

text: Article 3(2)

text: (c) of Law CXII of 1996 on credit institutions and financial enterprises (hereinafter the ‘Credit Institutions Law’). 3 Cash distribution institutions are defined – with reference to the Credit Institutions Law) as (a) entities providing cash transfer services (without having to open a bank account) in licensed premises; and (b) credit institutions operating a counter to perform cash receiving and cash dispensing, as well as exchange of denominations (but not qualifying as cash processing or bureaux de change); and (c) institutions providing postal cash transfer services in accordance with

text: Article 4(1)

text: (d) of Law CI of 2003 on the post office; and (d) the MNB, and (e) after amendment to the law, institutions carrying out foreign exchange activities.

text: The existing law already provides that when processing cash, cash-in-transit companies need to use tools to examine genuineness and fitness of banknotes and coins (setting out examples such as ultraviolet lamps) without, however, referring to their turnover.

text: Framework for the detection of counterfeits and fitness sorting by credit institutions and other professional cash handlers; published on the ECB web page: http://www.ecb.int/press/pr/date/2005/html/pr050106.en.html.

publisher: Europeiska centralbanken

sprak: en

title: Opinion of the European Central Bank of 9 February 2005 at the request of Magyar Nemzeti Bank on a draft regulation on the processing and distribution of forint banknotes and coins (CON/2005/3)

serie: con

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 9 February 2005 at the request of Magyar Nemzeti Bank on a draft regulation on the processing and distribution of forint banknotes and coins (

type: rubrik

text: 1. On 23 November 2004, the European Central Bank (ECB) received a request from Magyar Nemzeti Bank (MNB) for an opinion on a draft legislative proposal concerning the processing and distribution of forint banknotes and coins (hereinafter the ‘draft regulation’).

type: stycke

text: 2. The ECB’s competence to deliver an opinion is based on the second and third indents of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions as the draft regulation contains provisions concerning means of payment and the Hungarian national central bank. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 3. The draft regulation is intended to streamline the existing legal framework for cash recycling of forint banknotes and coins in order to improve the quality of banknotes and coins in circulation and to contribute to the fight against counterfeiting. It is addressed to ‘cash-in-transit companies’ and ‘cash distribution institutions’ , extending the scope of the latter to ‘institutions carrying out foreign exchange activities’ . The draft regulation introduces rules and procedures on cash processing and distribution. For instance, it contains detailed requirements for the circulation fitness of banknotes and coins. Moreover, cash-in-transit companies will be obliged to provide in their internal regulations a detailed description of the general requirements for handling cash, detailed rules on work processes, the basic concepts (such as genuineness, fitness, banknote bundling, etc.) relating to cash processing foreseen in the draft regulation, as well as concepts related to sorting requirements. The same detailed descriptions and rules must also be reflected in the regulations on processing and handling cash within the framework of daily transactions at the counters of cash distributions institutions. The draft regulation provides that cash processing by cash-in-transit companies must be carried out either manually or by various kinds of processing devices with suitable sensor configuration, without, however, specifying suitability in any more detail. Moreover, as regards examining banknotes and coins, cash distributing institutions will be obliged to use relevant devices and accessories required for cash processing (such as ultraviolet lamps) in line with the size of their cash turnover . The draft regulation also provides that suspected counterfeits found during the required checking must be handled in accordance with the Magyar Nemzeti Bank Law and the Magyar Nemzeti Bank Regulation on technical and other tasks related to the protection against counterfeiting of Hungarian and foreign legal tender. 4. The ECB generally welcomes this approach to setting requirements for and regulating the activities of entities engaged in cash recycling which will improve the quality of banknotes and coins in circulation and contribute to the fight against counterfeiting. The ECB also generally welcomes the extension of the provisions on cash handling to institutions carrying out foreign exchange activities as the ECB understands that thereafter all entities currently distributing cash to the public will be bound by the MNB Regulation setting requirements for the quality and genuineness of cash in circulation. The ECB also understands that this framework does not apply as such to foreign legal tender such as euro banknotes and coins and that any measures necessary to implement

text: Article 6 of Council Regulation (EC) No 1338/2001 of 28 June 2001

text: laying down measures necessary for the protection of the euro against counterfeiting will be taken by Hungary within the coming months.

text: 5. In this context, the ECB would like to point out that the Eurosystem has established its own framework for recycling euro banknotes in order to improve the quality of euro banknotes and coins in circulation and to contribute to the fight against euro counterfeiting. These procedures as well as other Eurosystem rules and procedures related to issuing euro banknotes, including e.g. their handling and processing and the relevant security measures, will have to be taken into account when a Member State adopts the euro as its currency.

text: 6. More specifically, the ECB would like to comment on the draft law’s consistency. As Articles 4 and 5 of the draft regulation not only apply to cash distributing institutions but also to cash-intransit companies, the respective sub-heading ‘requirements for banknotes and coins in cash distribution’ could be extended beyond ‘cash distribution’. Similarly, the title of Annex 2 of the draft regulation could refer not only to

text: Article 6

text: but also to Article 13 of the draft regulation.

text: 7. Moreover, the draft law requires that cash processing and cash-in-transit companies include in their internal rules a detailed description of the basic concepts relating to cash processing and sorting requirements. To the extent that the draft law does not contain definitions (such as for ‘genuineness’), the ECB understands that such concepts will be defined by other MNB regulations or other national legislation. The ECB considers it advisable to clarify this point in the draft law. In any case the ECB points out that discretion as regards the definition of such concepts by entities engaged in cash recycling is not possible within the Eurosystem. As regards the requirements concerning devices and accessories needed for fitness sorting and banknote and coin authentication, the ECB notes that the Eurosystem rules and procedures do not specify which type of devices should be used, but rather provides that cash recycling is possible only by machines that have been successfully tested in the Eurosystem test procedures.

text: 8. This opinion will be published on the ECB’s website. Done at Frankfurt am Main, 9 February 2005. [signed] The President of the ECB Jean-Claude TRICHET

type: vagledning

utgivare: ecb


text: KOM(2004) 486 slutlig, volymerna I och II samt tekniska bilagor.

text: EGT L 126, 26.5.2000, s. 1 (nedan kallat det konsoliderade bankdirektivet). Direktivet senast ändrat genom

text: kommissionens direktiv 2004/69/EG

text: (EUT L 125, 28.4.2004, s. 44).

text: EGT L 141, 11.6.1993, s. 1 (nedan kallat kapitalkravsdirektivet). Direktivet senast ändrat genom direktiv

text: (EUT L 145, 30.4.2004, s. 1)

text: Baselkommittén för banktillsyn, Internationell konvergens avseende kapitalmätning och kapitalstandarder-ett reviderat regelverk (International Convergence of Capital Measurements and Capital Standards: A Revised Framework), Banken för internationell betalningsutjämning (BIS), juni 2004,tillgänglig på BIS webbplats).

text: Se särskilt ECB:s kommentarer till BCBS andra samrådspaket av den 31 maj 2001, ECB:s svar på BCBS tredje samrådsförslag (CP3) från augusti 2003, samt ECB:s kommentarer till kommissionens tredje samrådsdokument om granskning av lagstadgat kapital (nedan kallat det tredje samrådsdokumentet) från november 2003; alla dokumenten finns tillgängliga på ECB:s webbplats.

text: Det noteras att Ekofin-rådet vid sitt möte den 7 december 2004 enades om en allmän riktlinje avseende de föreslagna direktiven (nedan kallad rådets allmänna riktlinje). Rådet uppmanade ordförandeskapet att upprätthålla kontakterna med företrädare för Europaparlamentet för att undersöka möjligheterna att anta de föreslagna direktiven vid första behandlingen. I rådets allmänna riktlinje behandlas också vissa frågor som ECB tar upp i det här yttrandet. I tillämpliga fall refereras till rådets allmänna riktlinje.

text: ECB:s yttrande

text: av den 20 februari 2004 på begäran av Europeiska unionens råd över ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av

text: rådets direktiv 73/239/EEG

text: och

text: samt

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG

text: och

text: i syfte att skapa en ny organisationsstruktur för kommittéer på området för finansiella tjänster, (EUT C 58, 6.3.2004, s. 23).

text: Se sidan 12 i pressmeddelandet från det 2580:e Ekonfin-rådsmötet som hölls i Bryssel den 11 maj 2004, som finns tillgängligt på rådets webbplats.

text: En indikation om de gränsöverskridande aktiviteternas ökade betydelse är att andelen utländska filialer och dotterföretag av banksektorns totala tillgångar ökar, andelen låg över 20 % under 2003. Se ECB:s Rapport om bankstrukturen i EU (Report on EU banking structure), november 2004, tillgänglig på ECB:s webbplats.

