text: COM(2021) 391 final.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1119 av den 30 juni 2021

text: om inrättande av en ram för att uppnå klimatneutralitet och om ändring av förordningarna

text: (EG) nr 401/2009

text: och

text: (EU) 2018/1999

text: (europeisk klimatlag) (EUT L 243, 9.7.2021, s.1).

text: Se även motiveringen till förslaget till förordning.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852 av den 18 juni 2020

text: om inrättande av en ram för att underlätta hållbara investeringar och om ändring av förordning

text: (EU) 2019/2088

text: (EUT L 198, 22.6.2020, s. 13).

text: Se artikel 2.4 i föreslaget till förordning.

text: Se motiveringen till förslaget till förordning. Se även Green Bond Funds – Impact Reporting Practices 2020, finns på Environmental Finance’s webbplats www.environmental-finance.com.

text: Se inkomna kommentarer: Establishment of an EU Green Bond Standard, finns på kommissionens webbplats www.ec.europa.eu.

text: Se kommissionens arbetsdokument som åtföljer dokumentet Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om europeiska gröna obligationer, SWD/2021/181 final.

text: Se s. 12 och följande i Eurosystemets svar på EU-kommissionens offentliga samråd om den förnyade strategin för hållbar finansiering och översynen av direktivet om icke-finansiell rapportering (nedan kalla Eurosystemets svar), finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

text: Se t.ex. Bachelet, M.J., Becchetti, L. och Manfredonia, S., The Green Bond Premium Puzzle: The Role of Issuer Characteristics and Third-Party Verification, Sustainability 2019, vol. 11, nr 4, 1098, Kapraun, J. et al., (In)-Credibly Green: Which Bonds Trade at a Green Bond Premium?, Proceedings of Paris December 2019 Finance Meeting EUROFIDAI – ESSEC.

text: Se skäl 4 i förslaget till förordning.

text: Se Towards a green capital markets union for Europe, anförande av Christine Lagarde, ECB:s ordförande, vid kommissionens konferens om förslaget till direktiv om företagens hållbarhetsrapportering, Frankfurt am Main den 6 maj 2021, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

text: ibid.

text: Se kapitel 5.3 i ECB:s Financial Stability Review, november 2020, som finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

text: Se sidan 12 i Eurosystemets svar.

text: Se The role of the euro in global green bond markets, The international role of the euro, ECB, juni 2020, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

text: Se sidan 12 i Eurosystemets svar.

text: Se kommissionens pressrelease av den 7 september 2021, NextGenerationEU: EU-kommissionen förbereder emission av gröna obligationer till ett värde av 250 miljarder euro under NextGenerationEU, finns på kommissionens webbplats www.ec.europa.eu.

text: Se artikel 17 i taxonomiförordningen.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021

text: om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

text: Se Purchases of green bonds under the Eurosystem’s asset purchase programme, ECB Economic Bulletin, utgåva 7, ECB, 2018, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

text: Se sidan 38 i Climate-related risk and financial stability’, ECB/ESRB Project Team on climate risk modelling, juli 2021, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

text: Enligt artikel 8 i taxonomiförordningen ska stora företag inkludera information om hur och i vilken utsträckning deras verksamheter är förknippad med ekonomiska verksamheter som är miljömässigt hållbara. I en delegerad akt anges att kreditinstitut måste offentliggöra en grön tillgångskvot, med stegvis tillämpning från och med den 1 januari 2022. Se kommissionens delegerade förordning om komplettering av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852

text: genom specificering av innehållet i och presentationen av de upplysningar som ska lämnas av företag som omfattas av

text: artikel 19

text: a eller 29a i direktiv

text: vad gäller miljömässigt hållbara ekonomiska verksamheter samt specificering av den metod som ska användas i syfte att fullgöra denna upplysningsskyldighet, C(2021) 4987 final (nedan kallad delegerad akt enligt

text: artikel 8

text: ), som bör läsas tillsammans med bilagan därtill.

text: I sitt förslag till direktiv om företagens hållbarhetsrapportering (CSRD) föreslår kommissionen att finansiella och icke-finansiella företag ska lämna en beskrivning av de mål som rör hållbarhetsfrågor som fastställts av företaget och av de framsteg som företaget har gjort för att uppnå dessa mål. Se förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv

text: , direktiv

text: , direktiv

text: och förordning

text: (EU) nr 537/2014

text: vad gäller företagens hållbarhetsrapportering, COM(2021) 189 final.

text: Se artikel 41 i förslaget till förordning.

text: Se ECB:s pressmeddelande av den 25 januari 2021, ECB to invest in Bank for International Settlements’ green bond fund, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

text: Se skäl 7 i förslaget till förordning.

text: Mindre än 5 procent av omsättning, kapitalutgifter och rörelsekostnader i icke-finansiella företag som omfattas av

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/95/EU av den 22 oktober 2014

text: om ändring av direktiv

text: vad gäller vissa stora företags och koncerners tillhandahållande av icke-finansiell information och upplysningar om mångfaldspolicy (EUT L 330, 15.11.2014, s. 1) beräknas vara i linje med taxonomin. Se s. 174 i Esmas Final Report: Advice on Article 8 of the Taxonomy Regulation av den 26 februari 2021, finns på Esmas webbplats www.esma.europa.eu. Man bör dock beakta att dessa estimat avser hela industrier, inte gröna obligationer. Andelen utestående gröna obligationer som redan överensstämmer med taxonomin antas vara avsevärt högre. Flera befintliga gröna obligationer har certifierats av externa granskare som redan är helt anpassade till taxonomin.

text: Obligatoriska regler skulle medföra att alla gröna obligationer som emitteras i unionen eller av en emittent med hemvist i unionen måste följa EuGB-standarden. Se motiveringen till förslaget till förordning.

text: Två marknadsbaserade standarder för hållbara obligationer är Green Bond Principles (GBP) som antagits av International Capital Market Association (ICMA) och Climate Bond Standard (CBS) som antagits av Climate Bonds Initiative. Se ICMA:s webbplats www.icmagrop.org och CBS på www.climatebonds.net.

text: I taxonomirelaterad information anger nämnaren i centrala resultatindikatorer den sammanlagda finansiella omfattningen av ett företags verksamhet som är relevant för taxonomirelaterad information. Täljaren visar omfattningen av de verksamheter som är anpassade till taxonomikriterierna. Den resulterande kvoten ger information om den andel av det berörda företagets ekonomiska verksamhet som är anpassad till taxonomin. I den delegerade akten enligt

text: artikel 8

text: föreslog kommissionen att Eftersom det för närvarande saknas en lämplig beräkningsmetod bör exponeringar mot stater, centralbanker och överstatliga emittenter undantas från beräkningen av täljaren och nämnaren i de centrala resultatindikatorerna.

text: Se

text: artikel 1

text: i, och motiveringen till, förslaget till förordning.

text: Se artikel 2.1 i föreslaget till förordning.

text: Se sidan 8 i Eurosystemets svar på Europeiska kommissionens Targeted consultation on the functioning of the EU securitisation framework, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

text: Se artikel 6 i förslaget till förordning.

text: Se sidan 12 i Eurosystemets svar.

text: Se skäl 15 i förslaget till förordning.

text: Se punkt 3.A i bilaga II till förslaget till förordning.

text: Se avdelning IV i förslaget till förordning.

text: Se punkt 3.b i bilaga IV till förslaget till förordning.

text: Se meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt regionkommittén av den 6 juli 2021 - Strategi för att finansiera omställningen till en hållbar ekonomi, COM(2021) 390 final.

text: Se artiklarna 10.3, 11.3, 12.2, 13.2, 14.2 och 15.2 i taxonomiförordningen.

text: Se artikel 7 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 7 i förslaget till förordning. Konsekvenserna av dessa bestämmelser bör förtydligas. I förslaget till förordning klargörs t.ex. inte om detta innebär att emittenten måste omfördela intäkterna och/eller om emittenten också kan anpassa befintliga projekt om de delegerade rättsakterna ändras.

text: Se skäl 11 i förslaget till förordning.

text: Se

text: kommissionens förordning (EG) nr 1126/2008 av den 3 november 2008

text: om antagande av vissa internationella redovisningsstandarder i enlighet med

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002

text: (EUT L 320, 29.11.2008, s. 1).

text: Artikel 4.3 i förslaget till förordning.

text: Se skäl 5 i den delegerade akten enligt

text: artikel 8

text: Artikel 5.3 i förslaget till förordning. Enligt artikel 4.3 i förslaget till förordning får en europeisk grön obligation uttryckligen refinansieras med hjälp av en ny europeisk grön obligation.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013

text: om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

text: Se avsnitt II kapitel II i förslaget till förordning.

text: Se avdelning IV kapitel 2 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 13 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 13.4 och 13.5 i förslaget till förordning.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1129 av den 14 juni 2017

text: om prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel på en reglerad marknad, och om upphävande av direktiv

text: (EUT L 168, 30.6.2017, s. 12).

text: Artikel 12.1 i förslaget till förordning.

text: Artikel 12.2 i förslaget till förordning.

text: Se sidan 12 i Eurosystemets svar.

text: Se sidan 12 i Eurosystemets svar.

text: Se artikel 31 i prospektförordningen.

text: Se artikel 1.2, 1.3, 1.4 och 1.5 i prospektförordningen.

text: Artikel 14.3 i förslaget till förordning.

text: Se avdelning III kapitel IV och artikel 59 i förslaget till förordning.

text: Se avdelning IV kapitel 1 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 40 i förslaget till förordning.