text: Betydande refererar antingen till dotterföretagens relativa betydelse för företagsgruppen som helhet eller för banksystemet i värdlandet.

text: De likvärdiga konkurrensförhållandena kan hotas om vissa bankers internmetoder valideras av myndigheten för gruppbaserad tillsyn, medan andra banker valideras av den inhemska tillsynsmyndigheten.

text: Europeiska kommissionen Översikt av kapitalkraven för kreditinstitut och värdepappersföretag, tredje kvantitativa konsekvensundersökningen: EU-resultat (Review of the Capital Requirements for Credit Institutions and Investment Firms, Third Quantitative Impact Study: EU Results), 1 juli 2003, tillgänglig på kommissionens webbplats.

text: PricewaterhouseCoopers, MARKT/2003/02/F, Studie om de finansiella och makroekonomiska konsekvenserna av de föreslagna nya kapitalkraven för banker och värdepappersföretag i EU (Study on the financial and macroeconomic consequences of the draft proposed new capital requirements for banks and investment firms in the EU), 8 april 2004, tillgänglig på kommissionens webbplats.

text: Schablonmetoden beskrivs i artiklarna

text: I det föreslagna bankdirektivet. Den grundläggande internmetoden är en internmetod enligt beskrivningen av dessa i artiklarna 84–89 i det föreslagna bankdirektivet, men där ett kreditinstitut inte använder egna skattningar av förlust vid fallissemang (Loss given default – LGD) och/eller konverteringsfaktorer i enlighet med

text: artikel 84.4

text: Solokonsolidering är ett element enligt det föreslagna bankdirektivet som inte omnämns i Basel II. Enligt punkt 23 i Basel II krävs att tillsynsmyndigheterna kontrollerar att varje enskild bank för sig har en tillfredsställande kapitalisering.

text: Detta undantag gäller endast schablonmetoden, även om den också kan tillämpas på kreditinstitut genom en viss typ av permanent delvis användning (artikel 89.1 e i det föreslagna bankdirektivet).

text: Basel II tillämpas på internationellt verksamma banker på varje nivå i en bankgrupp på konsoliderad basis. Detta betyder att ett dotterföretag som är en internationellt verksam bank måste ha kapital för att täcka kreditexponeringar mot andra enheter i företagsgruppen som inte är dess dotterföretag. Basel II tillåter inte något undantag för sådana kapitalkrav.

text: Tillgänglig på IOSCO:s webbplats.

text: CESR:s tekniska råd till Europeiska kommissionen om möjliga åtgärder beträffande kreditvärderingsinstitut – samrådsdokument (CESR technical advice to the European Commission on possible measures concerning credit rating agencies – Consultation Paper), 30 november 2004; tillgänglig på CESR:s webbplats.

text: För att bemöta eventuell oro för cyklikalitet hos intermetoderna, kom kommittén överens om att meningsfulla konservativa stresstester för kreditrisker utförda av bankerna, bör vara ett krav under intermetoderna för att säkerställa att bankerna har en tillräckligt stor kapitalbuffert enligt den andra pelaren i det nya avtalet (To help address potential concerns about the cyclicality of the IRB approaches, the Committee agreed that meaningfully conservative credit risk stress testing by banks should be a requirement under the IRB approaches as a means of ensuring that banks hold a sufficient capital buffer under Pillar Two of the new Accord), BCBS pressmeddelande av den 10 juli 2002, som finns tillgängligt på BIS webbplats.

text: Ekonomiska och finansiella kommittén, Rapport om finansiell krishantering av den 17 april 2001, Ekonomirapport nr 156, juli 2001, som finns tillgänglig på kommissionens webbplats.

text: Enligt artikel 50 i det föreslagna bankdirektivet, som är en omarbetning av delar av artikel 30.9 i det konsoliderade bankdirektivet, får medlemsstater tillåta att hemlig information som rör tillsyn lämnas ut till organ inom deras nationella förvaltningar med ansvar för lagstiftning om tillsyn över kreditinstitut, finansiella institut, investeringstjänster och försäkringsbolag och till personer som företräder sådana organ.

text: Se ECB:s pressmeddelande av den 10 mars 2003, tillgängligt på ECB:s webbplats.

text: Europeiska kommissionen, Översikt över kapitalkraven för värdepappersföretag i EU – 2004 En kvantitativ konsekvensundersökning-slutsatser (Review of the Capital Requirements for EU Investment Firms – 2004 Quantitative Impact Study – Main Conclusions), odaterad, tillgänglig på kommissionens webbplats.

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 17 februari 2005 på begäran av Europeiska unionens råd över ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om omarbetning av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG av den 20 mars 2000 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut och rådets direktiv 93/6/EEG av den 15 mars 1993 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (CON/2005/4)

text: 1. Den 15 september 2004 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd om ett yttrande över ett förslag till två direktiv från Europaparlamentet och rådet, dels direktivet (nedan kallat det föreslagna bankdirektivet) om omarbetning av

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG av den 20 mars 2000

text: om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut och dels direktivet (nedan kallat det föreslagna kapitalkravsdirektivet) om omarbetning av

text: rådets direktiv 93/6/EEG av den 15 mars 1993

text: om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (nedan tillsammans kallade de föreslagna direktiven).

text: 2. ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på

text: artikel 105.4

text: första strecksatsen i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, där det föreskrivs att ECB skall höras om varje förslag till gemenskapsrättsakt inom ECB:s behörighetsområde. De föreslagna direktiven innehåller bestämmelser som är grundläggande för det finansiella systemets sundhet och stabilitet. I enlighet med

text: artikel 17.5

text: första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: 3. De föreslagna direktiven utgör viktiga beståndsdelar av handlingsplanen för finansiella tjänster. De syftar till att modernisera det nuvarande regelverket som styr kapitalkraven för kreditinstitut och värdepappersföretag. De kommer att säkerställa en enhetlig tillämpning i EU av det reviderade regelverket för internationell konvergens på områdena kapitalmätning och kapitalstandarder för internationellt verksamma banker (nedan kallat Basel II) i enlighet med Baselkommittén för banktillsyns (BCBS) överenskommelse från juni 2004, som har godkänts av centralbankscheferna och cheferna för banktillsynsmyndigheterna i G10-länderna. De föreslagna direktiven skall främja ett mer omfattande tillvägagångssätt med ökad riskmedvetenhet och bättre riskhantering hos finansinstituten, vilket kommer att bidra till finansiell stabilitet, inge förtroende för finansinstituten och stärka konsumentskyddet.

text: 4. ECB har i tidigare kommentarer varit mycket positiv till det arbete som BCBS och Europeiska kommissionen har utfört under de senaste åren för att ta fram en reviderad uppsättning regler om kapitalkrav för kreditinstitut och värdepappersföretag. ECB välkomnar det faktum att BCBS har nått en slutlig uppgörelse om Basel II. ECB välkomnar också att kommissionen kort tid senare antog förslag som kommer att säkerställa att internationellt verksamma banker och värdepappersföretag i EU konsekvent och tidsenligt genomför Basel II, och vilka också utvidgar Basel II-metoderna till att omfatta andra finansinstitut i EU, med beaktande av deras speciella profil.

text: 5. ECB är övertygad om att så snart medlemsstaterna har införlivat de föreslagna direktiven, kommer de att stärka sundheten och stabiliteten i EU:s banksystem avsevärt genom tillämpningen av mera sofistikerade och riskkänsliga kapitalstandarder. ECB vill därför betona att den generellt är positiv till de föreslagna direktiven. Utan att det påverkar denna allmänna inställning har dock ECB ett antal generella och specifika synpunkter på de föreslagna direktiven och deras framtida tillämpning.

text: ALLMÄNNA SYNPUNKTER

text: Rättsliga instrument för ett enhetligt genomförande inom EU

text: 6. ECB har vid flera tillfällen, särskilt i ECB:s yttrande

text: över det föreslagna kommittéstrukturdirektivet (vilket syftade till att i ett antal gemenskapsrättsakter införa de ändringar som behövs för att utvidga Lamfalussy-förfarandet för finansiell reglering på värdepappersområdet till att också omfatta alla andra finansiella sektorer) stött rekommendationerna från den Interinstitutionella övervakningsgruppen att begränsa gemenskapsrättsakter på nivå-1 till att omfatta övergripande principer och att när det är möjligt använda förordningar på nivå 2. Såsom framgår av punkt 6 i ECB:s yttrande

text: anser ECB att genomförandet av den Interinstitutionella övervakningsgruppens rekommendationer gradvis kan leda till att rättsakter på nivå-2 blir de viktigaste instrumenten för tekniska regler avseende EU:s finansinstitut.