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 5 november 2021 över ett förslag till förordning om europeiska gröna obligationer (CON/2021/30) 2022/C 27/04

text: Inledning och rättslig grund

text: Den 14 oktober 2021 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europaparlamentet om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om europeiska gröna obligationer (nedan kallat förslaget till förordning).

text: ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna

text: och

text: i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eftersom förslaget till förordning innehåller bestämmelser som berör ECB:s behörighetsområden, särskilt att genomföra unionens monetära politik i enlighet med artikel 127.2 och 282.1 i fördraget, tillsynen över kreditinstitut som ECB tilldelas enligt artikel 127.6 i fördraget samt medverkan till att de behöriga myndigheterna smidigt kan genomföra sin politik när det gäller det finansiella systemets stabilitet som avses i artikel 127.5 i fördraget. I enlighet med artikel 17.5 första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: 1. Allmänna kommentarer

text: 1.1 ECB välkomnar förslaget till förordning. För att nå de mål som fastställts i den europeiska gröna given och Parisavtalet, och som framgår av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1119

text: (den europeiska klimatlagen), krävs stora investeringar som till en betydande del måste komma från den privata sektorn. Hållbar finansiering kan spela en viktig roll för detta genom att göra det möjligt för investerare att identifiera hållbara investeringar och justera sina portföljer utifrån sina respektive preferenser avseende hållbarhet. Inom gruppen hållbara finansieringsprodukter utgör gröna obligationer ett snabbt växande och framträdande segment – fortsatt tillväxt inom segmentet för de mest transparenta gröna obligationerna har potentialen att tillhandahålla nödvändiga investeringar för hållbar utveckling och uppfylla investerarnas allt högre krav avseende miljö, samhällsansvar och bolagsstyrning (ESG). Mot denna bakgrund välkomnas ett tydligt och rättssäkert ramverk för gröna obligationer.

text: 1.2 Om politiska åtgärder antas på unionsnivå eller medlemsstatsnivå som gynnar gröna obligationer och andra hållbarhetsbaserade skulder jämfört med andra typer av skuldemissioner, skulle detta, mot bakgrund av unionens övergripande miljömål, också kräva en europeisk standard för gröna obligationer (EuGB) till vilken man kan hänvisa.

text: 1.3 En EuGB-standard kommer att stimulera skapandet av underliggande hållbara tillgångar och projekt som är förenliga med unionens miljömål, särskilt begränsningen av klimatförändringar och anpassningen till klimatförändringar, i enlighet med

text: (nedan kallad taxonomiförordningen). Ur detta perspektiv är kopplingen av EuGB till taxonomiförordningen ett viktigt steg för att säkerställa att miljömässigt hållbara verksamheter får nödvändig tillgång till finansiering via skuldinstrument. Att främja finansieringen av verksamheter som på ett betydande sätt bidrar till de miljömål som fastställs i taxonomiförordningen kan stödja utvecklingen av unionens ekonomi i riktning mot att uppnå unionens miljömål.

text: 1.4 ECB stöder målet med föreslaget till förordning mål, att inrätta en harmoniserad ram för europeiska gröna obligationer, eftersom detta skulle öka sannolikheten för att sådana gröna obligationer verkligen bidrar till att stödja övergången till en grönare ekonomi, förbättra tillgången till uppgifter och ökad insyn, samt förbättra jämförbarheten, tillförlitligheten och därmed även den effektiva prissättningen av gröna obligationer. För närvarande karaktäriseras marknaden för gröna obligationer av flera brister. I synnerhet bygger befintliga branschstandarder för gröna obligationer på definitioner av underliggande gröna projekt som inte är tillräckligt standardiserade, konsekventa eller heltäckande. Bristen på tillförlitlig, jämförbar och verifierad hållbarhetsinformation undergräver trovärdigheten på marknaden för gröna obligationer och potentiellt även dess möjligheter att främja övergången till en grönare ekonomi, vilket kan dämpa efterfrågan på grund av risken för grönmålning samt eventuella anseenderisker för emittenter och investerare. Avsaknaden av en gemensam referensram och rapporteringsmallar ökar dessutom transaktionskostnaderna för emissioner av gröna obligationer, vilket minskar dessa instruments ekonomiska attraktionskraft i förhållande till konventionella finansieringsverktyg. Alla dessa strukturella svagheter bidrar till att begränsa marknadssegmentets storlek och därmed även likviditeten inom segmentet.

text: 1.5 Om det finns objektivt verifierbara och transparenta krav för att klassificeras som en europeisk grön obligation skulle detta bidra till att stärka tillgångsklassens trovärdighet, minska anseenderisken för emittenter och investerare, minska informationsasymmetrier samt begränsa grönmålning. På marknaderna kan man utifrån lägre spreadar observera att investerare föredrar gröna obligationer vars emittenter har ett bättre rykte och granskas av tredje parter. Via utgivningen av europeiska gröna obligationer med hög transparens kan man erhålla mer information om miljömålens betydelse för marknadsaktörer och emittenter, och därmed förbättra möjligheten för alla finansiella aktörer, inklusive ECB, att på ett tillförlitligt sätt identifiera och utvärdera miljömässigt hållbara obligationer. Detta förväntas stödja en fortsatt tillväxt i detta marknadssegment och öka förtroendet för att gröna obligationer bidrar till att uppnå unionens miljömål genom att stödja övergången till en koldioxidsnål ekonomi. Slutligen medför föreslaget till förordning, genom att stärka europeiska gröna obligationers trovärdighet och tillförlitlighet, ett bättre skydd mot plötsliga omvärderingar av gröna obligationer efter enskilda fall av grönmålning. Detta skulle främja en väl fungerande marknad och finansiell stabilitet.

text: 1.6 Förslaget till förordning är ett viktigt steg mot målet att skapa en integrerad, djup och likvid kapitalmarknad för grönt kapital i unionen som överskrider de nationella gränserna, vilket bidrar till att främja kapitalmarknadsunionen. Omkring 60 procent av alla gröna prioriterade icke säkerställda obligationer som emitterats globalt under 2020 emitterades inom EU. En vidareutveckling av marknaden för gröna obligationer skulle kunna fördjupa unionens finansiella integration, och en grön kapitalmarknadsunion skulle ytterligare stärka unionens roll på de globala gröna kapitalmarknaderna. För att bygga upp mogna och integrerade gröna kapitalmarknader i unionen behövs också mer omfattande insatser för att stärka kapitalmarknaderna, inbegripet en ökad harmonisering av tillsyn, insolvensregler och investerarskydd. I detta avseende välkomnar ECB att Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma) ges i uppdrag att övervaka externa granskare av europeiska gröna obligationer på unionsnivå. En konsolidering av unionens roll som ett globalt nav för grön finansiering samt ytterligare integration och utveckling av unionens kapitalmarknader skulle bidra till att stärka eurons internationella roll.

text: 1.7 EuGB-standarden bör fungera som ett riktmärke för uppåtgående konvergens på internationell nivå, i syfte att öka gröna obligationers bidrag till övergången till en koldioxidsnål ekonomi, samtidigt som unionens ledarposition på området grön finansiering stärks. Den bör ha som mål att uppnå en bred marknadsacceptans, även av personer med hemvist utanför unionen, på grund av stringensen i dess skyddsåtgärder och dess trovärdighet när det gäller grönmålning, för att bli ett globalt riktmärke som kan användas i andra jurisdiktioner. EuGB-standardens attraktionskraft jämfört med marknadsstandarder och/eller standarder för gröna obligationer baserade på lagstiftning i andra jurisdiktioner bör bedömas noggrant och bevakas över tiden. Även om krav som är strängare än alternativa standarder motiveras av den ökade transparens och trovärdighet som kan uppnås, är det viktigt att man vid inrättandet av europeiska gröna obligationer undviker att emittenter flyttar till jurisdiktioner som bibehåller mindre stränga krav och därmed skapar möjligheter till internationellt regelarbitrage. I avsaknad av en global samordning skulle detta i slutänden kunna sänka miljöstandarderna för hållbara finansiella produkter på global nivå. Ett effektivt internationellt samarbete, särskilt inom ramen för G20:s arbetsgrupp för hållbar finansiering och den internationella plattformen för hållbar finansiering, kommer att vara avgörande för att säkerställa internationellt samstämda standarder för gröna obligationer och för att undvika risken för s.k. kapplöpningar mot botten, vilket skulle kunna öka risken för grönmålning och globalt undergräva gröna obligationers positiva miljöeffekter.

text: 1.8 Som en del av obligationsemissionen från NextGenerationEU (NGEU) kommer Europeiska kommissionen att emittera upp till 250 miljarder euro i gröna obligationer, vilket motsvarar upp till 30 procent av den totala emissionsvolymen. Med tanke på att föreslaget till förordning ännu inte har trätt i kraft noterar ECB att dessa gröna obligationer kommer att emitteras enligt ett ramverk för gröna obligationer baserat på en befintlig marknadsstandard. ECB välkomnar att NGEU:s ram för gröna obligationer ändå i möjligaste mån har anpassats till den föreslagna EuGB-standarden, men noterar samtidigt att de rättsliga och institutionella särdragen hos NGEU innebär att emittentens förmåga att tillhandahålla detaljerad rapportering av de underliggande investeringarna i slutänden kommer att bero på exaktheten, fullständigheten och detaljnivån på de uppgifter som medlemsstaterna lämnar. För att säkerställa trovärdigheten för NGEU-emissioner av gröna obligationer uppmanar ECB medlemsstaterna att rapportera korrekta och detaljerade uppgifter om framstegen och effekterna av de investeringsprojekt som bidrar till miljömålen och uppmanar dem att se till att principen om att inte vålla någon betydande skada respekteras under hela genomförandefasen av planerna för återhämtning och resiliens. ECB uppmanar dessutom kommissionen att noga övervaka och se till att intäkterna från NGEU-emissioner av gröna obligationer används effektivt för att finansiera stödberättigande utgifter och att ta fram en detaljerad och korrekt konsekvensanalys.

text: 2. Den föreslagna förordningens betydelse för ECB:s och Eurosystemets mål och uppgifter

text: 2.1 I enlighet med vad som beskrivs nedan kan förslaget till förordning påverka det sätt på vilket centralbankerna fullgör sina mandat.

text: 2.2 Inom ramen för sin penningpolitik har Eurosystemet redan köpt gröna obligationer inom ramen för programmet för köp av värdepapper i företagssektorn (CSPP), programmet för köp av värdepapper med bakomliggande tillgångar (ABSPP) och programmet för köp av den offentliga sektorn (PSPP). ECB godtar dessutom gröna obligationer som säkerhet i kredittransaktioner. En harmoniserad definition av gröna obligationer skulle förbättra transparensen och främja tillgången på gröna skuldinstrument..

text: 2.3 När det gäller finansiell stabilitet har den nuvarande avsaknaden av en gemensam definition och en standardiserad ram för gröna obligationer försvårat analysen av deras finansiella utveckling och långsiktiga hållbarhetseffekter. Detta förhindrar i sin tur en bedömning av deras potential att hantera klimatrelaterade risker för det finansiella systemets stabilitet. Mer allmänt kan endast fungerande marknader bidra till att effektivt finansiera omställningen och minska de klimatrelaterade riskerna för den finansiella stabiliteten. I detta sammanhang kan spridningen av olika branschstandarder leda till en tröskeleffekt på marknaden som kan medföra avsevärda prisjusteringar för gröna obligationer om investerarna uppfattar att vissa gröna obligationer är av otillfredsställande kvalitet. En sådan förändrad prissättning kan också komma att påverka genuint gröna obligationer om investerarnas förtroende undergrävs. EuGB-standarden har potentialen att göra det möjligt för marknaden att fungera mer effektivt, förbättra prissättningen av finansiella risker och hållbara tillgångar samt öka investerarnas förtroende för denna tillgångsklass.

text: 2.4 Kreditinstitut är viktiga aktörer på marknaden för gröna obligationer, både som emittenter och investerare. EuGB-standarden är därför relevant ur tillsynsperspektiv, eftersom den kan påverka kreditinstitutens affärsmodeller, deras informationspraxis och marknadsrisk, samt även deras operativa risker och renommérisker. Ur ett affärsmodellperspektiv kan en enhetlig standard underlätta kreditinstitutens emission av gröna obligationer, vilket skulle kunna hjälpa bankerna att styra sin utlåning mot miljömässigt hållbara verksamheter och ha en positiv inverkan på andelen gröna tillgångar i deras portföljer. Mot bakgrund av de allt strängare kraven på transparens och offentliggörande, inbegripet de framtida kraven om offentliggörande av en grön tillgångskvot och krav på att kreditinstitut ska offentliggöra anpassningen av sin låneportfölj till Parisavtalet, utgör EuGB-reglerna ett viktigt verktyg för att hjälpa kreditinstitut att uppfylla dessa nya krav. Såsom har påpekats i punkt 2.3 ovan har ett brett antagande av europeiska gröna obligationer dessutom potential att minska eventuella marknadsrisker som kan uppstå till följd av en plötslig omvärdering av kvaliteten på befintliga gröna obligationer. Slutligen innebär ett kreditinstituts potentiella exponering för en sanktion från den nationella behöriga myndighetens sida för underlåtenhet att uppfylla kraven i den föreslagna förordningen vid emission av en europeisk grön obligation en ytterligare operativ risk och renommérisk, som måste betraktas som en del av den tillsynsverksamhet som påverkar kreditinstituten.

text: 2.5 Slutligen använder ECB en del av sin portfölj med egna medel för att investera i gröna obligationer och planerar att öka andelen gröna obligationer i denna portfölj under de kommande åren.

text: 3. Specifika kommentarer

text: 3.1 Den frivilliga karaktären och tillämpningsområdet för förslaget till förordning

text: 3.1.1 Enligt förslaget till förordning är användningen av EuGB-standarden frivillig, vilket skulle ge emittenterna möjlighet att även i framtiden använda befintliga standarder för gröna obligationer. ECB anser att detta är en väl avvägd strategi på kort sikt, eftersom en snabb övergång till en obligatorisk standard skulle kunna medföra avyttringar av gröna obligationer som inte är taxonomianpassade och en plötslig minskning av unionsbaserade emissioner av gröna obligationer.

text: 3.1.2 För att ha en marknad för gröna obligationer i unionen som är förenlig med unionens taxonomi och för att minska farhågorna avseende grönmålning, anser ECB samtidigt att det är viktigt att EuGB blir den dominerande standarden för gröna obligationer inom unionen. Därför anses det vara nödvändigt med ett tydligt åtagande att göra standarden obligatorisk för nyemitterade gröna obligationer inom en rimlig tidsperiod, samtidigt som utelöpande gröna obligationer behåller sin status som gröna obligationer under en längre tidsperiod. Om standarden görs obligatorisk skulle detta skapa säkerhet på marknaderna och även uppmuntra emittenter att tillämpa EuGB-standarden innan den blir obligatorisk. En väl avvägd utvidgning av taxonomin till övergångsfinansiering skulle underlätta övergången till en obligatorisk standard genom att minska risken för negativa effekter på gröna investeringar som ger ett positivt miljöbidrag men som inte når upp till taxonomins trösklar för väsentliga bidrag.

text: 3.1.3 ECB observerar dock att det inte är helt enkelt att fastställa en konkret tidpunkt då standarden ska bli obligatorisk. Risken för att befintliga gröna obligationer avyttras och de marknadsstörningar och den volatilitet som kan bli följden därav, måste vägas mot behovet av att vidta snabba åtgärder för att stödja den gröna omställningen, bland annat genom obligationsmarknaden. För att undvika oavsiktliga konsekvenser för unionens gröna investeringsflöden och för att undvika risken för att emittenter av gröna obligationer flyttar till jurisdiktioner med mindre stränga krav, bör utformningen av en obligatorisk standard bli föremål för en konsekvensbedömning, och en lämplig finjustering av ramverket bör göras. Unionslagstiftaren bör uppmana kommissionen att se över EuGB-standarden i syfte att bedöma denna fråga senast den 31 december 2023. Kommissionen bör särskilt rapportera till Europaparlamentet och rådet om en rimlig tidsperiod för att göra EuGB-standarden obligatorisk och de praktiska detaljerna kring ett sådant tillvägagångssätt, t.ex. exakt vilka typer av hållbara obligationer som bör omfattas av standarden. För att undvika försäljningar kan det dessutom vara lämpligt att klargöra hur investerare bör behandla gröna obligationer som emitterats enligt marknadsbaserade frivilliga standarder efter införandet av en obligatorisk standard. Kommissionen bör genomföra sin översyn efter samråd med berörda intressenter, särskilt organisationer som för närvarande utfärdar marknadsbaserade standarder för hållbara obligationer. I slutänden bör EuGB-standarden bli obligatorisk för nyemitterade gröna obligationer inom en rimlig tidsperiod, t.ex. inom 3–5 år, varvid den exakta övergångsperioden bör styras av resultatet av ovannämnda konsekvensbedömning.

text: 3.1.4 Under tiden bör ett frivilligt antagande av EuGB-standarden uppmuntras på unionsnivå och nationell nivå genom regler som potentiellt gynnar obligationer som uppfyller EuGB-kraven. På grund av sin koppling till taxonomiförordningen är det endast EuGB-standarden som garanterar att verksamhet som finansieras genom intäkterna från obligationer bidrar till unionens miljömål. ECB anser att alla europeiska gröna obligationer bör betraktas som fullständigt anpassade till taxonomin och därför anges i samband med taxonomirelaterad information. Bidraget från innehavet av europeiska gröna obligationer till taxonomirelaterad information skulle kunna ge ett betydande incitament för emittenter och investerare att föredra europeiska gröna obligationer (EuGB) framför befintliga standarder, eftersom det automatiskt skulle garantera en taxonomianpassning utan att behöva göra en ingående bedömning av huruvida de underliggande investeringarna är anpassade, vilket skulle vara fallet för andra standarder. EuGB-innehavens bidrag till taxonomirelaterad information bör vara oberoende av emittentens offentliga eller privata karaktär, dvs. det bör också gälla för den offentliga sektorns europeiska gröna obligationer, som enligt den delegerade akten enligt

text: artikel 8

text: för närvarande är uteslutna från både täljaren och nämnaren i taxonomirelaterad information.

text: 3.1.5 ECB välkomnar tillämpningsområdet för den föreslagna förordningen, som skulle omfatta emittenter som är finansiella företag och icke-finansiella företag, statliga emittenter och emittenter av säkerställda obligationer och värdepapperiseringar, vars värdepapper emitteras av ett specialföretag. ECB välkomnar också att kraven skulle vara tillämpliga på alla obligationsemittenter som vill använda beteckningen europeisk grön obligation eller EuGB för sina miljömässigt hållbara obligationer som är tillgängliga för investerare i unionen. Begreppet som är tillgängliga för investerare i unionen definieras dock inte i förslaget till förordning och det vore fördelaktigt med ett förtydligande för att säkerställa att emittenter av europeiska gröna obligationer som marknadsför dem utanför unionen fortfarande kan använda beteckningen EuGB. Detta alternativ är särskilt viktigt för att främja ett internationellt acceptans av europeiska gröna obligationer och, i samband med detta, uppmuntra ett globalt antagande av unionens avancerade standarder för hållbar finansiering, inbegripet en internationell användning av unionens taxonomikriterier. Dessutom tycks hänvisningen till juridiska personer som emittenter av europeiska gröna obligationer implicera att en emittent av europeiska gröna obligationer måste vara en juridisk person, vilket inte gäller för alla obligationsemittenter i unionen, t.ex. emittenter av värdepapperiseringar enligt vissa medlemsstaters nationella lagstiftning. En enkel hänvisning till enheter borde fungera lika effektiv. Slutligen bör man med avseende på värdepapperiseringar klargöra hur förslaget till förordning skulle tillämpas så att värdepapperiseringar i samband med den gröna omställningen också kan använda EuGB-standarden om de underliggande tillgångarna inte är anpassade till taxonomin utan syftet med finansieringen avser grön övergångsteknik. För gröna övergångsvärdepapperiseringar är skyldigheter som rör framtida efterlevnad av taxonomin relevanta för originatorn, inte det emitterande specialföretaget. Det kan därför vara nödvändigt att ta hänsyn till detta när emittenten annars åläggs skyldigheter, till exempel i artikel 7 i förslaget till förordning.