text: 7. I linje med detta föreslog ECB i sina kommentarer till det tredje samrådsdokumentet, att för att kunna genomföra Basel II, bör de tekniska bilagorna till de föreslagna direktiven antas direkt som nivå-2-åtgärder, samt, där det förenligt med nödvändig flexibilitet avseende genomförandet på nationell nivå, via gemenskapsförordningar.

text: 8. ECB anser att genomförandet av Basel II innebar en unik möjlighet att revidera EU:s kapitalkrav i enlighet med det ovannämnda – en möjlighet som inte tagits tillvara. ECB noterar att, i enlighet med artikel 150.1 i det föreslagna bankdirektivet, kommer kommissionen i enlighet med det kommittéförfarande som det hänvisas till i artikel 151 i det föreslagna bankdirektivet att ha befogenhet anta anpassningar av bestämmelserna i bilagorna V-XII för att ta hänsyn till utvecklingen på de finansiella marknaderna, bl.a. i fråga om nya finansiella produkter, samt utvecklingen av redovisningsstandarder och krav i gemenskapslagstiftningen.

text: 9. I linje med överenskommelsen att utvidga Lamfalussy-förfarandet från värdepappersområdet till alla andra finan-siella sektorer skulle det ha varit bättre att begränsa de förslagna direktiven till att omfatta övergripande principer som återspeglar de grundläggande politiska valen och de centrala frågorna avseende kapitalkraven för kreditinstitut och värdepappersföretag och samla de tekniska bestämmelserna om kapitalkrav i en direkt tillämplig nivå-2-förordning. Ett sådant tillvägagångssätt skulle bidra till att Basel II genomförs på ett enhetligt sätt i hela EU, underlätta för finansiella grupper som verkar i olika EU-länder att följa reglerna, reducera kostnader, samt främja likvärdiga konkurrensvillkor och fortsatt finansiell integration.

text: 10. Om de föreslagna direktiven inte kan ändras i enlighet med denna modell på detta stadium, anser ECB att den planerade rättsliga strukturen inte bör betraktas som det slutliga önskvärda resultatet, utan snarare som ett steg in en långsiktig process för att, då det är möjligt, upprätta en direkt tillämplig uppsättning tekniska regler på nivå-2 för finansinstitut inom EU.

text: Reduceringen av nationella valmöjligheter och av handlingsutrymmet på det nationella planet

text: 11. Det är ytterst viktigt att reducera de nationella valmöjligheterna, eftersom detta skulle förenkla regelverket, främja en mer enhetlig tillsyn, samt bidra till likvärdiga konkurrensförhållanden. ECB noterar de framsteg som gjorts av Europeiska banktillsynskommittén (CEBS) i arbetet med att reducera antalet valmöjligheter och undantag. ECB stöder till fullo CEBS ansträngningar och uppmuntrar vidare arbete på detta område, eftersom det – trots de framsteg gjorts – fortfarande finns ett stort antal valmöjligheter som potentiellt utgör hinder för likvärdiga konkurrensvillkor. Artiklarna 68–73 i det föreslagna bankdirektivet innehåller olika möjligheter att få dispens från kapitalkraven på olika nivåer inom företagsgrupper. ECB anser att om dessa valmöjligheter i vissa jurisdiktioner anses vara alltför viktiga för att undvara, bör det för säkerställandet av likvärdiga konkurrensförhållanden inom EU, åtminstone gälla samstämmighet och öppenhet avseende de situationer då de får tillämpas. Med beaktande av behovet av att reducera antalet nationella valmöjligheter ytterligare, skulle ECB stödja införandet av en särskild bestämmelse enligt vilken kommissionen övervakar framstegen som görs i denna riktning och att den inom en lämplig tidsperiod (t.ex. tre år) rapporterar till gemenskapsinstitutionerna om hur det återstående nationella handlingsutrymmet används med en bedömning av hur nödvändigt det verkar vara, samt huruvida nya regleringsförslag behövs.

text: 12. De allmänt hållna formuleringarna i flera av de föreslagna direktivens bestämmelser lämnar ett avsevärt utrymme för olika tolkningar av de nationella myndigheterna, vilket medför en risk för att likvärdiga konkurrensförhållanden inte kommer att råda inom EU. Ett av flera exempel på detta är artikel 84.2 i det föreslagna bankdirektivet, enligt vilken de behöriga myndigheterna får tillåta att ett kreditinstitut använder en metod baserad på intern riskklassificering (nedan kallad internmetoden) om dess system för hantering och klassificering av exponeringar för kreditrisk uppfyller ett antal villkor (såsom att de är sunda, genomförda med integritet och ger förutsättningar för en tillfredsställande bedömning). Denna artikel hänvisar till ytterligare villkor i del 4 i bilaga VII till det föreslagna bankdirektivet, som ger ett stort handlingsutrymme vid det nationella genomförandet. ECB är medveten om att det ibland är nödvändigt att använda formuleringar som ger de nationella myndigheterna ett stort handlingsutrymme (t.ex. för att inte hindra utvecklingen av kreditinstitutens praxis vad gäller riskhantering eller för att underlätta flexibilitet vid införlivandet och tillämpningen med beaktande av de nationella banksystemens olika struktur). Med tanke på att bästa lösningar utvecklas på marknaden, vore det dock värdefullt att främja att de behöriga myndigheterna tolkar sådana termer på ett enhetligt sätt. I detta syfte kan kommissionen besluta att utfärda rekommendationer grundade på råd från CEBS.

text: 13. ECB rekommenderar också att en enhetlig terminologi används för att beskriva hur de behöriga myndigheterna kan ingripa innan vissa riskvikter och mätmetoder används. En klar distinktion skulle kunna göras mellan fall där de behöriga myndigheterna förväntas meddela ett formellt administrativt beslut efter ansökan från ett kreditinstitut, och de fall där de behöriga myndigheterna kan granska den föreslagna metoden utan att behöva fatta ett formellt beslut.

text: Uppgifter för den myndighet som är ansvarig för gruppbaserad tillsyn

text: 14. ECB anser att den förstärkta roll som myndigheten som ansvarar för den gruppbaserade tillsynen får (nedan kallad myndigheten för gruppbaserad tillsyn), enligt artiklarna 129–132 i det föreslagna bankdirektivet, är ett steg framåt som dock kan ge upphov till komplexa frågeställningar vid det föreslagna direktivets införlivande och tillämpning. Den samordnarroll som fastslås i

text: artikel 129.1

text: , tillsammans med bestämmelserna om informationsutbytet i

text: artikel 130.2

text: och

text: artikel 132

text: , kommer att förenkla förhållandena mellan tillsynsmyndigheterna och mellan tillsynsmyndigheter och banker och kommer därigenom att öka effektiviteten genom att underlätta beslutsprocessen och minska de totala kostnaderna för tillsyn. Detta är ett lämpligt svar på de allt starkare krav som bankgrupper med omfattande gränsöverskridande verksamhet framför, nämligen att kostnaderna för att möta tillsyns- och regleringskraven som de åläggs av olika nationella tillsyns- och regleringsmyndigheter, och som i vissa fall överlappar varandra eller inte är fullt harmoniserade, skall minska.

text: 15. Vidare utgår ECB ifrån att samordnarrollen som myndigheten för gruppbaserad tillsyn har, samt det uttryckliga kravet på informationsutbyte, kommer att bidra till stabilitet inom banksektorn båda på EU- och medlemsstatsnivå. För myndigheten för gruppbaserad tillsyn är det mest fördelaktigt om ökad information från nationella tillsynsmyndigheter avseende lokala aktiviteter och risker för en företagsgrupps dotterföretag i EU sammanförs för att ge en omfattande översyn och utvärdering av gruppen som helhet, vilket krävs enligt

text: artikel 124

text: jämförd med artiklarna 71–73 i det föreslagna bankdirektivet. Ur de nationella tillsynsmyndigheternas perspektiv, bör den information som samlas in av myndigheten för gruppbaserad tillsyn göra det lättare att bedöma potentiella finansiella problem som uppstår i en företagsgrupps andra enheter, och som kan få följder för lokala dotterföretag. Vidare bör den ytterligare information som finns tillgänglig för nationella tillsynsmyndigheter också underlätta utövandet av centralbanksfunktioner på områdena finansiell stabilitet, betalningssystem och penningpolitik.

text: 16. Artikel 129.2 i det förslagna bankdirektivet (jämförd med artikel 37.2 i det föreslagna kapitalkravsdirektivet) medför en möjlighet att främja finansiell integration. I artikeln fastslås en rättslig grund för en gruppvis användning av internmetoden, internmätningsmetoderna (AMA) och de metoder som baseras på interna modeller för marknadsrisker, som kompletteras av ett förfarande som effektiviserar det gruppvisa tillståndsförfarandet. Detta bör möjliggöra en tillnärmning av hanteringsrutiner på gruppnivå när det gäller att uppfylla kravet på lagstadgat kapital, vilket bör öka integrationen av gruppstrukturerna och följaktligen hela banksektorn.