text: 3.2 Samordning med taxonomiförordningen

text: 3.2.1 Enligt förslaget till förordning bör intäkterna från europeiska gröna obligationer avse ekonomisk verksamhet som uppfyller eller kommer att uppfylla taxonomikraven inom en viss tid (fem år från emissionen av obligationen, om inte en längre period på upp till tio år är motiverad utifrån de särskilda egenskaperna hos de berörda ekonomiska verksamheterna) enligt vad som framgår av taxonomianpassningsplanen. Taxonomikrav definieras som de krav som fastställs i artikel 3 i taxonomiförordningen. Miljömässigt hållbara verksamheter bör därför a) bidra väsentligt till ett eller flera av miljömålen i artikel 9 i taxonomiförordningen, b) inte förorsaka betydande skada för något av miljömålen, c) utföras i överensstämmelse med sociala minimiskyddsåtgärder, samt d) uppfylla de tekniska granskningskriterier som fastställts av kommissionen.

text: 3.2.2 ECB välkomnar denna anpassning till taxonomiförordningen eftersom den understryker taxonomiförordningens centrala roll i unionens strategi för hållbar finansiering och utgör en tillförlitlig grund för att bedöma hållbarheten i användningen av intäkter från emissioner av europeiska gröna obligationer. Det faktum att det är tillräckligt att taxonomianpassningen uppnås inom fem eller, under särskilda omständigheter, tio år, ger dock anledning till oro. Även om emittenter inte bör bestraffas för att de fördelar obligationsintäkterna till ekonomisk verksamhet som ännu inte uppfyller taxonomikraven, men kommer att göra det inom den fastställda perioden, finns det en viss risk för att de sanktioner som fastställs i förslaget till förordning inte kommer att vara tillräckliga om emittenten inte följer planen för anpassningen till taxonomin. Enligt bilaga II till förslaget till förordning ska emittenter rapportera om framstegen i genomförandet av planen för anpassning till taxonomin som en del av sina årliga anslagsrapporter. Nationella behöriga myndigheter kan kräva att emittenterna offentliggör dessa rapporter och inkluderar den efterfrågade informationen. De verkar dock inte ha sanktions- eller tillsynsbefogenheter när det gäller anpassningen av den ekonomiska verksamheten till taxonomins krav som sådana. I förslaget till förordning fastställs inte något förfarande för att återkalla EuGB-märkningen, förutom möjligheten att i översynen efter emissionen inkludera en kommentar om att obligationen inte uppfyller kraven i förslaget till förordning och att beteckningen EuGB inte kan tillämpas på den. Även om tillämpningen av transparenskraven gör det sannolikt att bristande efterlevnad av standarden skulle återspeglas i obligationens pris, har detta eventuellt endast en begränsad och indirekt inverkan på emittenten av den europeiska gröna obligationen om den därefter handlas på marknaden. I avvaktan på en eventuell tilldelning av ytterligare uppgifter till de nationella behöriga myndigheterna efter kommissionens planerade översyn av unionens och de nationella behöriga myndigheternas befogenheter, mandat och tillsynsverktyg för att bekämpa grönmålning finns det en risk för att inga konsekvenser uppstår för emittenter vars ekonomiska verksamhet finansierats med intäkterna från europeiska gröna obligationer om denna inte skulle överensstämma med taxonomin.

text: 3.3 Ändringar av de delegerade akterna

text: 3.3.1 Enligt förslaget till förordning ska emittenter anslå obligationsintäkterna genom att tillämpa de delegerade akterna (tekniska granskningskriterier) som antagits av kommissionen enligt vissa bestämmelser i taxonomiförordningen, som var tillämpliga vid den tidpunkt då obligationen emitterades eller, vid anslag av obligationsintäkter till skulder, som var tillämpliga vid den tidpunkt då skulderna uppstod. Av förslaget till förordning framgår vidare att, om de delegerade akterna ändras efter det att obligationen emitterades (eller, vid anslag av obligationsintäkter till skulder, efter tidpunkten då skulden uppkom), emittenten ska anslå obligationsintäkterna genom tillämpning av de delegerade akterna inom fem år från det att de började tillämpas. Även om att de tekniska standarderna kommer att utvecklas över tiden på grund av den dynamiska, vetenskapligt baserade karaktären på unionens taxonomi, som i slutänden tjänar unionens miljömål, kan en ändring av de underliggande mätmetoderna för redan emitterade europeiska gröna obligationer, och krav på att befintliga obligationer ska uppfylla de nya kraven, inom en tidsfrist på fem år, påverka marknaden negativt. Investerare skulle till exempel kunna ges incitament att sälja gröna obligationer om de räknar med en förlust av EuGB-beteckningen, vilket i sin tur skulle kunna leda till en försvårad prissättning av de berörda obligationerna. Bestämmelsen kan dessutom få konsekvenser för marknadernas cykliska karaktär, eftersom obligationsemittenter kan vara benägna att skjuta upp emissioner av europeiska gröna obligationer om de förväntar sig ändringar av de delegerade rättsakterna. Bestämmelsen kan också få oavsiktliga konsekvenser för europeiska gröna obligationers löptid och tidshorisonten för de underliggande investeringarna, genom att eventuellt skapa en strukturell preferens för europeiska gröna obligationer med kortare löptid för att undvika de negativa konsekvenserna av en förväntad ändring av de delegerade rättsakterna. Mot denna bakgrund, ur ett rent finansiellt stabilitetsperspektiv och i syfte att underlätta funktionen av marknaden för europeiska gröna obligationer, kan det vara fördelaktigt om emittenterna får fördela obligationsintäkterna genom att tillämpa de respektive delegerade rättsakterna som är tillämpliga vid den tidpunkt då obligationen emitterades under obligationens hela löptid.. Som nämnts är ECB medveten om att det kan krävas att de delegerade rättsakterna anpassas och välkomnar detta på grund av överväganden som rör unionens miljömål, särskilt klimatförändringen. Eftersom en välfungerande marknad för europeiska gröna obligationer också bidrar till att uppnå unionens miljömål förefaller det bästa alternativet vara att tillämpa den delegerade rättsakten som är tillämplig vid tidpunkten för obligationens emission under obligationens hela löptid. Dessutom skulle det då stå kommissionen fritt att ändra de delegerade rättsakterna på det sätt den anser lämpligt. I synnerhet skulle den inte behöva beakta de potentiella konsekvenserna för den finansiella stabiliteten som sådana ändringar kan få vid en senare tidpunkt. De delegerade rättsakter som är tillämpliga vid tidpunkten för en emission (eller skapandet av skuld) skulle naturligtvis tillämpas på alla nya obligationer som emitteras. En sådan övergripande lösning skulle ytterligare förbättra rättssäkerheten, vilket också nämns som ett av målen i förslaget till förordning.

text: 3.4 Användningen av intäkter

text: 3.4.1 Enligt förslaget till förordning kan intäkter från europeiska gröna obligationer bl.a. anslås till finansiella tillgångar. Enligt förslaget till förordning omfattar finansiella tillgångar skulder, eget kapital eller en kombination av dessa. ECB tolkar det som att syftet med denna bestämmelse bl.a. är att omfatta situationer där banker emitterar europeiska gröna obligationer för att finansiera gröna lån till sina kunder. Inom redovisning är en skuld dock inte någon tillgång. För att anpassa definitionen till IFRS-standarder skulle termen skuld kunna ersättas med en hänvisning till en finansiell fordran.

text: 3.5 Anpassning till annan EU-lagstiftning

text: 3.5.1 Förslaget till förordning uppställer krav avseende europeiska gröna obligationer ur emittentens perspektiv. Av förslaget framgår även att en europeisk grön obligation kan refinansieras genom att en ny europeisk grön obligation emitteras. Enligt den delegerade akten enligt

text: artikel 8

text: ska finansiella och icke-finansiella företag visa i vilken utsträckning deras verksamhet stämmer överens med taxonomiförordningen. Kreditinstituten måste särskilt offentliggöra en grön tillgångskvot, som visar andelen exponeringar som rör taxonomianpassade verksamheter i förhållande till dessa kreditinstituts samlade tillgångar. Om bank A emitterar en europeisk grön obligation och använder intäkterna för att bevilja lån för taxonomianpassade verksamheter och bank B köper denna obligation som investerare, kan båda bankerna räkna med de underliggande lånen (bank A) och den europeiska gröna obligationen (bank B) i sina respektive gröna tillgångskvoter. Detta innebär att om ett värdepapperet med bakomliggande tillgångar som är kopplat till gröna lån eller en säkerställd obligation emitteras av en bank och därefter innehas av ett annat kreditinstitut, såsom i exemplet ovan, skulle både emittenten och innehavaren av värdepapperet kunna ta upp de underliggande tillgångarna och motsvarande värdepapper i sina respektive taxonomirelaterade upplysningar. Mot denna bakgrund skulle det vara lämpligt att förtydliga att ett finansinstitut som emitterar en europeisk grön obligation och helt eller delvis behåller obligationen eller innehar den i ett separat företag inom samma konsoliderade rapporterande enhet, endast emittentens nettoexponering mot den underliggande gröna tillgången bör räknas med i dess taxonomianpassade tillgångar i kvoten för gröna tillgångar, inte det sammanlagda värdet av lånen och den europeiska gröna obligationen.

text: 3.5.2 Dessutom verkar föreslaget till förordning göra det möjligt för emittenter att använda intäkterna från nyemitterade europeiska gröna obligationer för att köpa andra europeiska gröna obligationer. Enligt förslaget till förordning får intäkter från finansiella tillgångar anslås till andra finansiella tillgångar förutsatt att intäkterna från sådana finansiella tillgångar används för andra tillgångar, kapitalutgifter eller driftskostnader som uppfyller taxonomikraven. Detta tycks implicera att en sådan transaktion endast får genomföras en gång. Denna tolkning syftar till att undvika att skapa en kedja av emissioner av europeiska gröna obligationer som används för att köpa andra europeiska gröna obligationer som också backas upp europeiska gröna obligationer, vilket skulle blåsa upp mängden fiktiva gröna tillgångar som bygger på samma reala ekonomiska verksamhet. En sådan kedja skulle dessutom kunna leda till en konstlad förstärkning av det emitterande kreditinstitutets andel gröna tillgångar genom dubbelräkning om detta institut köper en europeisk grön obligation som direkt eller indirekt backar upp av dess egna europeiska gröna obligation.

text: 3.5.3 Enligt motiveringen till förslaget till förordning ska användningen av beteckningen europeisk grön obligation inte påverkar tillämpningen av kraven i

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013

text: (nedan kallad kapitalkravsförordningen). ECB tolkar det som att beteckningen europeisk grön obligation inte påverkar kapitalbas- och likviditetskraven för kreditinstitut när det gäller obligationer som omfattas av kapitalkravsförordningen (CRR). Det vore dock bra om man förtydligade att EuGB-standarden inte kan tolkas som att den hindrar ett kreditinstitut från att fullt ut tillämpa kraven enligt CRR.

text: 3.6 Transparenskrav

text: 3.6.1 ECB välkomnar transparenskraven för emittenter av europeiska gröna obligationer, dvs. kraven på att fylla i ett EuGB-faktablad, årliga anslagsrapporter och en konsekvensrapporten samt att använda mallar för utlämnandet av sådan information. ECB välkomnar också att faktabladet kommer att bli föremål för en granskning före emissionen och anslagsrapporterna kommer att bli föremål för granskning efter emissionen av en extern granskare som övervakas av Esma. För att främja öppenhet bör alla europeiska gröna obligationer ges en ISIN-kod och emittenterna bör identifieras med hjälp av en LEI-kod (identifieringskod för juridiska personer).

text: 3.6.2 Enligt förslaget till förordning ska emittenterna offentliggöra faktabladet, granskningen före emissionen, den årliga anslagsrapporten, granskningen efter emissionen samt konsekvensrapporten på sina webbplatser. Emittenterna är också skyldiga att underrätta den nationella behöriga myndigheten och Esma om offentliggörandet av dessa dokument. Ordalydelsen i föreslaget till förordning tycks dock ange att uppgifter om europeiska gröna obligationer inte kommer att samlas in i centraliserad form. ECB föreslår att den offentliggjorda informationen skulle kunna inkluderas i den kommande europeiska kontaktpunkten (ESAP) i ett maskinläsbart format. Om information om gröna obligationer tas med i ESAP skulle detta vara en enda kontaktpunkt för all viktig information om ett företag, inbegripet europeiska gröna obligationer som det har emitterat, och skulle därmed öka insynen och underlätta investeringsbeslut. De rapporter som föreslås i bilagorna till föreslaget till förordning skulle också kunna innehålla information om avgifter och kostnader som bärs av emittenterna av europeiska gröna obligationer (t.ex. kostnader för externa granskare) för att öka marknadens transparens och effektivitet. För tydlighets skull och för att underlätta uppgiftsbehandlingen bör det också klargöras i föreslaget till förordning att faktablad, årliga anslagsrapporter och konsekvensrapporter bör tas fram för varje enskild obligation, oberoende av möjligheten att offentliggöra flera faktablad och rapporter tillsammans och med en översikt om det sammanlagda värdet av alla europeiska gröna obligationer som en enhet emitterat.

text: 3.6.3 Enligt förslaget till förordning ska det, om ett prospekt ska offentliggöras enligt

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1129

text: (nedan kallad prospektförordningen), om det krävs att information lämnas om hur intäkterna används, tydligt anges i prospektet att den europeiska gröna obligationen är emitterad i enlighet med förslaget till förordning. I förslaget till förordning anges vidare att det är möjligt att införliva informationen i EuGB-faktabladet genom hänvisningar. De viktigaste egenskaperna hos europeiska gröna obligationer, nämligen informationen i faktabladet, bör integreras fullt ut i prospektet med hjälp av den standardiserade mall återfinns i bilaga I till förslaget till förordning. Detta skulle göra informationen om gröna obligationer mer konsekvent och jämförbar och innebära att tillhandahållare av finansiell information endast behöver få tillgång till prospektdokumenten för att samla in all nödvändig information avseende dessa instrument.

text: 3.6.4 När det gäller kreditinstitut som utfärdar europeiska gröna obligationer för att finansiera gröna lån kan transparenskraven skärpas ytterligare genom att det införs en skyldighet för bankerna att övervaka att intäkterna från gröna lån överensstämmer med taxonomins krav.

text: 3.7 Ram för registreringssystem och tillsyn

text: 3.7.1 ECB välkomnar att förslaget till förordning fastställer en ram för registreringssystem och tillsyn för externa granskare. ECB välkomnar också att Esma ges uppgiften att övervaka externa granskare.

text: 3.7.2 Enligt artikel 36 i förslaget till förordning ska behöriga myndigheter säkerställa att kraven avseende öppenheten och extern granskning tillämpas av emittenterna.

text: Artikel 36

text: hänvisar till en bestämmelse i prospektförordningen enligt vilken varje medlemsstat ska utse en enda behörig administrativ myndighet som är ansvarig för att utföra de uppgifter som anges i prospektförordningen. En behörig administrativ myndighet som utsetts på detta sätt skulle alltså vara den behöriga myndigheten enligt förslaget till förordning. Enligt prospektdirektivet finns det dock ett antal undantag från skyldigheten att ge ut ett prospekt. ECB föreslår därför att man förtydligar att hemmedlemsstaten bör utse en nationell behörig myndighet för alla sådana emittenter av europeiska gröna obligationer för vilka prospektförordningen inte automatiskt utser en behörig tillsynsmyndighet, med undantag för statliga organ. I förslaget till förordning fastställs uttryckligen att statliga revisorer och andra offentliga organ som bemyndigats av statliga emittenter att bedöma efterlevnaden av förslaget till förordning inte ska omfattas av reglerna för externa granskare och tillsyn genom Esma och nationella behöriga myndigheter. Lagstiftaren uppmanas att överväga om statliga emittenter bör vara föremål för tillsyn genom nationella behöriga myndigheter. För tydlighetens och transparensens skull skulle lagstiftaren, om denne har för avsikt att undanta sådana emittenter från tillsyn, utöver att undanta statliga revisorer och andra offentliga organ som agerar som externa granskare från tillsyn, också uttryckligen kunna ange detta i ett skäl i förslaget till förordning.

text: 3.7.3 Förslaget till förordning innehåller särskilda regler för externa granskare som tillhandahåller tjänster från tredjeländer som gör det möjligt för Esma att utöva tillsyn över dessa. De nationella behöriga myndigheternas direkta tillsyn över emittenter förefaller däremot vara begränsad till emittenter inom unionen, men det är oklart om det skulle finnas en nationell behörig myndighet för emittenter av europeiska gröna obligationer med hemvist utanför unionen. Detta innebär att emittenter med hemvist utanför unionen skulle kunna emittera en europeisk grön obligation genom att göra dem tillgängliga för investerare i unionen, medan de inte omfattas av sanktionssystemen, inbegripet inspektioner på plats och administrativa böter, som föreskrivs i förslaget till förordning. Detta skulle innebära en klar nackdel för sådana emittenter som är etablerade inom unionen jämfört med emittenter utanför unionen som trots detta använder beteckningen EuGB, eftersom det kan vara så att emittenterna utanför unionen inte blir föremål för sanktioner även om de inte uppfyller alla krav i förslaget till förordning. I slutänden skulle EuGB-standardens trovärdighet kunna undergrävas om inte alla emittenter av europeiska gröna obligationer omfattas av samma tillsynsordning. Fungerande system för att säkerställa att alla relevanta emittenter har en nationell behörig tillsynsmyndighet finns redan inom ramen för andra förordningar, till exempel enligt prospektförordningen, där varje emittent från tredjeland väljer en hemmedlemsstat. ECB föreslår att ett liknande system övervägs i förslaget till förordning, särskilt för att utse en behörig myndighet för emittenter från tredjeland.

text: 3.7.4 ECB noterar vidare att begreppen hem- och värdmedlemsstat i förslaget till förordning inte är kopplade till andra bestämmelser och heller inte definieras i föreslaget till förordning. Detta kräver ett förtydligande.

text: I de fall där ECB rekommenderar att förslaget till förordning ska ändras anges ett specifikt förslag i ett separat tekniskt arbetsdokument som åtföljs av en förklaring. Det tekniska arbetsdokumentet finns på engelska på i EUR-Lex.

text: Utfärdat i Frankfurt am Main den 5 november 2021.

text: Christine Lagarde

text: ECB:s ordförande


text: Meldeverordnung ZABIL-DL 1/2022 der Oesterreichischen Nationalbank betreffend die statistische Erfassung des grenzüberschreitenden Dienstleistungsverkehrs.

text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p. 42).

text: Meldeverordnung ZABIL 1/2012 der Oesterreichischen Nationalbank betreffend die statistische Erfassung des grenzüberschreitenden Dienstleistungsverkehrs (Balance of Payments Reporting Regulation 1/2012).