text: 17. Oaktat de potentiella fördelarna med

text: artikel 129.2

text: , kan komplicerade frågor uppstå när artikeln tillämpas och dessa måste betänkas och lösas för att artikeln skall kunna få största möjliga verkan. Problem skulle t.ex. kunna uppstå om det råder oenighet mellan hemlandets tillsynsmyndigheter och tillsynsmyndigheterna i värdlandet för en företagsgrupps dotterföretag som anses vara betydande avseende tolkningen av det föreslagna bankdirektivets krav. Även om det i

text: artikel 129.2 tredje stycket

text: stadgas att myndigheten för gruppbaserad tillsyn skall fatta ett beslut om en överenskommelse inte kommer till stånd mellan tillsynsmyndigheterna inom sex månader, måste oenigheter mellan hemlandets och värdlandets tillsynsmyndigheter lösas för att inte undergräva befogenheterna för de behöriga nationella tillsynsmyndigheterna, vilka måste förlita sig på resultatet av den gruppvisa metoden på lokal nivå och garantera likvärdiga konkurrensförhållanden.

text: 18. De potentiella fördelarna med

text: artikel 129.2

text: beror också på hur de behöriga nationella tillsynsmyndigheternas befogenhet att utöva tillsyn över lokala dotterföretag under den andra pelaren i Basel II (tillsynsprocessen) samspelar med gruppvisa tillståndsbeslut. Kreditinstitut som lämnar in ansökningar enligt

text: artikel 129.2

text: behöver rättssäkerhet. I detta avseende förtjänar de tillämpliga förfarandena och domstolsgranskningen av beslut på gruppnivå, liksom den pågående tillsynen av användningen av intern- och internmätningsmetoderna på gruppnivå att uppmärksammas. Tillsynsmyndigheternas befogenheter att rätta till brister i en företagsgrupps metoder som uppkommit efter det att tillstånd beviljats, respektive att dra in ett tillstånd, bör därför behandlas i det föreslagna bankdirektivet.

text: 19. Mot bakgrund av hur viktiga de ovan berörda frågorna är för att artikel 129.2 i det föreslagna bankdirektivet skall kunna tillämpas effektivt, stöder ECB till fullo det arbete som CEBS skall utföra avseende tillämpningen av hela

text: artikel 129

text: och är övertygad om att det kommer att leda till en konsekvent tillämpning. ECB rekommenderar dock att det införs en bestämmelse i det föreslagna bankdirektivet, enligt vilken en bedömning, och om nödvändigt, en översyn görs av

text: artikel 129

text: tre år efter införlivandet av direktivet för att kontrollera hur

text: artikel 129

text: tillämpas i praktiken och huruvida den fyller sin funktion.

text: 20. ECB stöder också CEBS arbete beträffande artikel 131 i det föreslagna bankdirektivet, enligt vilken myndigheten för gruppbaserad tillsyn och de övriga behöriga myndigheterna skriftligen skall ha fastställt en ordning för samordning och samarbete. ECB stöder därför CEBS arbete med att utveckla en modell för samordning och samarbete som skall användas av alla berörda tillsynsmyndigheter.

text: Tidsfrister och övergångsbestämmelser

text: 21. ECB välkomnar bestämmelserna om tidsfristen för införandet av de nya kapitalkraven enligt kapitel 1 i avdelning VII i det föreslagna bankdirektivet. Dessa bestämmelser följer tidsfristerna som uppställs i Basel II och bör säkerställa att europeiska kreditinstitut inte får nackdelar gentemot sina konkurrenter från tredje länder. Vidare skulle en uppskjuten tillämpning i viss utsträckning underminera de förberedelser som kreditinstitut inom EU vidtagit för att hålla den ursprungliga tidplanen. Mot bakgrund av detta uppmuntrar ECB gemenskapsinstitutionerna att bibehålla den tidsplan som föreslås av kommissionen.

text: 22. Vidare anser ECB att det bör uppmärksammas att reformen sträcker sig mycket långt och att frågetecken kvarstår avseende dess inflytande på mängden kapital i EU:s hela finansiella system (även om denna osäkerhet har reducerats så långt det är möjligt genom kvantitativa konsekvensundersökningar). På grund av detta stöder ECB till fullo införandet av övergångsbestämmelserna i artikel 152 i det föreslagna bankdirektivet, som begränsar inverkan på kreditinstitutens minimikrav på kapital under de tre första åren efter direktivets införlivande.

text: 23. Oaktat behovet av att basera skattningar av riskfaktorer på historiska uppgiftsserier som är tillräckligt långa för att omfatta skiftande ekonomiska förhållanden, bör övergångsbestämmelserna stödja kreditinstituten under övergången till den mer sofistikerade internmetoden genom att temporärt luckra upp vissa krav som sedan gradvis skärps, allteftersom institutets kapacitet att samla in uppgifter förbättras. Detta gäller kravet på att ha historiska uppgifter från en observationsperiod på minst fem år om sannolikheten för fallissemang (punkt 66 i del 4 i bilaga VII till det föreslagna bankdirektivet). För detta ändamål tillåter artikel 154.5 i det föreslagna direktivet att medlemsstaterna tillämpar ett uppgiftskrav på bara 2 år för kreditinstitut som har beslutat att genomföra internmetoden före den 31 december 2007. Institut som inför internmetoden efter 31 december 2007 måste dock ha uppgifter från en treårsperiod vid utgången av 2008, uppgifter från en fyraårsperiod vid utgången av 2009 och uppgifter från en femårsperiod vid utgången av 2010. I praktiken kommer det att vara omöjligt för dem att ha uppgifter från en treårsperiod vid utgången av 2008 om de inte redan har samlat in uppgifter från en tvåårsperiod vid utgången av 2007. ECB anser därför att denna bestämmelse bör modifieras så att den på ett realistiskt sätt tillåter att också internmetoden kan användas under övergångsperioden. ECB välkomnar därför ändringarna av artikel 154.5 och 154.6 i rådets allmänna riktlinje, vilka skapar en praktisk lösning.

text: Övervakning av det nya regelverkets struktureffekter och eventuella procykliska effekter

text: 24. De övergripande strukturella effekterna av de föreslagna direktiven har varit en källa till oro som bl.a. ligger i utmaningen att kombinera neutralitet i fråga om kapital med alltmer sofistikerade metoder. ECB stöder till fullo den övergripande kalibreringen av kravet på lagstadgat kapital i de föreslagna direktiven och noterar också att resultaten av en kvantitativ konsekvensundersökning (QIS3) i medlemsstaterna gav övervägande positiva svar avseende effekten på mindre kreditinstitut i EU, värdepappersföretag i EU och utlåning till små och medelstora företag (som inte verkar få några nackdelar genom de föreslagna direktiven). Studien gav också ett positivt svar vad gäller bibehållandet av likvärdiga konkurrensförhållanden inom EU gentemot konkurrenter från tredjeländer. ECB noterar också den sammantaget positiva bedömningen i en rapport framtagen under Europeiska kommissionens ledning om finansiella och makroekonomiska konsekvenser av de reviderade kapitalkraven. Men en förhandsbedömning av de kvantitativa konsekvenserna av de föreslagna direktiven kan inte omfatta deras dynamiska effekter, eftersom finansinstitutens beteende kan ändras beroende på de incitament som följer av de olika riskvikterna enligt de reviderade jämfört med de nuvarande kapitalkraven. ECB skulle därför vilja förorda regelbunden övervakning i efterhand, vilket också bör täcka de strukturella verkningarna och riskfördelningen.

text: 25. Utöver övervakningen av de föreslagna direktivens allmänna konsekvenser, kan vissa aspekter också behöva övervakas i framtiden. Exempelvis noterar ECB att den förmånliga behandlingen av kommersiell fastighetsutlåning enligt schablonmetoden och den grundläggande internmetoden medger ökad flexibilitet jämfört med Basel II. ECB betonar dock att samspelet mellan tillgängligheten till kommersiell fastighetsutlåning och fastighetspriser – utöver att bankerna noggrant värderar säkerheterna – också noga bör övervakas ur ett makroprudentiellt perspektiv. ECB avser att bidra till denna övervakningsprocess.