text: Regulation (EU) 2019/2152

text: of the European Parliament and the Council of 27 November 2019 on European business statistics, repealing 10 legal acts in the field of business statistics (OJ L 327, 17.12.2019, p. 1).

text: Balance of Payments Reporting Regulation 1/2012.

text: Council Regulation (EC) No 2533/98 of 23 November 1998

text: concerning the collection of statistical information by the European Central Bank (OJ L 318, 27.11.1998, p. 8).

text: See Guideline ECB/2011/23 of the European Central Bank of 9 December 2011 on the statistical reporting requirements of the European Central Bank in the field of external statistics (OJ L 65, 3.3.2012, p. 1).

text: Regulation (EU) No 1409/2013

text: of the European Central Bank of 28 November 2013 on payments statistics (ECB/2013/43) (OJ L 352, 24.12.2013, p. 18).

text: See paragraph 3.3 of Opinion

text: on a previous version of the draft regulation on the reporting of crossborder services referring to paragraph 7(ii) of Opinion

text: . All ECB opinions are published on EUR-Lex.

publisher: Europeiska centralbanken

sprak: en

title: Opinion of the European Central Bank of 10 November 2021 on reporting requirements for cross-border service transactions (CON/2021/31)

serie: con

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 10 November 2021 on reporting requirements for cross-border service transactions (

text: ) Introduction and legal basis

type: rubrik

text: On 11 October 2021 the European Central Bank (ECB) received a request from the Oesterreichische Nationalbank (OeNB) for an opinion on a balance of payments reporting regulation of the OeNB on the statistical collection of data regarding the provision of cross-border services (hereinafter the ‘draft regulation’) . The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the third and fourth indents of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC

text: , as the draft regulation relates to the OeNB and the collection of balance of payments statistics. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

type: stycke

text: 1. Purpose of the draft regulation

text: 1.1 The draft regulation replaces the existing balance of payments reporting regulation of the OeNB on the statistical collection of data governing the provision of cross-border services . The draft regulation implements Article 6 of the Law of 2004 on foreign exchange under which the OeNB is responsible for compiling the Austrian balance of payments, international investment position statistics, direct investment statistics and all statistics regarding cross-border transactions and positions in the context of the abovementioned statistics required by Union law. 1.2 The draft regulation aims to reflect recent developments in cross-border services transactions which have led to increased challenges in the compilation of high-quality balance of payments data. For example, rapid digitalisation combined with an increased trend towards globalisation have resulted in significant cross-border transactions organised through online platforms and businesses accessing wider markets. Better communication and transport have also facilitated the movement of people for the purposes of tourism, migration, employment, and trade. These developments have resulted in a substantial increase in service industries and an unprecedented growth in the volume

text: of international trade in services. In order to address these issues, the draft regulation aims to collect extended statistical data, while at the same time simplifying reporting obligations in Austria. For example, the direct reporting of card schemes for the purpose of balance of payments statistics is substituted by reliance on statistical data reported for other purposes. To improve the quality of the statistical information compiled in relation to the travel item in Austria, the draft regulation specifies the use of the additional information (merchant codes) provided for in ECB payment statistics. By reorganising the reporting by non-financial businesses for the purposes of external statistics to make use of administrative data, the reporting requirements are eased. In particular, by using VIES data (the Value Added Tax Information Exchange System), the quarterly reporting can be focused on main transactors while the respondents and the thresholds for annual reporting remain unchanged. In this vein, reporting of international services trade in the non-financial sector is separated into quarterly reporting (with a threshold of EUR 5 million) and annual reporting (with a threshold of EUR 500 000), subject to a uniform reporting concept. 1.3 Furthermore, the draft regulation aims to reflect new international legal requirements, specifically

text: Regulation (EU) 2019/2152

text: of the European Parliament and of the Council , which created a new common legal framework for business statistics focused on three main principles: (1) the use of common methodological principles, definitions and quality criteria; (2) the need for greater flexibility to respond to economic changes and emerging statistical needs; and (3) the identification of crossdomain synergies and simplifications of data requirements to alleviate the burden on businesses. 1.4 Finally, the draft regulation promotes electronic and standardised reporting by requiring all reports to be submitted electronically in accordance with the technical standards prescribed by the OeNB or Statistics Austria, a Federal institution under public law . Furthermore, the draft regulation requires that, whenever data is reported, the content of the report must be structured in line with the specifications that can be accessed on the website of the OeNB or Statistics Austria . Under the current legal framework, reports may still be submitted using printed reporting forms. 1.5 The draft regulation is intended to enter into force on 1 January 2022 and replace the existing reporting regulation on cross-border service transactions .

text: 2. General observations

text: 2.1 A wide range of new applications of information technology in business models and products are transforming the economy and society at a rapid pace. The digitalisation of the economy and society affects the size, composition and way in which services are traded across borders, which poses challenges for collecting data that offers a comprehensive view of cross-border economic activities in balance of payments statistics. In addition, the operations of multinational enterprises with extensive intra-group trade in services, as well as extensive integration in global value chains, imply the need for new alternative data sources for good statistical coverage in balance of

text: payments statistics. The ECB therefore welcomes the changes introduced by the draft regulation to rationalise and collect extended statistical data for balance of payments, including card-based payments data that provide relevant information such as country details of the transacting parties and merchant category codes. 2.2 The ECB welcomes the fact that the draft regulation aims, inter alia, to reduce the reporting burden on businesses while ensuring that the quality of data and statistics remain at a high level. These aims are in line with the statistical principles underlying European statistics produced by the European System of Central Banks (ESCB) set out in

text: Article 3

text: a of

text: Council Regulation (EC) No 2533/98

text: , and in particular the principles of minimisation of the reporting burden and high output quality. 2.3 The ECB understands that the draft regulation will not interfere with legal requirements imposed by the ECB in the field of statistics, in particular those set out in Guideline ECB/2011/23 of the European Central Bank on external statistics and

text: Regulation (EU) No 1409/2013

text: of the European Central Bank (ECB/2013/43) on payment statistics. In this respect, the ECB understands that the OeNB will continue to provide the ECB with the monthly and quarterly data required under Guideline ECB/2011/23. It is further understood that these data will also continue to meet the quality standards set out in Guideline ECB/2011/23 .

text: This opinion will be published on EUR-Lex.

text: Done at Frankfurt am Main, 10 November 2021.

text: [signed]

text: The President of the ECB

text: Christine LAGARDE

type: vagledning

utgivare: ecb


title: Opinion of the European Central Bank of 12 November 2021 on the obligation to accept cash payments (CON/2021/32)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 12 November 2021 on the obligation to accept cash payments (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 20 October 2021, the European Central Bank (ECB) received a request from the Danish Financial Supervisory Authority for an opinion on a draft law amending the Law on financial services, the Law on capital markets, the Law on payments, and various other laws (hereinafter the ‘draft law’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) and the first, second and third indents of

text: , as the draft law relates to currency matters, means of payment, and Danmarks Nationalbank. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose and description of the draft law

text: 1.1 The draft law proposes to regulate the so-called ‘cash rule’ under the Law on payments, which obliges payment recipients to accept payments in cash. Under the current cash rule, vendors are obliged to accept payments in cash in the case of physical transactions, except for narrowly defined cases. These are distance sales, such as sales via the internet, and sales via self-service vending machines, which are exempt from the cash rule. Moreover, in areas with a particularly high risk of robberies, the cash rule only applies between the hours of 06:00 and 20:00 provided that the Financial Supervisory Authority has been notified in advance of the intention not to apply the cash rule. The obligation to notify is a purely administrative measure and does not imply that the vendor obtains an authorisation from the Financial Supervisory Authority . 1.2 The draft law proposes to restrict the cash rule by allowing payment recipients to derogate from the cash rule in respect of payments from payers who are not consumers. In this context it is left to the parties’ freedom of contract to agree the means of payment applicable. According to the explanatory

text: 1 Forslag til lov om ændring af lov om finansiel virksomhed, lov om kapitalmarkeder, lov om investeringsforeninger m.v. og flere andre love.

text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p. 42).

text: 3 The legal tender status of Danish kroner banknotes and coins is laid down in Article 8.2 of the Law on Danmarks Nationalbank (Lov om Danmarks Nationalbank, Lov nr. 116 af 7. april 1936, som ændret ved lov nr. 166 af 13. april 1938, § 44 i lov nr. 88 af 15. marts 1939, lov nr. 67 af 15. marts 1967, § 90 i lov nr. 174 af 30. april 1969 og § 16 i lov nr. 579 af 1. juni 2010) and Article 4.1 of the Law on coins (Lov om mønter, Lov nr. 1803 af 12. december 2018). Thus, the cash rule under the Law on payments is a separate statutory obligation. notes on the draft law , the proposal seeks to balance the need to avoid unnecessary burdens on professional payment recipients, whilst maintaining the right for consumers to pay by means of cash. Moreover, the restriction applies only for a specific individual transaction, and therefore not, for example, where the payment recipient also sells products or services to consumers. The explanatory notes explain further that, although Danish people use less cash than before, there are still consumers who need to be able to pay by means of cash, for which reason the preservation of the general obligation to receive cash as a means of payment is appropriate. However, these considerations are not considered pertinent for payments between professionals. 1.3 The draft law contains a further proposal to restrict the cash rule as regards payment recipients participating in festivals, town celebrations and similar events of a temporary nature . For such events the acceptance of cash may be refused if the following cumulative conditions are fulfilled: (a) the event has a maximum duration of 14 days; (b) the event takes place not more than once a year; (c) the event takes place within a geographically limited area subject to access controls; and (d) the event organiser informs consumers of the cash restriction in a clear manner prior to their registration for the event. Where no registration is required, the event marketing must inform consumers of the cash restriction in a clear manner. The proposed rule disapplies the cash rule requiring the acceptance of cash. However, this does not mean that such events are prevented from accepting cash if they so wish. According to the explanatory notes , based on his existing restrictive authority to grant dispensations from the cash rule, the Minister for Business has developed a practice whereby payment recipients who participate in an event with a short duration, taking place not more than once a year, and located within a limited area, can be authorised to derogate from the cash 7 8 rule . The explanatory notes further explain that the draft law thus codifies the administrative practice developed by the Minister, without making material amendments to the cash rule itself. The advantage is considered to be the administrative relief for professionals taking part in events, festivals, etc., who will no longer have to apply for a derogation from the cash rule if they wish to restrict the acceptance of cash during all hours of the day. The explanatory notes emphasise that recurring events, such as football matches in a stadium or events in concert halls, are not included in the scope of the new restriction. 1.4 According to the explanatory notes to the draft law , the provisions regulating cash free payments during the evening and at night have proven to work in accordance with the policy intention. Nonetheless, the draft law proposes to abolish the obligation to notify the supervisory authority of the intention to apply reduced hours of cash acceptance, i.e. from 06:00 to 20:00, in areas with a

text: 4 See points 1 and 2.10.1 of the general comments and page 124 of the specific comments on the draft law.

text: 5 See paragraph 1.3 of Opinion

text: 6 See point 2.10.1 of the general comments on the draft law.

text: 7 According to point 2.10.1 of the general comments on the draft law, the authorisation to make dispensations was delegated to the Financial Supervisory Authority in 2020, which since then has exercised that power in accordance with the practice developed by the Minister.

text: 8 See page 124 of the specific comments on the draft law.

text: 9 See point 2.10.1 of the general comments on the draft law. particularly high risk of robberies, without amending the cash rule as such . According to the explanatory notes , the proposal is made with a view to easing the administrative burdens linked to the obligation to notify the supervisory authority in advance of the intention to apply restricted hours during which cash must be accepted as a means of payment. 1.5 Finally, the draft law also makes proposals on the designation of national competent authorities as a consequence of

text: Regulation (EU) 2021/23

text: of the European Parliament and of the Council on a framework for the recovery and resolution of central counterparties and expands the competence of, inter alia, Danmarks Nationalbank to impose public administrative fines on persons and entities operating registered payment systems under the Law on capital markets .

text: 2. General observations

text: Role and importance of cash payments in society

text: 2.1 Electronic payment instruments are increasingly used as the preferred form for retail payments in a number of Member States, including Denmark . In this respect, Denmark is currently among the most digitalised countries in the world , which, inter alia, enables the use of alternative means of payment. While in 2009 cash payments accounted for 48% of the total number of payments in physical trades in Denmark, the figure in 2019 was down to 16% . 2.2 Cash continues to play an important role in society. The ability to pay in cash remains particularly important for those who, for various legitimate reasons, prefer to use cash rather than other payment instruments, or do not have access to the banking system and electronic means of payments. Cash is generally also useful as a payment instrument because it is widely accepted, fast and facilitates control over the payer’s spending. Moreover, it is the only payment instrument that allows citizens to settle a transaction in central bank money, which is also settled instantly . In addition, the ability to pay in cash remains particularly important for certain groups in society that, for various legitimate reasons, prefer to use cash rather than other payment instruments. These groups include not only elderly people but also some disabled citizens, immigrants, socially vulnerable citizens, minors and others with limited or no access to digital payment services . However, the use of cash is declining

text: 10 For a list of areas identified by the Ministry of Business as representing a particularly high risk for robberies see: https://em.dk/nyhedsarkiv/2017/november/nye-regler-goer-det-nemmere-for-butikker-at-beskytte-sig-mod-roeveri/. For a list of entities that have notified the Financial Supervisory Authority that they intend to receive cash only during restricted hours, see: https://www.finanstilsynet.dk/Lovgivning/Information-om-udvalgte-tilsynsomraader/Betalingstjenester-og-epenge/Kontantreglen

text: 11 See point 2.10.1 of the general comments on the draft law.

text: Regulation (EU) 2021/23

text: of the European Parliament and of the Council of 16 December 2020 on a framework for the recovery and resolution of central counterparties and amending Regulations

text: (EU) No 1095/2010

text: (EU) No 648/2012

text: (EU) No 600/2014

text: (EU) No 806/2014

text: and

text: (EU) 2015/2365

text: and Directives

text: and

text: (EU) 2017/1132

text: (OJ L 22, 22.1.2021, p. 1).

text: 13 Lov om kapitalmarkeder, lovbekendtgørelse nr. 377 af 2. april 2020.

text: 14 See paragraph 2.4 of

text: 15 See the report by Danmarks Nationalbank ‘Danes primarily opt for electronic payment solutions’, September 2020, page 2.

text: 16 See the report by Danmarks Nationalbank ‘Cash payments are declining’, February 2020, page 9.

text: 17 See paragraph 2.4 of Opinion

text: ; paragraph 2.1 of Opinion

text: ; paragraph 9.2.1 of Opinion

text: ; paragraph 2.3 of Opinion

text: ; paragraph 7.2.1 of Opinion

text: ; paragraph 2.1 of

text: 18 See paragraph 1.5 of Opinion

text: . in Denmark, also by elderly people. Cash payments as a share of the total number of payments broken down by age shows that in 2017 people in the age group 70-79 years used cash in 40% of their payments in physical trades, and that this number had declined to 22% in 2019 . Taking this into account, the ECB has a positive view of further innovation and development in the field of electronic payment instruments, recalling that cash has a unique role, facilitating the inclusion of the entire population in the economy by allowing financial transactions to be settled in this way. Furthermore, cash could play an important role in the event of a disturbance in the payment system and it is robust against cyber-crime. In a crisis situation, such as the ongoing COVID-19 pandemic, the non-acceptance of cash at physical points of sale may be of particular significance to the elderly and people with disabilities, or anyone unable to access cashless means of payment, and who, as a consequence, could face serious difficulties meeting their essential needs. 2.3 Against this background, the ECB strongly welcomes the fact that the draft law upholds the cash rule in Denmark, and thereby preserves citizens' right to pay in cash. Status of euro banknotes and coins as legal tender 2.4 Denmark is a Member State with a derogation from participating in the third stage of economic and monetary union . Although Union law only regulates the legal tender status of euro banknotes and coins, the Union framework applicable to the legal tender status of euro banknotes and coins will become directly applicable in Denmark if and when the euro is introduced in Denmark. Against this specific institutional backdrop, the ECB has prepared an assessment of the draft law’s provisions compared with relevant practices in the euro area, in particular as concerns the legal tender status of euro banknotes. 2.5 Under the TFEU, the European System of Central Banks (ESCB) has the basic task of promoting the smooth operation of payment systems , and the ECB has the exclusive right to authorise the issue of euro banknotes within the Union . The euro banknotes issued by the ECB and the national central banks of the euro area are the only banknotes with legal tender status within the euro area . 2.6 The concept of ‘legal tender’ of a means of payment denominated in a currency unit has been considered by the Court of Justice of the European Union. In particular, the Court has clarified that the concept of ‘legal tender’ signifies that this specific means of payment cannot generally be refused in settlement of a debt, denominated in the same currency unit at its full face value, with the effect of discharging the debt. In clarifying the concept of ‘legal tender’ under Union law, the Court has taken into consideration Commission Recommendation 2010/191 of 22 March 2010 on the scope and effects of legal tender of euro banknotes and coins , which provides useful guidance for the interpretation of the relevant provisions of Union law. Point 1 of Recommendation 2010/191 states that, where a payment obligation exists, the legal tender of euro banknotes and coins should imply

text: 19 See the report by Danmarks Nationalbank ‘Cash payments are declining’, February 2020, page 9.

text: 20 See paragraph 2.1 of Opinion

text: ; paragraph 9.2.1 of Opinion

text: and paragraph 2.3 of

text: 21 See Protocol (No 16) to the TFEU on certain provisions relating to Denmark.

text: Article 127(2)

text: TFEU and Article 3.1 of the Statute of the ESCB and the ECB. 23 First sentence of

text: Article 128(1)

text: TFEU and first sentence of Article 16 of the Statute of the ESCB and the ECB. 24 Third sentence of

text: Article 128(1)

text: TFEU and third sentence of Article 16 of the Statute of the ESCB and the ECB. 25 OJ L 83, 30.3.2010, p. 70. (a) mandatory acceptance of those banknotes and coins; (b) their acceptance at full face value; and (c) their power to discharge from payment obligations. According to the Court, this shows that the concept of ‘legal tender’ encompasses, inter alia, an obligation in principle to accept banknotes and coins denominated in euro for payment purposes . 2.7 Insofar as it allows the Union legislature to lay down the measures necessary for the use of the euro as the single currency, the Court clarified that Article 133 of the Treaty empowers the Union legislature alone to specify the legal rules governing the status of legal tender accorded to banknotes and coins denominated in euro, insofar as that is necessary for the use of the euro as the single currency. Such exclusive competence precludes any competence on the part of the Member States in the matter, unless they have been empowered by the European Union to do so or for the implementation of Union acts . 2.8 However, the Court further clarified that the status of legal tender calls only for acceptance in principle of banknotes and coins denominated in euro as a means of payment, not for absolute acceptance. The Union’s exclusive competence in matters of monetary policy is without prejudice to the competence of the Member States whose currency is the euro to regulate the procedures for settling pecuniary obligations, which do not affect the principle that, as a general rule, it must be possible to discharge a payment obligation in cash. Thus, that exclusive competence does not prevent a Member State from adopting a measure falling within one of the Member State’s competences; for instance, a Member State can, based on its competence to regulate administrative procedures, oblige the public administration to accept cash payments from citizens. Neither does it prevent a Member State, in the exercise of its own powers, from introducing, on legitimate public interest grounds, a derogation from that obligation for statutorily imposed payments, subject to compliance with certain conditions. In particular, the obligation to accept euro banknotes and coins can, in principle, be restricted by the Member States for reasons of public interest and subject to the principle of proportionality. This means that any such restrictions need to be proportionate to the public interest objective pursued. When limiting the possibility, recognised by Union law, of generally discharging a payment obligation in banknotes and coins denominated in euro, Member States must ensure that any measures comply with the principle of proportionality, which requires in particular that they are appropriate for achieving the legitimate objectives pursued by the legislation at issue and do not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives . The Court has established that restrictions of the legal tender status of euro banknotes in particular require (i) that the legislation does not have the object or effect of establishing legal rules governing the status of legal tender of euro banknotes; (ii) that it does not lead, in law or in fact, to abolition of those banknotes, in particular by calling into question the possibility, as a general rule, of discharging a payment obligation in cash; (iii) that it has been adopted for reasons of public interest; (iv) that the limitation on payments in cash