text: 26. Med beaktande av de föreslagna direktivens eventuella procykliska inverkan (dvs. möjligheten att kapitalkraven skärps under en konjunkturnedgång och mildras under en konjunkturuppgång, och därigenom förstärker de cykliska svängningarna), uppmärksammar ECB vikten av att beakta denna fråga. ECB noterar också de avsevärda framsteg som gjorts för att minska dessa farhågor genom att justera de föreslagna direktiven för att begränsa de procykliska effekterna. EU:s tillsynsmyndigheter har verkligen ett gemensamt intresse av att finna lämpliga vägar att minska riskerna för förstärkt procyklikalitet, eftersom de makroekonomiska villkoren gradvis blir mera sammanvävda, särskilt inom euroområdet. En gemensam strategi för att hantera frågan om procyklikalitet skulle också främja likvärdiga konkurrensförhållanden och öppenhet på den inre marknaden. ECB anser dock ändå att det är nödvändigt med övervakning från kommissionens och de behöriga nationella myndigheternas sida.

text: 27. ECB stöder därför förslaget i

text: artikel 156

text: att kommissionen regelbundet bör kontrollera huruvida det förslagna bankdirektivet väsentligen påverkar konjunkturcykeln. Vidare noterar ECB att kommissionen har rätten att anta ändringsförslag till i det omarbetade konsoliderade bankdirektivet, och att detta också gäller de eventuella rättsliga åtgärder som omnämns i

text: artikel 156

text: . Ur ett makroprudentiellt perspektiv är det dock av avgörande betydelse att eventuella rättsliga åtgärder är symmetriska till sin natur och att kapitalstandarderna endast ändras om ändringen är stabilitetsmässigt hållbar genom hela konjunkturen. ECB föreslår att detta behov förklaras i skäl 59 i det föreslagna bankdirektivet.

text: SÄRSKILDA KOMMENTARER

text: Definitioner av centralbanker

text: 28. ECB anser att frågan om ECB:s status måste klargöras vad avser centralbankernas undantag från det föreslagna bankdirektivet.

text: Artikel 2

text: första strecksatsen undantar medlemsstaternas centralbanker från det föreslagna bankdirektivets tillämpningsområde, medan definitionen i

text: artikel 4.23

text: av termen centralbanker (i motsats till medlemsstaternas centralbanker) inkluderar ECB om inget annat anges. ECB föreslår att

text: artikel 2

text: ändras så att det uttryckligen anges att undantaget också skall tillämpas på ECB.

text: Solokonsolidering (solo consolidation)

text: 29. Artikel 70 i det föreslagna bankdirektivet ger de behöriga myndigheterna möjligheten att i varje enskilt fall, och på vissa villkor, tillåta att moderkreditinstitut i en viss medlemsstat medräknar dotterföretag i EU i de beräkningar som krävs enligt artikel 68.1 i det föreslagna bankdirektivet. Detta förfarande kallas solokonsolidering.

text: 30. ECB rekommenderar att villkoren enligt vilka solokonsolidering får göras övervägs. Ett av dessa villkor finns i artikel 69.1 a i det föreslagna bankdirektivet, där det föreskrivs att det inte skall finnas några hinder för att överföra egna medel från moderföretaget till dotterföretaget. ECB anser inte att detta är ett lämpligt villkor att uppställa för moderföretaget i samband med solokonsolideringskrav. Med beaktande av detta välkomnar ECB att ändringarna i artikel 70 i det föreslagna bankdirektivet enligt rådets allmänna riktlinje kommer att införa krav på att dotterföretagets egna medel skall vara tillgängliga för moderföretaget och ta bort kravet på att det inte får finnas några hinder för att överföra egna medel från moderföretaget till dotterföretaget. ECB noterar att solokonsolidering även skulle omfatta dotterföretag i andra medlemsstater än det där moderföretaget finns. I praktiken betyder detta att ett dotterföretags finansiella ställning kommer att bedömas som om det vore del av moderföretagets finansiella ställning vid beräkningen av kapitalkravet. Tillsynsmyndigheten för moderföretaget måste därför ha fullständig tillgång till information om kvaliteten på tillgångarna, skulderna och kapitalet hos dotterföretaget. ECB föreslår att ytterligare ett kriterium läggs till för att säkerställa att moderföretagets tillsynsmyndighet effektivt kan verifiera information om den finansiella ställningen för dotterföretag i en annan medlemsstat. Av principskäl stöder ECB också öppenhet kring hur

text: artikel 70 i direktivet

text: används, och välkomnar bestämmelserna om detta i rådets allmänna riktlinje.

text: 31. ECB noterar också att artikel 70 i det föreslagna bankdirektivet inte ifrågasätter att individuella kapitalkrav tillämpas på dotterföretag i EU som är inberäknade i moderkreditinstitutets individuella kapitalkrav. Det skulle vara förmånligt om det klargjordes att

text: artikel 70

text: inte påverkar tillämpningen av de i

text: artikel 68

text: uppställda kraven på de berörda dotterföretagen.

text: Kapitalkrav för interbankutlåning inom det finansiella konglomeratet

text: 32. Artikel 80.7 i det föreslagna bankdirektivet tillåter att de behöriga myndigheterna på vissa villkor medger undantag från kapitalkraven för kreditrisker för ett kreditinstituts utlåning till dess moderföretag, dotterföretag eller syskon-företag. ECB betonar att lämpliga kapitalkrav bör gälla för alla exponeringar mot kreditrisker. De villkor som gäller för att undantaget enligt

text: artikel 80.7

text: skall tillämpas utesluter inte kreditrisk vid lånetransaktionen då t.ex. ett kreditinstitut inte kan fullgöra sina skyldigheter gentemot ett annat kreditinstitut som kontrolleras av samma moderföretag. Vidare noterar ECB att artikel 80.7 i första hand kommer att tillämpas på interbankutlåning där kapitalkraven är av största vikt för att begränsa systemrisker. ECB noterar vidare att ett sådant undantag inte medges under Basel II och att det i vissa banksystem kan påverka de likvärdiga konkurrensförhållandena på nationell nivå. Följaktligen rekommenderar ECB att denna typ av utlåning även i fortsättningen omfattas av kapitalkrav.

text: Ratinginstitut

text: 33. Vad beträffar ratinginstitut (ECAI) skulle ECB vilja ta upp tre frågor.

text: 34. För det första anser ECB att det finns utrymme för att ytterligare specificera kravet på oberoende i avsnitt 1.2 i del 2 i bilaga VI till det föreslagna bankdirektivet. Vid bedömningen bör de behöriga myndigheterna ta hänsyn till ratinginstitutets ägandeförhållanden, organisationsstruktur, ekonomiska resurser, personal, expertis och företagsstyrning. ECB anser att de behöriga myndigheterna också bör kontrollera att ratinginstitut har effektiva interna förfaranden för att identifiera, undvika och hantera eventuella intressekonflikter, och sålunda säkerställa att hemlig information inte sprids av misstag, uppenbaras eller missbrukas. Dessa frågor anses i allmänhet vara grundläggande frågor och återfinns även i principuttalandet av den internationella organisationen för tillsynsmyndigheter på värdepappersområdet (IOSCO) om kreditvärderingsinstitutens aktiviteter av den 25 september 2003 (International Organization of Securities Commission (IOSCO) Statement of Principles Regarding the Activities of Credit Rating Agencies of 25 September 2003).

text: 35. För det andra skulle ECB vilja poängtera behovet av ett försiktigt och rättvist tillvägagångssätt vid tillsynsmyndigheternas bedömning av ratinginstitutens trovärdighet och marknadsacceptans. Det är särskilt viktigt att de behöriga myndigheterna, när de bedömer potentiella ratinginstitut, inte skapar några hinder för nya marknadsaktörer genom att göra det orimligt svårt att uppfylla kriterierna i avsnitt 2.1 av del 2 i bilaga VI till det föreslagna bankdirektivet (marknadsandel, inkomster och ekonomiska resurser, inverkan på prissättning). De behöriga myndigheterna bör istället lämpligen fokusera sin utvärdering på att bedömningsmetoden skall vara sund och robust. De relevanta bestämmelserna bör därför vidareutvecklas för att ge utrymme för en tillräckligt differentierad bedömningsprocess. Mot bakgrund av detta skulle ECB stödja en omformulering av detta avsnitt i enlighet med Basel II för att säkerställa att trovärdigheten härrör både från marknadsacceptans och sunda metoder.