text: 26 See judgment of the Court of Justice of 26 January 2021, Hessischer Rundfunk,

text: and

text: , ECLI:EU:C:2021:63, paragraphs 46 to 49. 27 See judgment of the Court of Justice of 26 January 2021, Hessischer Rundfunk,

text: and

text: , ECLI:EU:C:2021:63, paragraphs 50 to 52. 28 See judgment of the Court of Justice of 26 January 2021, Hessischer Rundfunk,

text: and

text: , ECLI:EU:C:2021:63, paragraphs 55 to 56 and 67 to 70. which the legislation entails is appropriate for attaining the public interest objective pursued; and (v) that it does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective . 2.9 The ECB has provided additional guidance in its opinions with respect to whether limitations may be considered to be proportionate. In particular, the ECB has noted that the broader and more general a limitation is, the stricter should be the interpretation of the requirement for the limitation to be proportionate to the objective pursued. When considering whether a limitation is proportionate, the adverse impact of the limitation in question and whether alternative measures could be adopted that would fulfil the relevant objective with a less adverse impact should always be considered . 2.10 Taking into account the foregoing, the ECB considers that the draft law neither has the object nor the effect of amending the legal rules governing the status of legal tender of Danish kroner banknotes or coins, but on the contrary preserves citizens’ right to fulfil their payment obligations by means of cash. Moreover, as regards the requirement that the measures must be appropriate for attaining the public interest objective pursued, the ECB considers it a legitimate interest to create a legal basis allowing professionals in transactions they are conducting among themselves to opt, as part of their contractual freedom, for non-cash payment forms. 2.11 In the present context, the ECB observes that the restrictions introduced by the draft law are not absolute. However, the Court has highlighted that lawful alternative means of payment need to be readily accessible to everyone liable to pay , and therefore hinted to the need for exceptions if the latter is not the case. With that in mind, the ECB considers the draft law in general to be proportionate noting, however, that as regards all provisions restricting the general rule facilitating payment in cash, in the case of contingencies where alternative means of payment are temporarily not functioning, flexibility should be ensured to facilitate settlement of payment obligations in cash. This opinion will be published on EUR-Lex. Done at Frankfurt am Main, 12 November 2021. [signed] The President of the ECB Christine LAGARDE

text: 29 See judgment of the Court of Justice of 26 January 2021, Hessischer Rundfunk,

text: and

text: , ECLI:EU:C:2021:63, paragraph 78. 30 See paragraph 2.7 of Opinion

text: . 31 See judgment of the Court of Justice of 26 January 2021, Hessischer Rundfunk,

text: and

text: , ECLI:EU:C:2021:63, paragraph 77.


text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p. 42).

text: Regulation (EU) No 909/2014

text: of the European Parliament and of the Council of 23 July 2014 on improving securities settlement in the European Union and on central securities depositories and amending Directives

text: and

text: and

text: Regulation (EU) No 236/2012

text: (OJ L 257, 28.8.2014, p. 1). 4 See ECB/Eurosystem Revised Oversight Framework for Retail Payment Systems, February 2016; ECB/Eurosystem Revised Assessment Methodology for Payment Systems, June 2018. Both these documents are available on the ECB’s website at www.ecb.europa.eu.

text: Article 11 of Regulation (EU) No 909/2014

text: in conjunction with

text: Articles 8(2)

text: (2) and 42(2)(4) of the Law on Lietuvos bankas. 6

text: Article 12 of Regulation (EU) No 909/2014

text: Committee on Payments and Market Infrastructures of the Bank for International Settlements and the International Organization of Securities Commissions. Available on the Bank for International Settlements’ website at www.bis.org. 9 Cyber resilience oversight expectations for financial market infrastructures (December 2018). can be accessed using the following link: CROE. 10 Eurosystem oversight policy framework, Revised version (July 2016) available on the ECB’s website at www.ecb.europa.eu.

title: Opinion of the European Central Bank of 15 November 2021 on the oversight of payment and securities settlement systems (CON/2021/33)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 15 November 2021 on the oversight of payment and securities settlement systems (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 8 October 2021 the European Central Bank (ECB) received a request from Lietuvos bankas for an opinion on a draft resolution on the Description of the Guidelines for the Oversight of Payment and Securities Settlement Systems (hereinafter the ‘draft resolution’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the second, third, fifth and sixth indents of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC

text: , as the draft resolution relates to means of payment, Lietuvos bankas, payment and settlement systems, and rules applicable to financial institutions insofar as they materially influence the stability of financial institutions and markets. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft resolution

text: 1.1 The draft resolution recasts the framework for the conduct of payment and securities settlement systems oversight by Lietuvos bankas, which was approved by the Board of Lietuvos bankas in 2014 and entered into force on 1 January 2015. 1.2 The draft resolution aims to align the existing framework for the conduct of payment and securities settlement systems oversight with the relevant regulatory developments introduced since 2015, in particular the Union legal acts concerning the oversight of the payment and securities settlement systems (Regulation of the European Central Bank

text: (EU) No 795/2014

text: (ECB/2014/28) and

text: Regulation (EU) No 909/2014

text: of the European Parliament and of the Council ), as well as other documents approved by the ECB on the same subject matter . In addition, the draft resolution aims to introduce other amendments which follow from the experience gained by Lietuvos bankas when implementing the provisions of the oversight framework.

text: 1.3 The draft resolution sets out measures that Lietuvos bankas takes in performing payment and securities settlement systems oversight tasks, namely: the registration, assessment and monitoring of systems. The draft resolution also contains provisions as regards the collection and sharing of statistical data and information related to major security incidents impacting these systems with other authorities and the ECB. 1.4 Under the draft resolution, the assessment of payment systems has been aligned with the Revised Oversight Framework for Retail Payment Systems and the Revised Assessment Methodology for Payment Systems approved by the ECB, as well as with other ECB documents applicable to the oversight of payment systems. 1.5 For the assessment of securities settlement systems, the draft resolution now refers, among other things, to

text: Regulation (EU) No 909/2014

text: . For the purposes of this Regulation, Lietuvos bankas is the designated competent authority , responsible for performing the duties under this Regulation with regard to the authorisation and supervision of central securities depositories (CSDs) established in Lithuania. Furthermore, Lietuvos bankas and the Eurosystem qualify as relevant authorities for CSDs under this Regulation. 1.6 The draft resolution contains an obligation for systemically important payment system operators to inform Lietuvos bankas about major incidents occurring in the system. To this end, the draft resolution describes the procedure for the payment system operator to inform Lietuvos bankas of a major incident and sets out criteria identifying major incidents. Likewise, under the draft resolution securities settlement system operators must inform Lietuvos bankas of an incident occurring in their systems. 1.7 Furthermore, the draft resolution details the information to be provided by the payment system operator before the implementation of major changes. A major system change is defined as a change in the functionality of a system that significantly alters the settings of the system or adds new core business functions. 1.8 Finally, the draft resolution provides that as part of the monitoring of systems, Lietuvos bankas arranges bilateral regular and/or thematic meetings with system operators for the exchange of information on ongoing or planned system changes, system oversight plans, potential regulatory changes, and other information related to system operation and oversight.

text: 2. General observations

text: 2.1 The ECB welcomes the draft resolution, which aims to (1) achieve alignment with the existing Eurosystem oversight framework,

text: Regulation (EU) No 795/2014

text: (ECB/2014/28) on oversight requirements for systemically important payment systems and policies for the conduct of oversight of payment and securities settlement systems, as well as to ensure consistency with

text: Regulation (EU) No 909/2014

text: ; (2) strengthen the operational and cyber resilience of the payment and

text: securities settlement systems operating in Lithuania; and (3) support the role of Lietuvos bankas as an overseer of these systems. 2.2 Furthermore, the ECB welcomes the alignment and implementation in the oversight activities of Lietuvos bankas with the Eurosystem’s major incident reporting framework and with the criteria described in the framework and respective oversight guide for systemically important payment systems and retail payment systems. 2.3 The ECB also welcomes the alignment of the draft resolution with the CPMI-IOSCO’s Guidance on cyber resilience for financial market infrastructures , which the ECB has operationalised in its Cyber Resilience Oversight Expectations for financial market infrastructures (CROE) . The ECB suggests that any guidance on cybersecurity developed under the draft resolution should be aligned with the CROE. 2.4 In addition, the ECB recommends that the draft resolution follows the ECB policy regarding the identification and oversight of critical service providers of financial market infrastructures . 2.5 Finally, the ECB takes note that the draft resolution aims to ensure consistency with the requirements laid down in

text: Regulation (EU) No 909/2014

text: . To that end, the ECB understands that no requirements that the draft resolution sets out for CSDs and the securities settlement systems that they operate refer to those aspects that

text: Regulation (EU) No 909/2014

text: has already harmonised at Union level, except for the specific cases provided for in this Regulation.

text: This opinion will be published on EUR-Lex.

text: Done at Frankfurt am Main, 15 November 2021.

text: [signed]

text: The President of the ECB

text: Christine LAGARDE