text: 36. För tredje understryker ECB behovet av lämplig samstämmighet i tillsynspraxis och samarbete avseende erkännandet av ratinginstitut. En hög grad av samstämmighet mellan medlemsstaternas praxis kommer att vara en förutsättning för att säkerställa att bedömningarna av externa värderingar är jämförbara och att likvärdiga konkurrensförhållanden råder för de kreditinstitut som använder dessa bedömningar enligt schablonmetoden. Detta kommer också att minska risken för regelarbitrage. Samarbete mellan tillsynsmyndigheter kommer också att ha stor betydelse för att minska regleringskostnaderna för de ratinginstitut som vill bli erkända i mer än en medlemsstat. För närvarande innefattar

text: artikel 81.3

text: artikel 82.2

text: och artikel 97.3 i det föreslagna bankdirektivet endast en diskretionär valmöjlighet för ömsesidigt erkännande. I enlighet med Europeiska gemenskapernas domstols praxis beträffande det fria tillhandahållandet av tjänster, anser ECB att ömsesidigt erkännande bör vara den allmänna principen för ratinginstitut inom EU. Detta utesluter inte att en tillsynsmyndighet kan besluta att införa ytterligare krav för godkännande för att beakta den nationella marknadens särdrag, så länge som sådana krav inte duplicerar likvärdiga villkor som redan uppfyllts i hemmedlemsstaten. ECB välkomnar CESR:s samrådsdokument om tänkbara regleringsmetoder för kreditvärderingsinstitut. ECB stöder också starkt det arbete som CEBS nyligen utfört för att harmonisera kriterierna för erkännande av ratinginstitut. ECB anser att rangordningsprocessen (som återfinns i bilaga 2 till Basel II), enligt vilken bl.a. nationella myndigheter rangordnar kreditriskbedömningar i tillgängliga riskvikter är ytterst viktigt och CEBS bör därför uppmuntra konvergens på detta område.

text: Permanent delvis användning för vissa exponeringar

text: 37. ECB noterar att i motsats till Basel II, tillåter det föreslagna bankdirektivet permanent delvis användning av intermetoden för viktiga exponeringar och i väsentliga affärsenheter, i de olika fall som räknas upp i artikel 89.1 a, 89.1 b och 89.1 d–g i det föreslagna bankdirektivet. ECB noterar att avsikten med att begränsa permanent delvis användning är att undvika att banker ständigt behandlar högriskexponeringar enligt schablonmetoden medan de använder sina egna skattningar av riskparametrar för lågriskportföljer, och därigenom väljer den mest fördelaktiga metoden i varje enskilt fall.

text: 38. ECB stöder idén att låta små kreditinstitut få använda permanent delvis användning för sina exponeringar mot nationella regeringar, kreditinstitut och värdepappersföretag, eftersom det i dessa fall skulle vara alltför betungande att använda egna skattningar, vilket då skulle kunna hindra små kreditinstitut från att anta internmetoden. De små kreditinstitutens ställning behandlas på ett riktigt sätt i det nya skälet 35 A, som föreslås i rådets allmänna riktlinje. ECB rekommenderar att kommissionen granskar huruvida tillämpningen av artikel 89 i det föreslagna bankdirektivet har uppnått sitt syfte tre år efter det att direktivet har införlivats.

text: Konsekvent behandling av åtaganden enligt intern- och schablonmetoderna

text: 39. En avvikelse avseende kapitalbehandlingen av åtaganden har uppstått mellan schablonmetoden och den grundläggande internmetoden. ECB förstår att avvikelsen inte är avsiktlig. Om den inte uppmärksammas kan det dock leda till att det under den grundläggande internmetoden uppstår ett kapitalkrav för vissa garantier som reducerar risker och som skyddar det finansiella systemets stabilitet, genom att säkerställa avslutandet av avvecklingar i vissa betalningssystem. ECB rekommenderar därför att ordalydelsen i punkt 1.11 a i del 3 i bilaga VII till det föreslagna bankdirektivet omformuleras så att ordalydelsen stämmer överens med motsvarande klausul för schablonmetoden, dvs. att ange att en konverteringsfaktor på 0 % tillämpas på krediter som är oförbindliga, som när som helst villkorslöst kan återkallas av institutet utan föregående avisering, eller som omfattas av effektiva bestämmelser om automatiskt återtagande om låntagarens kreditvärdighet försämras.

text: Tillsynsprocessen

text: 40. ECB understryker vikten av att den andra pelaren skall anses vara lika viktig som de andra Basel II-pelarna, nämligen minimikraven på kapital och marknadsdisciplin. ECB anser att den mycket generella formuleringen av artiklarna 123 och 124 i det föreslagna bankdirektivet, vilka återspeglar den andra pelaren, felaktigt kan tolkas som om de tre pelarna inte är lika viktiga.

text: 41. Eftersom det inte finns någon definition i det föreslagna bankdirektivet av konceptet internt kapital (vilket används i

text: artikel 123 i direktivet

text: ), måste ur ECB:s perspektiv, tillsynsmyndigheternas och kreditinstitutens definition av internt kapital konvergera allt eftersom branschens praxis utvecklas. ECB anser att det vore önskvärt att utarbeta riktlinjer för vad kreditinstituten bör göra för att uppfylla kraven i

text: artikel 123

text: . ECB är medveten om att sådana riktlinjer endast kan utvecklas över tiden allt eftersom praxis i branschen utvecklas och i enlighet med de nationella tillsynsmyndigheternas erfarenheter, och insisterar på detta stadium inte på en mer detaljerad definition av internt kapital.

text: 42. Vad beträffar kapitalbuffertar bör BCBS uttalande från juli 2002 uppmärksammas, där man uttryckligen understryker vikten av kapitalbuffertar för att bemöta eventuell oro för procyklikalitet. Det föreslagna bankdirektivet behandlar för närvarande inte denna fråga och ECB föreslår att det i ett av skälen till det föreslagna bankdirektivet hänvisas till att tillsynsmyndigheterna bör förvänta att sig att bankerna använder kapitalbuffertar, så att de kan nå upp till miniminivåerna på kapital, även i krissituationer.

text: 43. Slutligen noterar ECB att ett antal medlemsstater för närvarande, under särskilda omständigheter, fastställer miniminivån för kapitalbasen över 8-procentsgränsen som framgår av artikel 75 i det föreslagna bankdirektivet. En automatisk tillämpning av högre kapitalkrav för vissa kategorier av institut är inte önskvärd eftersom olika miniminivåer för kapitalbasen hotar de likvärdiga konkurrensförhållandena inom EU och inspirerar till att omstrukturera företagsgrupper för att bedriva regelarbitrage mellan olika kapitalkravregimer.

text: Samarbete i nödsituationer

text: 44. ECB välkomnar artikel 130.1 i det föreslagna bankdirektivet, som är särskilt viktig eftersom den skapar en skyldighet för myndigheten för gruppbaserad tillsyn att underrätta de myndigheter som nämns i

text: artikel 49 a

text: och artikel 50 i det föreslagna direktivet om en nödsituation uppstår som kan hota det finansiella systemets stabilitet.

text: 45. ECB:s tolkning är att

text: artikel 130.1

text: skall tillämpas på det finansiella systemet både på det nationella planet och på EU-nivå. ECB drar därför slutsatsen att informationen skall ges till de myndigheter som nämns i

text: artikel 49 a

text: antingen på nationell eller gränsöverskridande nivå. Detta är viktigt eftersom de framsteg som gjorts beträffande finansmarknadernas integration och marknadsinfrastrukturerna i EU visserligen ökar likviditeten och effektiviteten på dessa marknader, men också sannolikheten för systemstörningar som påverkar fler än en medlemsstat och möjligen också ökar risken för gränsöverskridande spridning inom EU:s banksektor. ECB välkomnar därför det faktum att

text: artikel 130.1

text: följer en rekommendation från Ekonomiska och finansiella kommitténs rapport om finansiell krishantering genom att införa en skyldighet att snarast informera dessa myndigheter vid en krissituation. För att klargöra tillämpningsområdet för

text: artikel 130.1

text: , rekommenderar ECB att det fastslås att skyldigheten att underrätta myndigheterna som nämns i

text: artikel 49 a

text: avser myndigheter inom EU.

text: 46. ECB uppfattar också att hänvisningen i

text: artikel 130.1

text: till de myndigheter som avses i

text: artikel 50

text: avser att säkerställa att de regeringsmedlemmar med ansvar för finansiella tjänster i medlemsstaterna, så snart som möjligt underrättas om nödsituation uppstår. ECB föreslår att detta skall förtydligas genom att ersätta hänvisningen till de myndigheter som avses i

text: artikel 50

text: med en uttrycklig hänvisning till behöriga regeringsmedlemmar, vilket säkerställer att det inte finns något hinder för att överföra den hemliga information som behövs för att hantera nödsituationen, om inget annat följer av de villkor som fastställs i nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning (dvs. när deras politiska funktion påverkas av nödsituationen).

text: 47. ECB stödjer också fullt ut ordalydelsen i artikel 130.1 i det föreslagna bankdirektivet, eftersom det ger de involverade myndigheterna både på nationell- och EU-nivå lämpligt utrymme att skapa flexibla lösningar, som är nödvändiga i en krissituation. I detta avseende skulle ECB vilja uppmärksamma de nuvarande arrangemangen mellan centralbanker och tillsynsmyndigheter som specificerar principerna och förfarandena för kommunikation och samarbete vid finansiella krishanteringssituationer. Samförståndsavtalet om övergripande principer för samarbete i krishanteringssituationer mellan banktillsynsmyndigheter och centralbanker i Europeiska unionen (nedan kallat samförståndsavtalet) fastställer principer och förfaranden för identifiering av de myndigheter som är ansvariga för krishantering, det informationsutbyte som behövs mellan alla involverade myndigheter, och de praktiska förutsättningarna för gränsöverskridande informationsutbyte. I samförståndsavtalet föreskrivs också att en logistisk infrastruktur skall upprättas för att stödja ett ökat gränsöverskridande samarbete mellan myndigheterna

text: 48. Vidare noterar ECB att vissa initiativ redan har tagits för att vidareutveckla krishantering enligt artikel 130 i det förslagna bankdirektivet. Banktillsynskommittén inom Europeiska centralbankssystemet och CEBS har skapat en gemensam arbetsgrupp för krishantering som kommer att stödja utvecklingen av ytterligare praktiska arrangemang för krishantering. I detta sammanhang uppmuntrar ECB vidare arbete för att utveckla effektiva samarbetsformer. ECB anser att ett smidigt samspel mellan tillsyns- och centralbanksfunktionerna kommer att underlätta en tidig bedömning av hur en kris påverkar systemet och bidra till en effektiv krishantering både på det nationella planet och på EU-nivå.

text: Överensstämmelse med Basel II vad gäller operativa risker

text: 49. ECB noterar att de bestämmelser i det föreslagna bankdirektivet som berör operativa risker skiljer sig så mycket från Basel II att de kan underminera likvärdiga konkurrensförhållanden. ECB rekommenderar därför att följande delar i det förslagna direktivet revideras.

text: 50. För det första är den relevanta indikatorn i delarna 1 och 2 i bilaga X till det föreslagna bankdirektivet som beräknas på grundval av de sex senaste tolvmånadersobservationerna som gjorts vid räkenskapsårets mitt och slut, samt på godkännandet av skattade siffror när granskade siffror inte finns tillgängliga, inte är i överensstämmelse med Basel II, där det föreskrivs att årliga observationer skall användas. ECB välkomnar det faktum att ändringarna i punkt 3 i del 1 och punkt 5 i del 2 i bilaga X till direktivet som framgår av rådets allmänna riktlinje skulle innebära en anpassning av direktivet till Basel II i denna fråga.

text: 51. För det andra är den föreslagna beräkningen av kapitalkraven enligt schablonmetoden ofördelaktig för kreditinstitut i EU jämfört med kreditinstitut i tredjeländer enligt Basel II. Dessutom kan denna metod motverka syftet att uppmuntra bankerna att byta från basmetoden (Basic Indicator Approach) till schablonmetoden. Basel II tillåter att negativ bruttoinkomst inom vissa verksamhetsgrenar används för att delvis kvitta positiva bruttoinkomster inom andra verksamhetsgrenar varje år, vilket stämmer överens med basmetoden, enligt vilken kompensation mellan verksamhetsgrenar sker automatiskt varje år. ECB noterar att metoden som föreslås i det föreslagna bankdirektivet är mer försiktig, men ECB skulle ändå föredra att det föreslagna bankdirektivet anpassas till Basel II.

text: 52. För det tredje avviker kraven i del 4 i bilaga X till det föreslagna bankdirektivet från Basel II på så sätt att de i princip tillåter obegränsad permanent delvis användning av internmätningsmetoder. ECB noterar att begränsningarna av tillämpningen och varaktigheten för delvis användning av intermätningsmetoderna ansågs ha avgörande betydelse i Basel II för att undvika eventuellt regelarbitrage och eventuella negativa effekter för de likvärdiga konkurrensförhållandena. ECB delar BCBS farhågor och rekommenderar att begränsningar av delvis användning av internmätningsmetoder införs som en allmän regel och inte bara tillämpas i det enskilda fallet.

text: 53. Slutligen medger övergångsbestämmelserna som införts i artikel 155 i det föreslagna bankdirektivet att fram till och med den 31 december 2012 får en relevant indikator på 15 % tillämpas på verksamhetsgrenen handel och försäljning, då den relevanta indikatorn för denna verksamhetsgren uppgår till minst 50 % av summan av de relevanta indikatorerna. Detta är en ovälkommen avvikelse från Basel II där inga sådana övergångsbestämmelser finns.

text: Rättsliga risker som en del av de operativa riskerna

text: 54. ECB noterar att artikel 4.22 i det föreslagna bankdirektivet introducerar konceptet rättslig risk under det vidare begreppet operativ risk. ECB är medveten om att rättslig risk är en viktig riskkategori som måste tas i beaktande vad gäller kapitalmätning, men noterar också att konceptet rättslig risk inte beskrivs närmare i det föreslagna direktivet, vilket kan leda till osäkerhet och varierande införlivande och tillämpning. I denna punkt anser ECB att det vore värdefullt att inom EU-regelverket införa den mer exakta ordalydelsen från Basel II, där det uttryckligen föreskrivs att operativa risker innefattar rättsliga risker, men utesluter strategiska risker och renommérisker (punkt 644 i Basel II). I fotnoten till denna punkt i Basel II står att rättslig risk omfattar, bl.a. risk för böter, påföljder eller straffskadestånd som resultat av tillsynen, samt privata uppgörelser. Detta kunde återges i ett av skälen till det föreslagna bankdirektivet.

text: 55. En allmän definition av rättslig risk skulle underlätta korrekt riskbedömning och riskhantering och även säkerställa att EU:s kreditinstitut har ett enhetligt tillvägagångssätt. Det skulle också vara värt att undersöka i vilken omfattning man skall beakta det faktum att rättsliga risker i sig alltid är oberäkneliga och i allmänhet inte följer något mönster. Därutöver skulle hanteringen av rättslig risk behöva vara förenlig med hanteringen av operativa risker som helhet. På grund av detta föreslår ECB att CEBS bör arbeta vidare med att klargöra definitionen av rättslig risk.

text: 56. ECB noterar att rättssäkerhetskraven som ställs på teknikerna för kreditriskreducering som återfinns i bilagorna VII–IX till det föreslagna bankdirektivet, kan anses reducera de rättsliga risker som finns med att använda dessa metoder. Orsaken till detta är att kraven inte direkt avser beräkningen av riskvägda tillgångar, utan snarare berör frågan huruvida tekniker för riskreducering har en sund rättslig grund. Med beaktande av punkt 14 i avsnitt 1.2 i del 3 i bilaga X till det föreslagna bankdirektivet förstår ECB att förluster som beror på en rättslig brist i teknikerna för kreditriskreducering inte kommer att omfattas av kapitalkraven för operativ risk om de behandlas som en kreditrisk vid beräkningen av minimikravet på kapital.

text: Kapitalkrav för vissa värdepappersföretag

text: 57. Artikel 20 i det föreslagna kapitalkravsdirektivet ger de behöriga myndigheterna möjligheten att undanta vissa värdepappersföretag från kapitalkraven för operativa risker. I skäl 22 i det föreslagna direktivet understryks dock att den operativa risken är en betydande risk för instituten som måste täckas av en kapitalbas. Kommissionen införde detta handlingsutrymme på grundval av en studie som publicerades i juli 2004 och handlingsutrymmet skapades för att mildra inverkan av kraven för operativa risker på de sammanlagda kraven som ställs på värdepappersföretag. ECB noterar att författarna till denna studie förhöll sig relativt försiktiga till frågan huruvida en ökning av kapitalkraven på värdepappersföretagen på grund av införandet av kapitalkrav för operativa risker bör anses vara oproportionerlig. Vidare nämndes i studien att uppgifterna som använts verkar ha varit ofullständiga. ECB skulle också vilja varna för att den skönsmässiga och företagsspecifika karaktär som undantagen enligt det förslagna kapitalkravsdirektivet har, kan komma att påverka de likvärdiga konkurrensförhållandena på tre olika sätt; mellan olika typer av värdepappersföretag, mellan värdepappersföretag av samma typ som konkurrerar med varandra över gränserna och mellan värdepappersföretag och kreditinstitut. ECB föreslår därför att kommissionen i god tid bör undersöka vilka konsekvenser dessa undantag får och de sätt på vilket de tillämpas av behöriga myndigheter samt att en bestämmelse bör införas i det föreslagna kapitalkravsdirektivet som återspeglar detta.


text: Article 24

text: B of the Central Bank of Malta Act, Cap. 204 of the Laws of Malta. 3 The draft directive is intended to apply to credit institutions licensed under the Banking Act, Cap. 371.

text: Banking Directive BD/06/2005 of the Malta Financial Services Authority (Banking Unit) on the statutory financial information to be submitted by credit institutions authorised under the Banking Act Cap. 371.

text: Legal Notice 75 of 2003, as amended by Legal Notice 330 of 2004, issued in accordance with the powers granted by

text: Article 52

text: A of the Central Bank of Malta Act, Cap. 204 of the Laws of Malta.

text: Regulation ECB/2001/13 of 22 November 2001 concerning the consolidated balance sheet of the monetary financial institutions sector, OJ L 333, 17.12.2001, p. 1. 8 I.e., a Member State which has adopted the single currency (see

text: Article 1

text: (definitions) of

text: Council Regulation (EC) 2533/98 of 23 November 1998

text: concerning the collection of statistical information by the European Central Bank, OJ L 318, 27.11.1998, p. 8.

title: Opinion of the European Central Bank of 28 February 2005 at the request of Central Bank of Malta on a draft directive No 5 on statistical reporting requirements (CON/2005/5)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 28 February 2005 at the request of Central Bank of Malta on a draft directive No 5 on statistical reporting requirements (

text: 1. On 20 January 2005, the European Central Bank (ECB) received a request from the Central Bank of Malta (CBM) for an opinion on a draft directive No 5 on statistical reporting requirements (hereinafter the ‘draft directive’).

text: 2. The ECB’s competence to deliver an opinion is based on the fourth indent of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions , as the draft directive relates to the collection of financial statistical information. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 3. The draft directive is based on

text: Article 24

text: B of the Central Bank of Malta Act (hereinafter the ‘Act’), which empowers the CBM to issue directives on the definition and imposition of its statistical reporting requirements. Pursuant to the draft directive, credit institutions would be required to report statistical information, as required and defined by the Banking Directive BD/06 , to the CBM and not merely to the Malta Financial Services Authority (MFSA), the competent authority for banking regulation. It is understood that such information would relate in particular to end-of-month stock positions. The CBM would have the power to verify the accuracy of the statistical information submitted or compulsorily collect it and, in the event of a credit institution failing to comply with the statistical reporting requirements, to sanction the non-compliance by imposing an administrative penalty pursuant to regulations to be issued by the Minister of Finance under other provisions of the Act . Finally, queries and requests for interpretation of the reporting requirements under Banking Directive BD/06 required by the CBM would be decided upon by the CBM after consultation with the MFSA, unless the query concerned the reserve deposit requirements, in which case it would be dealt with and decided solely by the CBM. 4. The draft directive is not intended to replace the statistical reporting requirements of Banking Directive BD/06, under which credit institutions are obliged to report their financial information to the MFSA. These requirements are unaffected and remain fully in place. Instead, the draft directive will ensure that the CBM will no longer have to rely on the MFSA’s enforcement and sanctioning powers, pursuant to the Banking Act, to enforce its own powers to collect statistical information, as is the case at present. The draft directive is thus intended to enable the CBM to enforce its statistical reporting requirements and to impose sanctions for non-compliance. 5. Article 5.2 of the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank provides that the national central banks (NCBs) shall carry out, to the extent possible, the tasks described in

text: Article 5.1

text: , i.e. the European System of Central Banks (ESCB) tasks defined by the Treaty establishing the European Community and the Statute. Article 43.1 of the Statute implies that legal instruments adopted by the ECB for the fulfilment of its statistical reporting requirements do not confer any rights or impose any obligations on the non-participating Member States.

text: 6. Article 10 of the Treaty requires that ‘Member States shall take all appropriate measures ... to ensure fulfilment of the obligations arising out of this Treaty’. More specifically,

text: Article 4 of Council Regulation (EC) No 2533/98

text: concerning the collection of statistical information by the European Central Bank requires that ‘Member States shall organise themselves in the field of statistics and shall fully cooperate with the ESCB in order to ensure the fulfilment of the obligations arising out of Article 5 of the Statute’.

text: Recital 17

text: of

text: Regulation (EC) No 2533/98

text: states that, while it is recognised that the statistical information needed to fulfil the ECB’s statistical reporting requirements is not the same for the participating as for the non-participating Member States, Article 5 of the Statute applies to both participating and non-participating Member States.

text: 8. On the basis of the above, the ECB welcomes the CBM’s initiative to adopt a directive on the collection of statistical information. The ECB notes that the NCBs’ reporting provisions are an indispensable component of the national statistical collection systems. The ECB does not comment in detail on national reporting provisions as they may differ considerably between Member States, depending on various national and external factors. The ECB’s comments (see paragraph 12 below) are therefore of a general nature only and are meant to serve as a guide, enabling the CBM to shape its reporting requirements in line with those of the Eurosystem in preparation for Malta’s adoption of the euro.

text: 9. The ECB welcomes the core objective of the draft directive, which is to clarify the legal obligations of credit institutions to provide financial information, in particular end-of-month stock positions, directly to the CBM and not only to the MFSA. The ECB understands that, although in practice credit institutions already provide such information to the CBM, Banking Directive BD/06 only requires them to report such information to the MFSA. This clarification of credit institutions’ reporting obligations towards the CBM is welcome, as accurate statistical information is necessary for the CBM to fulfil its tasks and such clarification will help to ensure that the information is reported properly and in time to the CBM.

text: 10. The ECB appreciates that under the draft directive the CBM would be empowered to verify the statistical information and compulsorily collect it, if the credit institution were not to provide the information itself. These powers appear to be in line with Article 6 of Regulation ECB/2001/13 .

text: 11. The ECB also welcomes the fact that the draft directive stipulates that administrative penalties may be imposed by the CBM for non-compliance with the statistical reporting obligations to which it relates. The ECB nevertheless observes that, notwithstanding that the CBM may impose administrative penalties independently, it is for the Minister of Finance to prescribe minimum and maximum administrative penalties by regulation.

text: 12. The ECB notes in passing that the draft directive requires statistical information to be provided according to the terms and conditions of, and within the time periods indicated in, Banking Directive BD/06. In the ECB’s view, the scope of Banking Directive BD/06 would be too narrow to fulfil all the ECB’s statistical reporting requirements for monetary financial institutions (MFIs) located in the euro area, once Malta has become a participating Member State . MFIs other than credit institutions are also required to report statistical data to the ECB, via their NCBs. In Malta this would be the case for Money Market Funds (MMFs), which fall within the definition of MFIs and would thus also be required to report data under Regulation ECB/2001/13. Secondly, Banking Directive BD/06 does not require the data on revaluation adjustments from reporting agents which the ECB would need in order to compute flows. It is thus important for the CBM to maintain the statutory power to require additional information from credit institutions and MMFs (via the MFSA or directly) prior to Malta becoming a participating Member State.

text: 13. At the same time, it is the task primarily of the NCBs to assess whether any proposed detailed reporting instructions and collection methods at national level are the most efficient, effective and the least burdensome for the reporting agents concerned.

text: 14. This opinion does not prejudice any later assessment by the ECB of the Maltese reporting scheme and the statistical information reported to it in compliance with the ECB’s statistical reporting requirements.

text: 15. This opinion will be published on the ECB’s website. Done at Frankfurt am Main, 28 February 2005. [signed] The President of the ECB Jean-Claude TRICHET


text: EUT L 68, 15.3.2005, s. 40.

title: Yttrande från ECB-rådet av den 17 mars 2005 över en rekommendation från Europeiska unionens råd beträffande utnämningen av en ledamot av Europeiska centralbankens direktion (CON/2005/6)

text: 1. Genom skrivelse av den 8 mars 2005 hemställde ordförandeskapet för Europeiska unionens råd om ECB-rådets yttrande över

text: rådets rekommendation 2005/207/EG av den 8 mars 2005

text: om utnämningen av en ledamot av Europeiska centralbankens direktion.

text: 2. I den ovannämnda rekommendationen som, efter det att ECB-rådet och Europaparlamentet hörts, skall överlämnas för beslut till stats- eller regeringscheferna i de medlemsstater som infört euron föreslås att Lorenzo Bini Smaghi utnämns till ledamot i ECB:s direktion för en mandattid om åtta år från och med den 1 juni 2005.

text: 3. ECB-rådet anser att den föreslagna kandidaten är en person som besitter den allmänt erkända auktoritet och yrkeserfarenhet inom den finansiella sektorn som krävs enligt artikel 112.2 b i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

text: 4. ECB-rådet har ingen invändning mot rådets rekommendation att den föreslagna kandidaten skall utnämnas till ledamot av ECB:s direktion.

text: 5. ECB-rådet har antagit detta yttrande i enlighet med artikel 112.2 b i fördraget och artiklarna

text: och

text: i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken.