text: The draft law amends, in this respect, the Law on bankruptcy and the Law on resolution. See Law No 7/2005 on bankruptcy and restructuring, as amended, and Law No 371/2014 on the addressing of crisis situations in the financial market, as amended.

text: Regulation (EU) 2016/867

text: of the European Central Bank of 18 May 2016 on the collection of granular credit and credit risk data (ECB/2016/13) (OJ L 144, 1.6.2016, p. 44). 4 Law No 747/2004 Coll. on financial market supervision. 5 See

text: conferring specific tasks on the European Central Bank concerning policies relating to the prudential supervision of credit institutions (OJ L 287, 29.10.2013, p. 63), in conjunction with

text: Regulation (EU) No 468/2014

text: of the European Central Bank of 16 April 2014 establishing the framework for cooperation within the Single Supervisory Mechanism between the European Central Bank and national competent authorities and with national designated authorities (SSM Framework Regulation) (ECB/2014/17) (OJ L 141, 14.5.2014, p. 1).

text: See

text: Article 17 of Regulation (EU) No 1286/2014

text: of the European Parliament and of the Council of 26 November 2014 on key information documents for packaged retail and insurance-based investment products (PRIIPs) (OJ L 352, 9.12.2014, p. 1). 7 See

text: Article 42 of Regulation (EU) No 600/2014

text: of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 on markets in financial instruments and amending

text: Regulation (EU) No 648/2012

text: (OJ L 173, 12.6.2014, p. 84). 8 See Article 1 of the Law on supervision. 9 See Article 1 of the Law on supervision, in conjunction with

text: Regulation (EU) No 1092/2010

text: of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 on European Union macro-prudential oversight of the financial system and establishing a European Systemic Risk Board (OJ L 331, 15.12.2010, p. 1). 10 See Article 6 of Law No 483/2001 Coll. on banks, in conjunction with Article 1 of the Law on supervision. 11 See Article 135 of Law No 566/2001 Coll. on securities and investment services, in conjunction with Article 1 of the Law on supervision.

text: See the EBA Report on Covered Bonds: Recommendations on harmonisation of covered bond frameworks in the EU of 20 December 2016 (EBA-Op-2016-23), available on the EBA’s website at www.eba.europa.eu. 13 See the European Commission’s Initiative on an integrated covered bond framework (Inception Impact Assessment) of 9 June 2017, available on the Commission’s website at www.ec.europa.eu. 14

text: Regulation (EU) No 575/2013

text: Regulation (EU) No 648/2012

text: (OJ L 176, 27.6.2013, p. 1).

text: See paragraph 3.2.5.2 of Opinion

text: . All ECB opinions are published on the ECB’s website at www.ecb.europa.eu. 16 The reporting threshold under

text: Article 5(1) of Regulation (EU) 2016/867

text: means that credit data must be reported for instruments specified in

text: Article 4

text: thereof where the debtor’s commitment amount is equal to or larger than EUR 25 000 on any reporting reference date within the reference period.

text: See the explanatory memorandum to the draft law detailing amendments to Law No 129/2010 Coll. on consumer credits and other credits and loans for consumers and Law No 90/2016 Coll. on housing loans. 18 See paragraph 2.1 of Opinion

text: and paragraph 2.1 of Opinion

text: . 19 See paragraphs 2.3 and 2.4 of Opinion

text: . 20 The common procedures are set out in

text: Articles 73

text: to 88 of

text: Regulation (EU) No 468/2014

title: Opinion of the European Central Bank of 8 September 2017 on the legal framework for covered bonds, reporting of credit data, macroprudential powers and tools, and SSM common procedures (CON/2017/36)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 8 September 2017 on the legal framework for covered bonds, reporting of credit data, macroprudential powers and tools, and SSM common procedures (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 12 July 2017 the European Central Bank (ECB) received a request from the Ministry of Finance of the Slovak Republic for an opinion on a draft law amending the Law on banking and certain other laws (hereinafter the ‘draft law’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the third, fourth and sixth indents of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC

text: , as the draft law relates to Národná banka Slovenska, the collection, compilation and distribution of monetary, financial, banking, payment systems and balance of payments statistics, rules applicable to financial institutions insofar as they materially influence the stability of financial institutions and markets and the ECB’s specific tasks concerning the prudential supervision of credit institutions pursuant to Article 127(6) of the Treaty. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft law

text: 1.1 The main purpose of the draft law is to comprehensively reform the existing system of mortgage bank financing in Slovakia, which is based on mortgage bonds, with the aim of replacing mortgage bonds with covered bonds. 1.2 The draft law contains a number of detailed provisions relating to covered bonds. (a) It defines the institutions allowed to issue covered bonds, i.e. only banks established in Slovakia. (b) It outlines additional authorisation procedures in the form of prior approval by Národná banka Slovenska (NBS) concerning covered bond issuers to perform activities related to the covered bond programme. (c) It specifies the legal status of covered bonds and the types of assets eligible for inclusion in the cover pool. These assets include: (i) mortgage loans with a maximum maturity of 30 years, provided to consumers, secured by mortgages over real estate and registered in the covered

text: bond register. These mortgage loans must represent at least 90% of the total value of the cover pool; (ii) substitution assets; (iii) hedging derivatives; and (iv) liquid assets. (d) It sets out the valuation, composition and structure of the cover pool. A bank that is a covered bond issuer must ensure the quality of the cover pool throughout the entire lifetime of the covered bonds by monitoring and updating the valuation of the collateral assets and the corresponding loan-to-value (LTV) calculations. The relevant covered bonds programme administrator must confirm whether pool assets meet specified eligibility criteria. For a single loan secured by a mortgage, the LTV ratio may not be higher than 80% at the time of registration in the covered bonds register. If the LTV ratio exceeds 80% due to a decrease in the value of the property securing that loan, the loan may remain in the cover pool, as long as only up to 80% of the value of the property is taken into account in the calculation of the coverage requirement. In the event that the property value falls to a level below the outstanding amount of the loan, the bank is required to remove the corresponding mortgage loan from the covered bonds register. (e) It establishes the covered bonds register. Under this provision, the bank that is a covered bond issuer registers the cover pool, the issued covered bonds and the bank’s liabilities relating to the covered bonds issued. The bank also has an obligation to keep separate bookkeeping records on covered bonds and assets in the cover pool. (f) It sets out the rules regarding the issuance and supervision of covered bonds, including the powers of covered bond programme administrators. (g) It defines covered bondholders’ rights. (h) It stipulates special provisions in the event of an issuer’s insolvency or bankruptcy. (i) It defines transparency requirements. 1.3 The draft law protects covered bondholder’s rights, granting them a priority security right over the assets forming the cover pool. These rights ensure that their claims against a bank issuing covered bonds can be preferentially secured, with a view to ensuring adequate and timely service of covered bondholders in the event of an issuer’s insolvency . The draft law also sets up a procedure to prolong the maturity of liabilities under covered bonds in certain circumstances. This includes when an authorised person in the interests of the bank, covered bondholders and mortgage lenders intends to transfer the covered bond programme to another bank or banks due to insolvency, forced administration, resolution or bankruptcy proceedings. The procedure is valid for one year from the date the authorised person notifies NBS of that intention. The prior approval of NBS is required to transfer a covered bond programme to another credit institution. Moreover, the draft law regulates the procedure on the insolvency of a credit institution for dealing with the separate estates of the secured creditors that are holders of covered bonds.

text: 1.4 The draft law seeks to ensure the provision of credit data required for the purposes of

text: Regulation (EU) 2016/867

text: of the European Central Bank (ECB/2016/13) . In anticipation of the obligations under

text: Regulation (EU) 2016/867

text: , the draft law extends the range of specific counterparties in respect of which data will be provided to the existing Bank Loan and Guarantee Register maintained by NBS. The draft law also allows for the exchange of information between NBS and the ECB on the basis of a written agreement. As a result of this exchange, the ECB will be entitled to use data on loans granted to business entities, data on collateral and liabilities related to these loans and other data on counterparties under

text: Regulation (EU) 2016/867

text: . 1.5 The draft law empowers NBS to introduce a debt-to-income (DTI) limitation based on the ratio between a borrower’s overall indebtedness in respect of mortgage and consumer loans and the borrower’s income. Information on income needs to be demonstrably verified by means of internal or external sources that are independent of the borrower. The draft law sets out the legal basis for designing the DTI as a new tool that extends the current macroprudential toolkit in Slovakia and forms an integral part of assessing the creditworthiness of consumers who are mortgage borrowers or credit debtors. This tool is intended to apply in the case of loans provided by banks, branches of foreign banks and other creditors. 1.6 The draft law introduces a number of reforms relating to consumer credit or mortgage loans. These provide, inter alia, that, in the event of unexpected financial difficulties on the part of a consumer, banks or creditors may extend the maturity of the loan up to a maximum of six months, and oblige creditors to verify information on a consumer’s current income using external sources. 1.7 The draft law amends the relevant provisions of the Law on supervision , mainly concerning proceedings before NBS and its supervision over the financial market. The draft law also aims to ensure that the annual contributions by supervised entities are set more fairly, with a more reasonable distribution of the associated financial burden among the relevant supervised entities in the financial market. 1.8 The draft law provides that the Law on supervision will also apply mutatis mutandis to NBS procedures in the provision of cooperation and preparation of materials to assist the ECB in the exercise of its tasks and decision-making under the Single Supervisory Mechanism (SSM) . As noted in the explanatory memorandum accompanying the draft law, current procedural practices, where the competent supervisory authority is the ECB in accordance with

text: Regulation (EU) No 1024/2013

text: , in conjunction with

text: Regulation (EU) No 468/2014

text: , demonstrate a need for proportionality in the application of the provisions governing supervisory action, where NBS assesses the application and draws up a draft decision for the ECB. The draft law further provides

text: that if cooperation is required for a decision under the SSM, NBS must take its decision no later than 18 months after the request, unless a different time limit for the decision is provided for in a separate regulation. 1.9 Finally, the draft law makes provision in Slovak law for the future powers of intervention that NBS will acquire from 1 January 2018 under

text: Regulation (EU) No 1286/2014

text: of the European Parliament and of the Council and from 3 January 2018 under

text: Regulation (EU) No 600/2014

text: 2. Preliminary comment

text: This opinion focuses on the provisions of the draft law relating to (a) the tasks of NBS; (b) the new legal framework for covered bonds; (c) the reporting of credit data by way of implementation of

text: Regulation (EU) 2016/867

text: ; (d) the use of DTI for financial stability purposes, enlarging the macroprudential toolkit in Slovakia; and (e) NBS procedural rules, including in the context of SSM common procedures.

text: 3. Tasks of NBS

text: 3.1 The provisions of the draft law relating to the new powers of NBS do not extend the current supervisory and macroprudential mandate of NBS. It is already the national authority competent for 8 9 financial market supervision , as well as the macroprudential authority in Slovakia . NBS also has the supervisory and macroprudential powers necessary to fulfil these functions. 3.2 From the perspective of the tasks to be carried out by NBS, the powers related to the authorisation and supervision of the issuance of covered bonds are not intrinsically distinct from NBS’s existing powers with respect to the authorisation of mortgage transactions, including the issuance of mortgage bonds . Similarly, the product intervention powers mirroring those introduced under Union regulations in the field of financial instruments are akin to supervisory powers that NBS already exercises over the activities of financial market participants . Further, the power to introduce a DTI limitation for financial stability purposes is not fundamentally distinct from the power of NBS to introduce other macroprudential tools. 3.3 It follows that the draft law does not confer genuinely new tasks on NBS, but rather specifies certain new powers that NBS may use when carrying out the same category of tasks already

text: discharged by NBS under its supervisory and macroprudential responsibilities. Consequently, the issue of assessing whether the conferral of new tasks on a national central bank complies with the prohibition of monetary financing does not arise in the case at hand.

text: 4. Covered bonds law reform

text: 4.1 The ECB welcomes the draft law’s introduction of a new legal regime for covered bonds, taking into account the best practices identified by the European Banking Authority (EBA) , which aims to modernise existing Slovak regulations, contribute to the development of the Slovak capital market and improve the level of protection and legal certainty for investors. In particular, the ECB welcomes the draft law’s objective to ensure that covered bonds issued under the draft law are financial instruments of good quality and that they provide a suitable and effective source of longterm funding, supporting banks’ business models and overall stability. 4.2 The European Commission has announced that it will put forward a legislative proposal for a Union framework on covered bonds to help banks finance their lending activity scheduled for the first quarter of 2018 . The ECB favours a high-quality and transparent covered bond market in the Union, and sees potential for harmonising certain standards and practices. 4.3 The draft law also introduces a disclosure obligation for banks with respect to covered bond programmes, which seeks to ensure that banks inform the public about the issuance of covered bonds in a transparent manner. This disclosure obligation is one of the requirements that a covered bond must meet in order to be considered, in portfolios of banks that have purchased covered bonds, an exposure with a preferential risk weight in line with

text: Article 129(6) of Regulation (EU) No 575/2013

text: of the European Parliament and of the Council . In particular, the ECB welcomes the fact that under the draft law documents related to the covered bond programme must be made available as part of the disclosure obligation, although it would be helpful to specify which transaction documents must be disclosed. The transparency requirements of

text: Article 129(7) of Regulation (EU) No 575/2013

text: are minimum requirements and national legislative bodies are encouraged to ensure that the disclosure obligation is in line with best market practices, allowing adequate due diligence to be performed. 4.4 The ECB welcomes the draft law’s proposed introduction of a requirement for a liquidity buffer to address liquidity risk. The ECB agrees that this liquidity buffer should be segregated as part of the cover pool assets and understands that these liquid assets may be counted towards the fulfilment of the liquidity coverage ratio. However, it does not appear prudent to apply a coefficient of only 0.4 to negative cash flows related to principal payments occurring within 31-180 days. The Slovak

text: authorities are encouraged to ensure that those cash flows are taken fully into account for the purposes of calculating such liquidity requirements. 4.5 The draft law proposes that the maturity date of covered bonds can be extended by a maximum of 12 months only if: (a) forced administration is imposed on the bank that issues the covered bonds; (b) a resolution procedure has been initiated and conducted; or (c) the bank has been declared bankrupt. 4.6 The ECB welcomes the fact that the draft law does not set an upper limit for the coverage indicator, i.e. the value of the cover pool over the value of the outstanding liabilities. The draft law specifies that a bank that is an issuer of covered bonds must maintain the mandatory coverage indicator at 105% or such higher coverage indicator as is specified in the individual issue conditions for the covered bonds. Since, in practice, it may be difficult to maintain the coverage indicator precisely at 105%, the draft law could be reworded to require the issuer to maintain a mandatory coverage indicator of at least 105%. The ECB welcomes the possibility for a bank that is an issuer of covered bonds to maintain a higher coverage indicator in the individual issue conditions for the covered bonds, which, according to the draft law, needs to be maintained until the respective bond has been redeemed in full.

text: 5. Provisions supporting reporting of credit data under

text: Regulation (EU) 2016/867

text: 5.1 The draft law seeks to ensure the provision of credit data required for the purposes of

text: Regulation (EU) 2016/867

text: . The ECB welcomes the fact that the draft law enables NBS, as the sole operator of the information exchange system, to make special agreements with regard to linking the information exchange system with comparable databases established in other Member States. 5.2 The ECB welcomes the fact that the draft law extends the range of counterparties and enables the system of electronic exchange of information between NBS and the ECB to be developed, facilitating credit risk assessment, thereby enhancing risk management capabilities. These new or improved statistics to be produced in the long term are necessary for the performance of Eurosystem tasks, including monetary policy analysis, monetary policy operations, risk management, financial stability surveillance and research, as well as the Eurosystem’s contribution to the smooth conduct of policies pursued by the competent authorities relating to the prudential supervision of credit institutions and the stability of the financial system. These data will also be useful for banking supervision purposes in the context of the SSM . 5.3 The draft law provides for NBS to collect credit data without any threshold at national level. Where the data meets the reporting threshold in

text: , it will be reported to the ECB in accordance with that Regulation.

text: 6. Macroprudential aspects of NBS setting the limit on the DTI ratio for consumer credit and mortgage loans

text: 6.1 Household indebtedness has doubled in Slovakia since 2010 . The ECB would like to emphasise its stance on implementing macroprudential tools to foster a sound amortisation culture and to counteract excessive household indebtedness and financial imbalances . Therefore, from a financial stability perspective, the ECB welcomes the fact that the draft law establishes a legal basis to limit the ratio of overall indebtedness to a borrower’s income for mortgage loans and consumer credit. 6.2 The draft law empowers NBS to issue secondary legislation in the form of decrees, which can be used to set out this macroprudential instrument in more detail. The ECB expects NBS to consult the ECB in accordance with Article 127(4) of the Treaty on any such decrees related to the DTI .

text: 7. Procedural rules at NBS, including in the context of SSM common procedures

text: 7.1 Under the draft law, the detailed provisions of Slovak law relating to proceedings in supervisory matters will apply mutatis mutandis to NBS procedures effected under the common procedures for cooperation with regard to an application for an authorisation to take up the business of a credit institution, the withdrawal of an authorisation and the acquisition of qualifying holdings under

text: Regulation (EU) No 468/2014

text: . 7.2 These changes should optimise these proceedings and increase legal certainty for all parties concerned. These changes do not seek to interfere in any way with ECB decision making processes within the framework of the SSM.

text: This opinion will be published on the ECB’s website.

text: Done at Frankfurt am Main, 8 September 2017.

text: [signed]

text: The President of the ECB

text: Mario DRAGHI


text: Regulation No 13/2013 of the President of Narodowy Bank Polski of 24 May 2013 on the manner of performing interbank settlements. Available at http://www.nbp.pl/en/system platniczy/regulation-13-2013.pdf. 4

text: Article 3(2)

text: (1) of the Act on Narodowy Bank Polski of 29 August 1997. Available at https://www.nbp.pl/en/aktyprawne/the act on the nbp.pdf. 5 Article 16(1) of the Act of 24 August 2001 on settlement finality in payment and securities settlement systems and the rules of oversight of these systems. Available at https://www.nbp.pl/en/system_platniczy/angust.pdf. Article 14(2) of the Act of 19 September 2011 on payment services. No English translation available, the Polish text is available at http://isap.sejm.gov.pl/DetailsServlet?id=WDU20140000873.

text: See Eurosystem Oversight Policy Framework, July 2016, available on the ECB’s website at www.ecb.europa.eu. 7 Guideline ECB/2012/27 of the European Central Bank of 5 December 2012 on a Trans-European Automated Realtime Gross settlement Express Transfer System (TARGET2) (OJ L 30, 30.1.2013, p.1). 8 Directive

text: of the European Parliament and of the Council of 19 May 1998 on settlement finality in payment and securities settlement systems (OJ L 166, 11.6.1998, p. 45).

publisher: Europeiska centralbanken

sprak: en

title: Opinion of the European Central Bank of 20 September 2017 on interbank clearing and settlements (CON/2017/37)

serie: con

text: direct exchange of payment orders between the banks, the draft regulation prescribes the minimum content of the agreement that should be concluded between the banks. 1.4. The draft regulation defines interbank settlement as a transfer of funds between banks’ accounts or between banks’ accounts and own accounts of banks, which maintain banks’ accounts, in order to meet a liability that has arisen as a result of interbank clearing. The draft regulation specifies that (i) settlement in zlotys may be conducted either by NBP in SORBNET2 or in its regional branches that maintain banks’ accounts in zlotys or by other banks that maintain other banks’ accounts in zlotys and that (ii) settlement in euro may be conducted by NBP in the TARGET2-NBP system or by other banks that maintain other banks’ accounts in euro. 1.5. The draft regulation provides for general requirements related to participation in the large-value payment systems operated by NBP, i.e. SORBNET2 (in zlotys) and TARGET2-NBP (in euro), including an indication of eligible participants and the conditions that the participants must fulfil. With respect to the SORBNET2 system, the draft regulation provides that its participants may include (i) NBP, (ii) banks other than NBP, provided they comply with the terms and conditions for opening and maintaining banks’ accounts laid down by NBP, (iii) an entity managing an ancillary system, provided it obtains consent to open and maintain an account with NBP and complies with the terms and conditions for such account, (iv) the central bank of another country, provided it obtains the consent of NBP’s President to open and maintain an account with NBP, (v) the National Cooperative Savings and Credit Union, provided it complies with the terms and conditions for opening and maintaining banks’ accounts laid down by NBP and (vi) the Polish Bank Guarantee Fund, provided it complies with the terms and conditions for opening and maintaining banks’ accounts laid down by NBP. With respect to the TARGET2-NBP system, the draft regulation provides that its participants may include (i) NBP, (ii) banks other than NBP, provided they comply with the terms and conditions for opening and maintaining banks’ accounts laid down by NBP, (iii) an entity managing an ancillary system, provided it obtains consent to open and maintain an account with NBP and complies with the terms and conditions for such account, and (iv) the National Cooperative Savings and Credit Union, provided it complies with certain terms and conditions for opening and maintaining banks’ accounts laid down by NBP. 1.6. The draft regulation defines the precise time at which a payment order enters into a system and the point in time at which such an order cannot be revoked and becomes final. With respect to the SORBNET2 system, a payment order is deemed to be entered into the system upon its registration. It is final and irrevocable from the time of its execution, i.e. once the account in the SORBNET2 system as indicated in the payment order is debited. With respect to the TARGET2- NBP system, a payment order is deemed to be entered into the TARGET2-NBP system upon the debiting in the TARGET2 system of the participant’s account as indicated in the payment order and may be revoked until it is entered into the TARGET2-NBP system. A payment order that is included in the algorithm referred to in the TARGET2-NBP agreement may not be revoked during the period of the algorithm’s operation. 1.7. In addition, the draft regulation regulates general issues relating to interbank settlement performed through a direct exchange of payment orders between banks, as well as those relating to calculating the net settlement positions resulting therefrom.

type: stycke

text: 1.8. As described in the explanatory memorandum, the need to include interbank clearing within the scope of the draft regulation is driven by the recent occurrence in Poland of new, unsupervised, interbank clearing mechanisms that do not qualify as payment systems and are not subject to supervision by the President of NBP, but which pose certain risks to the safety and efficiency of interbank clearing in Poland. According to the explanatory memorandum, Polish banks have for a short period in the past used, for interbank clearing purposes, both the existing payment systems that are subject to NBP’s oversight and intermediary services provided by companies that offer to make payments between banks using the companies’ own bank accounts held with various banks. These mechanisms involve the temporary acquisition of funds transferred by the intermediary providing such services, which entails the potential risk that funds might be lost if the intermediary fails to transfer them to the beneficiary bank resulting in no interbank settlement taking place. Such risk is properly mitigated under NBP’s oversight of settlements performed by typical clearing houses. For the time being, the Polish banks have stopped using non-regulated third-party intermediaries to exchange interbank transfer orders, but the changes proposed in the draft regulation aim to prevent the reoccurrence of such practices in the future.

text: 2 General observation

type: rubrik

text: The ECB notes that with respect to interbank settlements, the draft regulation is a recast of the existing Regulation No. 13/2013 of the President of Narodowy Bank Polski . The draft regulation amends Regulation No. 13/2013 and expands its scope to include interbank clearing. The ECB was not consulted on Regulation No. 13/2013.

text: 3 Specific observations

text: Interbank clearing

text: 3.1 The organisation of payments is one of the duties imposed on NBP . The President of NBP is responsible for the oversight of payment systems and payment schemes. In particular, the operation of a payment system or a payment scheme requires the consent of the President of NBP, who is also entitled to revoke such consent and receive information on the functioning of the payment system or the payment scheme . 3.2 The ECB understands that the draft regulation intends to introduce a closed catalogue of permissible clearing methods in Poland in order to eliminate the use of interbank clearing mechanisms that use intermediary services that clear payments with own funds, since such mechanisms do not constitute a payment system subject to NBP’s oversight. The ECB welcomes the fact that the draft regulation aims to strengthen NBP’s oversight role in the area of interbank

text: clearing and contributes to the reduction of counterparty risk in the financial sector. The draft regulation should enable NBP to use the powers available to it under Article 68(1) of the Banking Act to promote the smooth operation of all aspects of clearing and payment systems in Poland. Furthermore, the draft regulation does not contravene the Eurosystem oversight policy framework , as it limits the interbank clearing and settlement facilities to the payment systems that are subject to oversight and to the correspondent banking arrangements that are subject to banking supervision and monitoring by the Eurosystem’s oversight function.

text: Interbank settlements

text: 3.3 With respect to the provisions of the draft regulation regarding interbank settlement, the ECB notes that these provisions repeat rules already laid down in the documentation for the SORBNET2 and TARGET2-NBP systems. For example, in accordance with Article 6(1) of the Act of 24 August 2001 on settlement finality in payment and securities settlement systems and the rules of oversight of these systems, a settlement order that has entered the system may not be revoked by a participant or by a third party after the point in time defined by the rules of that system. Related rules concerning settlement finality are laid down in the documentation governing the SORBNET2 and TARGET2-NBP systems. The ECB understands that the purpose of the draft regulation in this respect is to provide general rules for settlement systems in an official NBP legal act adopted on the basis of a delegation contained in the Polish Banking Act of 29 August 1997. In addition, the draft regulation is a general NBP legislative instrument that introduces a basis for the model participation agreements in the SORBNET2 and TARGET2-NBP systems. With respect to the TARGET2-NBP system, the ECB understands that the repetition in the draft regulation of the entry into the system and the irrevocability rules specified in Article 22 of the Harmonised Conditions for Participation in TARGET2 (Annex II to Guideline ECB/2012/27 of the European Central Bank ) is necessary to ensure legal certainty for irrevocable settlement in TARGET2-NBP under Polish law. The ECB agrees in principle with this approach. NBP should, however, closely monitor the draft regulation and the documentation of the large-value payment systems operated by NBP, and should, in particular, review any changes to Guideline ECB/2012/27 adopted by the ECB, in order to ensure their full alignment and avoid any potential discrepancy between the various applicable documents. Furthermore, in accordance with the second sentence of

text: Article 3(3) of Directive 98/26/EC

text: of the European Parliament and of the Council , if there are conditions laid down in national law governing the system as to the moment of entry, the rules of that system must be in accordance with such conditions. 3.4 The ECB welcomes the fact that the draft regulation extends the eligibility criteria for participation in the SORBNET2 and TARGET2-NBP systems, which are generally open to banks, to entities managing ancillary systems, to the Bank Guarantee Fund and to the National Cooperative Savings and Credit Union. The ECB understands that the amendments are necessary to guarantee that

text: those entities will meet the corresponding requirements for participation in the SORBNET2 and in the TARGET2-NBP systems. The amendments are particularly important in the context of applications to open an account and the technical requirements specified in the participation agreement. As regards the National Cooperative Savings and Credit Union, it is important to ensure that NBP assesses its financial condition in a manner similar to that of banks. 3.5 The ECB notes that the draft regulation eliminates non-European Economic Area (EEA) entities from the scope of eligible participants in the SORBNET2 system due to the fact that the participation of such entities is not expected in the foreseeable future. The ECB understands that NBP is nonetheless open to considering the participation of a non-EEA entity on an individual basis subject to the satisfactory legal assessment of the laws applicable to such participant.

text: Done at Frankfurt am Main, 20 September 2017.

text: [signed]

text: The President of the ECB

text: Mario DRAGHI

type: vagledning

utgivare: ecb


text: COM(2016) 856 final.

text: Vad gäller internationella standarder för återhämtning av finansiella marknadsinfrastrukturer, se rapporten från Banken för internationell betalningsutjämning (BIS), Kommittén för betalnings- och marknadsinfrastruktur (CPMI) samt styrelsen för International Organization of Securities Commissions (IOSCO), Recovery of financial market infrastructures – Revised Report (2017), finns på BIS webbplats www.bis.org. För internationella standarder för resolution av finansiella marknadsinfrastrukturer, se den vägledning som Financial Stability Board (FSB) har gett i Appendix II-Annex 1 – Resolution of Financial Market Infrastructures (FMIs) and FMI Participants annexed to Key Attributes of Effective Resolution Regimes for Financial Institutions (2014), finns på FSB:s webbplats på www.fsb.org. FSB har publicerat mer detaljerade anvisningar Guidance on Central Counterparty Resolution and Resolution Planning i juli 2017. Även detta dokument finns på FSB:s webbplats.

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/49/EU

text: om insättningsgarantisystem (EUT L 173, 12.6.2014, s. 149).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/77/EG

text: (EUT L 331, 15.12.2010, s. 84).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av den 4 juli 2012

text: om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister (EUT L 201, 27.7.2012, s. 1).

text: Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning

text: (EU) nr 1095/2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten) och om ändring av förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: vad gäller förfarandena för och de myndigheter som ska delta i auktorisationen av centrala motparter samt om kraven för godkännande av centrala motparter från tredjeland, COM(2017) 331 final.

text: Se

text: rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013

text: om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 29.10.2013, s. 63).

text: Se artikel 4.2 h i förslaget till förordning.

text: Se artikel 4.2 c i förslaget till förordning.

text: Se ECB:s svar på kommissionens samråd om översynen av förordningen om Europas marknadsinfrastrukturer (EMIR-förordningen), finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu

text: Se artikel 1 i den föreslagna förordningen.

text: Se artikel 2.17 i den föreslagna förordningen.

text: Se artikel 3.1 i den föreslagna förordningen.

text: Se punkterna 2.2 och 2.3 i yttrande

text: . Alla ECB:s yttranden finns på ECB:s webbplats http://www.ecb.europa.eu/

text: Se artikel 42.2 i den föreslagna förordningen.

text: Se punkt 3.3 i Europeiska centralbankens yttrande

text: av den 29 november 2012 om ett förslag till direktiv om inrättande av en ram för återhämtning och rekonstruktion av kreditinstitut och värdepappersföretag (EUT C 39, 12.2.2013, s. 1).

text: Se artikel 44 i den föreslagna förordningen.

text: Se punkt 3.4 i yttrande

text: Se artikel 27.3 och 27.4 i den föreslagna förordningen.

text: Se artikel 27.5 i den föreslagna förordningen.

text: Se artikel 13.3 i den föreslagna förordningen.

text: Se fotnot 2.

text: Se artikel 13.4 i den föreslagna förordningen.

text: Se artikel 10.4 i den föreslagna förordningen.

text: Se artikel 12.2–12.5 i den föreslagna förordningen.

text: Detta implicerar att, om en majoritet på två tredjedelar av kollegiets medlemmar är negativa till en återhämtningsplan, varje berörd myndighet kan hänskjuta frågan till Esma för medling.

text: Se

text: artikel 13.3 a

text: i) i den föreslagna förordningen.

text: Se artikel 13.6 i den föreslagna förordningen.

text: Se avsnitt 7.5 i och 7.5 v i FSB-rapporten Guidance on Central Counterparty Resolution and Resolution Planning.

text: Ibid., avsnitt 7.5 xiii.

text: Se artikel 13.8 i den föreslagna förordningen.

text: Se artikel 15 i den föreslagna förordningen.

text: Se artikel 16.4 i den föreslagna förordningen.

text: Se artikel 17.7 l i den föreslagna förordningen.

text: Se avsnitt C i bilagan till förslaget till förordning om aspekter att beaktas av resolutionsmyndigheten vid resolutionsbedömningen av en central motpart.

text: Se avsnitt 6 i FSB:s Guidance on Central Counterparty Resolution and Resolution.

text: FSB kommer att fortsätta sitt arbete med finansiella resurser för resolution av centrala motparter och, baserat på ytterligare analys och de erfarenheter man gör vid resolutionsplaneringen, senast vid utgången av år 2018 meddela huruvida det behövs ytterligare riktlinjer. Se inledningen till FSB-rapporten FSB’s Guidance on Central Counterparty Resolution and Resolution Planning.

text: Se artikel 18 i den föreslagna förordningen.

text: Se artikel 21.1 d i den föreslagna förordningen.

text: Se artikel 22.1 i den föreslagna förordningen.

text: Se artikel 27 i den föreslagna förordningen.

text: I enlighet med definitionen i

text: artikel 2.1

text: .53 i

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014

text: om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av

text: rådets direktiv 82/891/EEG

text: och

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG

text: och

text: samt Europaparlamentets och rådets förordningar

text: (EU) nr 1093/2010

text: och

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 173, 12.6.2014, s. 190) tolkas detta som den ram som fastställs genom artiklarna

text: och

text: i EUF-fördraget samt förordningar och alla unionsrättsakter, inbegripet riktlinjer, meddelanden och tillkännagivanden, som utfärdats eller antagits med stöd av artikel

text: eller

text: i EUF-fördraget.

text: Se avsnitt 6 i FSB:s rapport FSB’s Guidance on Central Counterparty Resolution and Resolution Planning.

text: Se artikel 27.9 i den föreslagna förordningen.

sprak: sv

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 20 september 2017 om ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om en ram för återhämtning och resolution av centrala motparter och om ändring av förordningarna (EU) nr 1095/2010, (EU) nr 648/2012 och (EU) 2015/2365 (CON/2017/38)

text: Inledning och rättslig grund

text: Den 7 och den 24 februari 2017 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd respektive Europaparlamentet om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om en ram för återhämtning och resolution av centrala motparter och om ändring av förordningarna

text: (EU) nr 1095/2010

text: (EU) nr 648/2012

text: och

text: (EU) 2015/2365

text: (nedan kallat förslaget till förordning).

text: ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna

text: och

text: i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eftersom förslaget till förordning innehåller bestämmelser som berör Europeiska centralbankssystemets (ECBS) grundläggande uppgifter att utforma och genomföra penningpolitiken, att främja välfungerande betalningssystem i enlighet med

text: artikel 127.2

text: första och fjärde strecksatserna i fördraget samt ECBS uppgift att medverka till ett smidigt genomförande av politiken för tillsyn över kreditinstitut och det finansiella systemets stabilitet i enlighet med artikel 127.5 i fördraget. I enlighet med

text: artikel 17.5

text: första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: 1. Allmänna kommentarer

text: 1.1 ECB stöder i hög grad kommissionens initiativ att inrätta en särskild unionsram för återhämtning och resolution av centrala motparter som en integrerad del av unionens rättsliga ram för finansiella marknader i vilken centrala motparter spelar en avgörande roll som riskhanterare inom många marknadssegment. Upprätthållandet av deras kritiska funktioner är viktig både för stabiliteten i unionens finansiella system och för den penningpolitiska transmissionsmekanismen. ECB stöder fullt ut den föreslagna förordningens tillämpningsområde vad gäller resolutionsmyndigheternas mandat och befogenheter, återhämtnings- och resolutionsplanerna samt resolutionsbarhetsbedömningarna för centrala motparter, åtgärderna för tidig intervention, utlösningsmekanismerna för resolution, resolutionsverktygen och resolutionsbefogenheterna, inbegripet de statliga stabiliseringsverktygen, samt tredjelandsbestämmelserna. ECB ställer sig även bakom de huvudsakliga resonemangen i förslaget till förordning.

text: 1.2 ECB anser emellertid att förslaget till förordning skulle kunna förbättras ytterligare, framför allt inom fyra olika områden.

text: 1.2.1 För det första: mot bakgrund av den viktiga roll som clearingdeltagare har för återhämtning och resolution av centrala motparter, måste clearingdeltagare ha möjlighet att beräkna och hantera sina möjliga exponeringar enligt förslaget till förordning. Samtidigt är det omöjligt att full ut planera för oförutsedda marknadshändelser som leder till återhämtning och resolution av en central motpart, och resolutionsmyndigheter behöver därför kunna vidta åtgärder med ett visst mått av flexibilitet. ECB rekommenderar att förslaget till förordning skapar bättre balans mellan dessa två aspekter genom att i) prioritera klart mätbara fördelningsinstrument för förluster vid återhämtning, och ii) uppmuntra resolutionsmyndigheter att välja resolutionsalternativet om åtgärderna för att återställa en avstämd bankbok och allokeringen av utestående åtaganden skulle medföra omfattande och oförutsägbara förluster för clearingdeltagarna, samt iii) i förväg öka transparensen avseende resolutionsmyndigheternas allmänna tillvägagångssätt och beslutsprocesser när de fattar beslut avseende viktiga resolutionsaspekter. Resolutionsmyndigheterna bör i princip, mot bakgrund av det överordnade målet att upprätthålla den finansiella stabiliteten inom unionen, beakta nödvändigheten att minimera de negativa spridningseffekterna för clearingdeltagare i clearing och hela det finansiella systemet.

text: 1.2.2 För det andra: ett huvudsyfte med resolutionen av centrala motparter är att säkerställa deras fortsatt kritiska funktioner utan att skattebetalarna drabbas av förluster. Det är därför av yttersta vikt att det finns stabila arrangemang för att säkerställa att den privata sektorn har adekvata medel för att fullt ut fördela ekonomiska förluster i samband med resolution samt att fylla på de centrala motparternas ekonomiska resurser. Varje potentiellt stöd från offentliga sektorn bör däremot endast ses som en absolut sista utväg och som en tillfällig åtgärd för att undvika moral hazard och fastställa lämpliga ex ante-incitament för riskhantering. ECB anser att skyddsåtgärderna i den föreslagna förordningen bör stärkas på följande sätt: a) när resolutionsplaner och resolutionsbarhetsbedömningar utarbetas bör resolutionsmyndigheterna noggrant bedöma omfattning och trovärdighet i fråga om finansieringsarrangemangen för resolution av centrala motparter och då särskilt beakta scenarion som går utanför extrema men rimliga händelser samt utgå från en strategi som bygger på gemensamma kriterier, b) möjligheten att använda sig av statliga stabiliseringsverktyg som sista utväg bör kombineras med övergripande och trovärdiga arrangemang för att återhämta den tillfälliga finansieringen i tid, och c) när principen inte sämre villkor för borgenär än vid normala insolvensförfaranden tillämpas för att säkerställa att ingen clearingdeltagare eller någon av den centrala motpartens aktieägare eller borgenärer bär större förluster än de skulle ha gjort under insolvensförfaranden, bör realistiska antaganden göras av värdet av att affärsverksamheten kan fortgå med hjälp av resolution.

text: 1.2.3 För det tredje: de fristående arrangemangen för återhämtning och resolution av centrala motparter bör kompletteras med ett övergripande samarbete för att säkerställa att de är överensstämmande och samverkar på ett ändamålsenligt sätt:

text: Vid återhämtning och resolution av centrala motparter uppstår betydande spridningseffekter av riskerna. Detta gäller inte enbart från varje enskild central motpart till direkt berörda parter (vilket bekräftas genom att kollegier bestående av myndigheter är involverade när återhämtningsplaner, resolutionsplaner och resolutionsbarhetsbedömningar utarbetas), utan även mellan olika centrala motparter, inbegripet dem som är verksamma inom olika jurisdiktioner, vilket är en följd av att de är beroende av ett gemensamt antal bankgrupper som fungerar som större clearingmedlemmar och tjänsteleverantörer. Det är också högst sannolikt att flera centrala motparter påverkas på en och samma gång av de allvarliga marknadshändelser som uppstår i samband med att en central motpart hamnar på obestånd i resolutionsscenarion som är kopplade till medlemsfallissemang. Mot denna bakgrund är det kanske inte möjligt att upprätta trovärdiga återhämtnings- och resolutionsplaner som kan skydda unionens finansiella stabilitet genom att enbart fokusera på enskilda centrala motparter på fristående basis, utan dessa planer bör samordnas mellan de centrala motparterna i unionen.

text: Det behöver även bekräftas att det finns nära inbördes kopplingar mellan de centrala motparternas återhämtning och resolution, eftersom återhämtningsplanen utgör en integrerad del av den centrala motpartens resolutionsplan. Återhämtningsplanerna kan också bli direkt påverkade av resolutionsplanerna till följd av åtgärder som syftar till att hantera eventuella hinder för resolutionsbarhet. Återhämtningsplaner, samt tillhörande avtal mellan centrala motparter och clearingdeltagare, har också stor betydelse för att fastställa att situationen ingen borgenär ska få det sämre än vid insolvens inte föreligger. Slutligen är det omöjligt att på förhand helt definiera gränserna mellan återhämtning och resolution. Mot denna bakgrund anser ECB att Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma) bör få i uppdrag att göra en helhetsbedömning av om unionens centrala clearing har förmåga att stå emot potentiella systemomfattande marknadshändelser som går utöver extrema men rimliga villkor samt omfattar både återhämtnings- och resolutionsscenarion. Esma bör utföra denna uppgift i nära samarbete med ECBS, inbegripet ECB när denna utföra tillsynsuppgifter, samt Europeiska bankmyndigheten (EBA), eftersom återhämtning och resolution av centrala motparter kan få betydande konsekvenser för centralbankerna i deras roll som utgivande centralbank och tillsynsmyndigheter samt för särskilda banktillsynsmyndigheter.

text: 1.2.4 För det fjärde: med tanke på den centrala clearingens alltmer gränsöverskridande karaktär och den höga marknadskonkurrens som råder är det av yttersta vikt att de centrala motparterna konkurrerar på lika villkor. De centrala motparterna och resolutionsmyndigheterna bör visserligen ha lämplig flexibilitet och bestämmanderätt för att utforma individuella återhämtnings- respektive resolutionsplaner utifrån sina specifika behov och omständigheter, men återhämtnings- och rekonstruktionsplanerna behöver också utformas på ett konsekvent sätt eftersom de inbegriper strikta och omfattande strategier. Dessa planer bör därför vara i linje med tillämpliga internationella standarder. Mot denna bakgrund föreslår ECB att den föreslagna förordningen förbättras genom att innehållet om återhämtnings- och resolutionsplaner samt resolutionsbarhetsbedömningar för unionens centrala motparter i högre grad anpassas till vad som har överenskommits och/eller är under utveckling på internationell nivå.

text: 1.3 Den föreslagna förordningen är tillämplig på samtliga unionens centrala motparter, med eller utan bankoktroj. Detta är en strategi som ECB principiellt sett stöder, men skulle med tanke på kreditinstitutens olika särdrag gärna se att man ytterligare övervägde om det kunde behövas ytterligare vissa klargöranden vad gäller förordningens tillämpning på centrala motparter med bankoktroj, t.ex. sett till potentiella frågor som kan uppstå vad gäller behandlingen av deltagarinsättningar som skyddas genom

text: vid återhämtning och resolution av centrala motparter.

text: 1.4 Den 13 juni 2017 offentliggjorde kommissionen ett förslag till förordning om ändring av såväl

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010

text: (nedan kallad Esma-förordningen) som

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012

text: (nedan kallad EMIR-förordningen) vad gäller de förfaranden och myndigheter som är involverade i tillståndsgivning och tillsyn över centrala motparter som är etablerade i unionen, vilket inbegriper att stärka den utgivande centralbankens roll vad gäller vissa aspekter som rör tillsynen av centrala motparter samt inrättade en verkställande session för centrala motparter vid Esmas tillsynsstyrelse. ECB understryker att detta yttrande grundar sig på unionens nuvarande lagstiftning och inte påverkar ECB:s inställning till eventuella framtida åtgärder i syfte att stärka den utgivande centralbankens tillsynsfunktioner och ansvarsområden för centrala motparter på unionsnivå. Mot denna bakgrund anser även ECB att riktade ändringar kan bli nödvändiga för att beakta den nya rollen för exekutivorganet för frågor om centrala motparter inom kollegier enligt Emir-förordningen och sedermera i resolutionskollegier, och stöder fullt ut tillvägagångssättet att kommissionen, rådet och Europaparlamentet under slutförandet av arbetet med förslaget till förordning noga överväger vilken roll exekutivorganet för frågor om centrala motparter kan ha för att främja ett konsekvent och effektivt samspel mellan återhämtnings- och resolutionsplanerna hos centrala motparter, och för att granska och reducera de aggregerade riskerna för den finansiella stabiliteten i unionen, enligt vad som framgår av ECB:s observationer i punkterna 1.2.3 och 1.2.4.

text: 2. Specifika kommentarer

text: 2.1 Centralbankernas deltagande i återhämtning och resolution

text: 2.1.1 Arrangemang för att involvera centralbanker

text: Risken för att en central motpart fallerar implicerar avsevärda finansiella risker som måste åtgärdas snabbt och effektivt för att inte utgöra ett allvarligt hot mot en sammankopplad finansmarknadsinfrastruktur och finansinstitut som deltar i, eller tillhandahåller tjänster till, centrala motparter, vilket i slutänden kan hota både den finansiella och monetära stabiliteten. Lämpliga återhämtnings- och resolutionsarrangemang för centrala motparter som säkerställer att sådana risker i tid kan hanteras på ett effektiv sätt har därför direkt betydelse för centralbankernas uppgift att utforma och genomföra penningpolitiken, främja väl fungerande betalningssystem, bidra till den finansiella stabiliteten och i förekommande fall utöva tillsyn över kreditinstitut. Därutöver bör centralbankerna ha en framträdande roll både i utformningen och genomförandet av centrala motparters återhämtnings- och resolutionsstrategier i sin egenskap av: a) övervakare, b) leverantörer av kritiska betalnings- och avvecklingstjänster för centrala motparter, och c) potentiella tillhandahållare av likviditet till centrala motparter och/eller viktiga clearingmedlemmar, som tillhandahålls efter de berörda centralbankerna beslut i enlighet med relevanta regler.

text: Vad gäller förslaget till förordning understryker ECB att Esma behöver samarbeta inte enbart med Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (Eiopa) och EBA, utan även med ECB/ECBS vad gäller utförandet av ECBS uppgifter att utforma och genomföra penningpolitiken och att främja välfungerande betalningssystem samt ECB:s uppgifter i fråga om tillsyn över kreditinstitut. I detta hänseende bör de utgivande centralbankerna och tillsynsmyndigheterna för centrala motparter delta i det övergripande samarbetet för återhämtning och resolution av centrala motparter för unionens centrala motparter, vilket förklaras närmare i punkt 2.2, samt i arbetet med att ta fram tekniska tillsynsstandarder som närmare specificerar det tekniska innehållet i resolutionsplaner, resolutionsbarhetsbedömningar och resolutionskollegiers funktion i enlighet med punkterna 2.2, 2.4 och 2.5.

text: 2.1.2 Bestämmelser om omröstning i resolutionskollegier

text: Enligt artikel 4.1 och 4.2 i förslaget till förordning ska resolutionsmyndigheten inrätta, förvalta och leda ett resolutionskollegium som bland annat ska omfatta följande medlemmar: de centralbanker som utger de clearade finansiella instrumentens mest relevanta unionsvalutor och de behöriga myndigheter som ansvarar för tillsynen av den centrala motpartens clearingmedlemmar som är etablerade i de tre medlemsstaterna med de sammanlagt största bidragen […] till den centrala motpartens obeståndsfond.

text: När Eurosystemets centralbanker, som tillsammans utgör den utgivande centralbanken för euron, företräds av ECB eller en nationell centralbank, och tillsynen över kreditinstitut som är viktiga clearingmedlemmar hos centrala motparter utförs av ECB, bör olika röster åtfölja dessa två roller. ECB har tidigare påpekat att dessa båda funktioner är olika och har olika målsättningar, något som speglas i en tydlig operativ åtskillnad mellan ECB:s penningpolitiska uppgifter och tillsynsuppgifter.

text: 2.1.3 Centralbanker som clearingdeltagare

text: Förslaget till förordning fastställer regler och förfaranden för återhämtning och resolution av centrala motparter som är auktoriserade i enlighet med förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: . Av detta följer att bestämmelserna inte bara gäller för centrala motparter, utan även för de centrala motparternas clearingdeltagare, dvs. clearingmedlemmar och kunder. Inom ramen för sin verksamhet enligt fördraget och nationell lagstiftning får ECBS-medlemmarna agera både som clearingmedlemmar och kunder. Om en resolutionsmyndighet skulle besluta att använda fördelningsinstrumentet för förluster och positioner enligt förordningen, skulle detta medföra att centralbanker i sin egenskap av clearingmedlemmar eller kunder inom ramen för sin lagstadgade verksamhet också skulle drabbas av finansiella förluster. Sådana förluster skulle kunna försvaga en centralbanks balansräkning och skada centralbankens rykte. Det föreslagna regelverket bör beakta de speciella aspekterna när centralbanker deltar som clearingdeltagare hos centrala motparter, samtidigt som man håller i minnet att den centrala motpartens potentiella fallissemang bottnar i att en eller flera av dess clearingmedlemmar fallerar. Centralbanker skiljer sig från andra clearingdeltagare hos centrala motparter eftersom centralbankerna per definition är solventa och sannolikt inte kommer att fallera, något som grundar sig på att deras mandat är av offentligrättslig natur. Eftersom centralbankerna som clearingdeltagare hos centrala motparter utgör en liten risk kommer vissa centrala motparter att acceptera centralbanker som clearingmedlemmar enligt modifierade villkor. Det är därför svårt att acceptera att clearingdeltagare hos centrala motparter som centralbanker, som inte förorsakar några risker för den centrala motparten, skulle vara med och bära de kostnader som uppstår om en sådan central motpart fallerar, inbegripet ett resolutionsscenario. För att uppnå överensstämmelse med den föreslagna förordningens målsättningar är det viktigt att undvika moral hazard-problem eller missförstånd avseende centralbankernas roll. Om ECBS-medlemmarnas exponering mot en fallerande central motpart ökar skulle detta stå i motsatsförhållande till den föreslagna förordningens bakomliggande motiv, nämligen är att undvika att offentliga medel används för att förhindra att en central motpart fallerar. ECB föreslår därför att ECBS-medlemmar i sin egenskap av clearingdeltagare hos centrala motparter undantas från instrumenten för fördelning av förluster eller positioner som framgår av artiklarna 28–31 i förslaget till förordning.

text: 2.1.4 Centralbanker som resolutionsmyndigheter

text: Enligt förslaget till förordning kan nationella centralbanker utses till resolutionsmyndigheter för centrala motparter. Samtidigt har nationella centralbanker en lagstadgad skyldighet att främja väl fungerande betalningssystem och medverka till ett smidigt genomförande av politiken för det finansiella systemets stabilitet, utöver uppgiften att tillhandahålla relevant expertis avseende finansmarknadsinfrastrukturer. Utan att det påverkar denna lagstadgade roll måste ECB, i fall då en medlemsstat med stöd av förslaget till förordning utser en nationell centralbank till resolutionsmyndighet för en central motpart, granska de specifika detaljerna i den föreslagna överföringen av den uppgiften till den nationella centralbanken utifrån förbudet om monetär finansiering enligt artikel 123 i fördraget.

text: Även om den nationella centralbanken enlig förslaget till förordning (i sin roll som resolutionsmyndighet) helt eller delvis får äga ett broinstitut, får den nationella centralbanken inte åta sig eller finansiera några av broinstitutets åtaganden. Den nationella centralbankens roll som ägare av en sådan enhet måste under alla omständigheter vara i linje med förbudet mot monetär finansiering enligt artikel 123 i fördraget och ägarrollen ska utföras utan att det påverkar centralbankens finansiella och institutionella oberoende. På samma sätt poängterar ECB, i linje med artikel 123 i fördraget som bl.a. förbjuder all finansiering av den offentliga sektorns åtaganden gentemot tredje parter, att nationella centralbanker inte får finansiera några av de ytterligare finansiella arrangemangen som bedöms som nödvändiga för att säkerställa en ändamålsenlig användning av resolutionsverktygen. Detta ska inte påverka centralbankernas behörighet att fatta oberoende beslut med full bestämmanderätt, separat från deras eventuella roll som resolutionsmyndighet, i fråga om tillhandahållande av centralbankslikviditet till solventa enheter, i enlighet med relevanta regler och inom de gränser som genom förbudet mot monetär finansiering i fördraget.

text: 2.2 EMIR-kollegier, resolutionskollegier och Esmas resolutionskommitté

text: ECB stöder på det hela taget ramverket för EMIR-kollegiernas funktion och kollegier som är involverade när återhämtningsplaner, resolutionsplaner, resolutionsbarhetsbedömningar samt resolution utarbetas. Mot bakgrund av behovet av att på ett effektivt sätt involvera centralbanker och tillsynsmyndigheter vid utformningen och genomförandet av centrala motparters återhämtnings- och resolutionsstrategier, rekommenderar ECB att de tekniska tillsynsstandarder som närmare specificerar resolutionskollegiers funktion bör tas fram i nära samarbete med ECBS, inbegripet ECB när den utför tillsynsuppgifter, samt EBA.

text: Därutöver bör, i enlighet med vad som sägs i punkt 1.2.3, arrangemangen för kollegier hos varje enskild central motpart kompletteras med horisontella strukturer som beaktar återhämtnings- och resolutionsarrangemang mellan centrala motparter inom hela unionen. För att främja ett konsekvent och effektivt samspel mellan återhämtnings- och resolutionsarrangemang hos unionens centrala motparter, bör Esma bedöma centrala motparters återhämtnings- och resolutionsarrangemang utifrån deras sammanlagda effekt för unionens finansiella stabilitet genom att utföra regelbundna stresstester som bedömer vilka effekter systemrelevanta händelser kan få. En kombinerad bedömning av centrala motparters återhämtnings- och resolutionsarrangemang är rimlig mot bakgrund av de speciella förutsättningarna för dessa. Till skillnad från de arrangemang som finns för banker, bygger resolution av centrala motparter i största möjliga utsträckning på återhämtningsförfarandet. Enligt förslaget till förordning ska resolutionsmyndigheter, med beaktande av vissa undantag, verkställa en central motparts alla befintliga eller utestående avtalsenliga skyldigheter innan man använder några resolutionsverktyg. I händelse av att en avvikelse från den centrala motpartens verksamhetsregler i resolution medför att dess clearingmedlemmar drabbats av större förluster än vad de skulle ha drabbats av vid likvidation, utgår dessutom ersättning.

text: Till skillnad från banker tar centrala motparter ingen finansiell risk, utan hanterar denna åt sina clearingmedlemmar, och instrumenten för fördelning av förluster eller positioner bygger i princip på den centrala motpartens clearingmedlemmar. Mot denna bakgrund bör tillsyns-och resolutionsmyndigheter för centrala motparter samt tillsynsmyndigheter för banker ha ett nära samarbete avseende planer för återhämtning och resolution för att säkerställa att banker kan förbereda och hantera sina åtaganden, och på så sätt minska risken för att den centrala motpartens återhämtning och resolution får spridningseffekter som överförs till hela det finansiella systemet. På samma sätt finns det ett behov av ett nära samarbete med centralbanker i deras roll som utgivande centralbank och tillsynsmyndigheter, enligt vad som framgår av punkt 2.1.1. När Esma utför horisontella uppgifter avseende planering av återhämtning och resolution bör man samarbeta med ECBS och tillsynsmyndigheter för banker, inbegripet ECB när den utför tillsynsuppgifter. Förslaget till förordning bör därför innehålla en mer allmän skyldighet för Esma att samarbeta med ECBS.

text: Slutligen kan det vara nödvändigt att ompröva ECB:s inställning avseende den myndighet som ska utföra den horisontella bedömningen av arrangemangen för återhämtning och resolution efter det att den aktuella översynen av unionslagstiftningen som initierats genom kommissionens förslag av den 13 juni 2017 har avslutats.

text: 2.3 Upprättande av återhämtningsplaner

text: 2.3.1 Återhämtningsplanernas innehåll

text: Återhämtningsplanernas innehåll enligt förslaget till förordning måste specificeras mer i detalj. Huvudmålet för återhämtningsplaner bör uttryckligen anges som tillgången till en omfattande och effektiv uppsättning återhämtningsverktyg som gör det möjligt för en central motpart att hantera eventuella förluster utan täckning och likviditetsbrist, ej balanserade positioner och fylla på finansiella medel, inbegripet den centrala motpartens egna kapital, så att man kan fortsätta att tillhandahålla kritiska tjänster.

text: Mer eller mindre i överensstämmelse med bestämmelserna om resolutionsplanernas innehåll enligt förslaget till förordning, bör centrala motparter som ett minimikrav skilja mellan, även i sina återhämtningsplaner, potentiella stressscenarier som bottnar i en clearingmedlems fallissemang och sådana som har andra orsaker, och beakta en kombination av sådana återhämtningsscenarier och potentiella systemrelevanta händelser. Vad gäller förluster pga. fallissemang är det viktigt att säkerställa att de scenarier som beaktas är tillräckligt allvarliga, och centrala motparter bör därför tvingas beakta ett potentiellt fallissemang av fler än två av deras största clearingmedlemmar. Vad gäller andra förluster än sådana som beror på fallissemang bör centrala motparter, i linje med 2017 års rapport om återhämtning som antagits av CPMI och IOSCO, beakta förluster från investeringar, allmänna förluster i rörelsen samt, i förekommande fall, de risker som utgår från att en tredje part som utför kritiska funktioner åt den centrala motparten fallerar.

text: Därutöver, i linje med kraven enligt förslaget till förordning avseende resolutionsplaner, bör man uttryckligen ange att återhämtningsplaner ska utgå dels från att något extraordinärt offentligt finansiellt stöd inte kommer att utgå, samt dels att det inte kommer att utgå något likviditetsstöd från centralbanken med icke standardmässiga villkor för säkerheter, löptider och räntesatser.

text: Kraven att återhämtningsplaner ska beakta samtliga berörda parters intressen som troligen kommer att påverkas av planen samt att säkerställa att clearingmedlemmarna inte har obegränsad exponering mot motparter bör flyttas från bilagan till artikeldelen i förslaget till förordning eftersom dessa krav är av grundläggande betydelse.

text: Slutligen bör ordningsföljden på olika instrument för fördelning av förluster specificeras. Med tanke på hur viktigt det är att clearingdeltagarna i största möjliga utsträckning kan mäta, hantera och kontrollera sina potentiella exponeringar vid återhämtning, bör verktyg som fullt ut kan kvantifieras i förväg (t.ex. så kallade capped cash calls) prioriteras över sådana instrument för fördelning av förluster där beloppen till stor del är beroende av marknadsrörelser och de positioner som innehas vid en osäker framtida tidpunkt då återhämtningen initieras.

text: 2.3.2 Bedömning av återhämtningsplaner

text: ECB välkomnar att resolutionsmyndigheten ska granska återhämtningsplanen för att identifiera eventuella åtgärder som skulle kunna inverka negativt på den centrala motpartens resolutionsbarhet, och rekommendera åtgärder om detta till de behöriga myndigheterna. Detta är ytterst viktigt granskning eftersom den centrala motpartens återhämtningsplaner är utgångspunkten vid en resolution av den centrala motparten. För att säkerställa att denna bestämmelse får effekt rekommenderar ECB att man förtydligar att resolutionsmyndighetens granskning kan göras inte bara i samband med det initiala godkännandet av återhämtningsplanen, utan även vid en senare tidpunkt om resolutionsmyndigheten genomför eller ändrar sin bedömning av den centrala motpartens resolutionsbarhet. Detta är viktigt eftersom resolutionsmyndigheter förmodligen först genomför sin resolutionsplanering och resolutionsbarhetsbedömning efter det att den centrala motpartens återhämtningsplan har antagits.

text: 2.3.3 Samordningsförfarande för återhämtningsplaner

text: ECB anser att omröstningsförfarandet i samband med återhämtningsplaner, som ska användas av kollegier som inrättats i enlighet med förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: , bör samordnas med förfarandet för kollegiers yttranden som framgår av artiklarna

text: och

text: i den förordningen. Att stadga att det krävs en majoritet bestående av två tredjedelar av kollegiet för att hänskjuta en fråga till Esma för medling i fall då ett enhälligt beslut inom kollegiet inte kan nås inom en fördefinierad tidsperiod kommer sannolikt att vara mer effektivt för främja beslut inom kollegiet och minska behovet av att hänskjuta frågor till Esma för medling. Detta tillvägagångssätt skulle dessutom medföra ett ökat engagemang från alla relevanta behöriga myndigheters som kan påverkas av kollegiets beslut.

text: 2.4 Resolutionsplanering

text: 2.4.1 Resolutionsplanernas innehåll

text: I linje med ECB:s förslag avseende återhämtningsplanernas innehåll som framgår av punkt 2.3.1, anser ECB att resolutionsplaner mer i detalj bör specificera de olika former av obestånd som inte är förorsakade av en clearingmedlems fallissemang. På samma sätt bör resolutionsplaner, för att säkerställa att de är adekvata för alla scenarier som går utanför extrema men rimliga förutsättningar, när det gäller fallissemangsrelaterade obeståndsscenarier, beakta inte bara att en eller flera av den centrala motpartens clearingmedlemmar fallerar, utan även att de tre clearingmedlemmar som den centrala motparten har störst exponering mot hamnar på obestånd, eftersom centrala motparter redan enligt förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: är skyldiga att ha tillräckliga ekonomiska medel för att klara av att de två clearingmedlemmar som de har störst exponering mot hamnar på obestånd.

text: ECB välkomnar kravet att en resolutionsplan inte får förutsätta extraordinärt offentligt finansiellt stöd, akut likviditetsstöd från centralbanker eller likviditetsstöd från centralbanker med icke standardmässiga villkor för säkerheter, löptider och räntesatser. Samtidigt rekommenderar ECB, mot bakgrund av målsättningen att förhindra kostnader för skattebetalaren, att förslaget till förordning även uttryckligen stadgar att en resolutionsmyndighet ska göra rimliga bedömningar av de finansiella medel som kan behövas för att uppnå målen med en resolution, och de resurser som bedöms finnas tillgängliga inom ramen för den centrala motpartens regler och arrangemang vid tidpunkten för resolutionen.

text: För att säkerställa bättre överensstämmelse mellan resolutionsplanens nyckelaspekter och internationella standarder rekommenderar ECB att man lägger till följande punkter till minimikraven för resolutionsplaner.

text: En skattning av hur lång tid det kommer att ta att fylla på den centrala motpartens finansiella medel (dvs. obeståndsfond och lagstadgat kapital).

text: En beskrivning av det allmänna tillvägagångssättet och de beslutsprocesser som rekonstruktionsmyndigheten tillämpar inom viktiga resolutionsområden med målsättningen att främja tydlig planering och de berörda parternas öppenhet kring eventuella resolutionsåtgärder. Detta bör inkludera a) det tillvägagångssätt som resolutionsmyndigheten sannolikt kommer att välja för att utlösa en rekonstruktion, inklusive nyckelfaktorer som kan påverka resolutionsmyndighetens beslut att försätta den centrala motparten i resolution vid olika typer av fallissemang och andra scenarier som inte är fallissemangsrelaterade, samt b) i fall då resolutionsmyndigheten måste avvika från den centrala motpartens regler och arrangemang, det övergripande tillvägagångssättet som resolutionsmyndigheten kan förväntas följa vid beräkningen och fördelningen av förluster, inbegripet sannolika val av, och ordningsföljd på, olika instrument för fördelning av förluster, och hur resolutionsmyndigheten skulle tillämpa principen om att ingen borgenär ska få det sämre än vid insolvens och för dessa ändamål bedöma förluster om detta inte inträffar.

text: En beskrivning av informationsutbytet inom ett resolutionskollegium under resolution.

text: ECB välkomnar att det enligt förslaget till förordning ska utarbetas förslag till tekniska tillsynsstandarder som närmare specificerar det tekniska innehållet i resolutionsplanerna. ECB understryker emellertid att dessa tekniska tillsynsstandarder ska utarbetas i nära samarbete med ECBS, inbegripet ECB när den utför tillsynsuppgifter, samt EBA. Det är särskilt viktigt att involvera ESCB mot bakgrund av den stora betydelse som de utgivande centralbankerna har för att underlätta en fortsatt tillgång till kritiska betalnings- och avvecklingstjänster och tillhandahållandet av likviditet i enlighet med deras respektive mandat.

text: 2.4.2 Samordningsförfarande för resolutionsplaner

text: I linje med ECB:s förslag avseende samordningsförfarandet för återhämtningsplaner som framgår av punkt 2.3.3 anser ECB att det omröstningsförfarande som ska användas av resolutionskollegier avseende resolutionsplaner bör samordnas med det förfarande som framgår av artiklarna

text: och

text: i förordning (EU) nr 648/2012.

text: 2.5 Resolutionsbarhet

text: 2.5.1 Resolutionsbarhetsbedömningarnas innehåll

text: ECB anser att de tekniska aspekter som ska övervägas av resolutionsmyndigheten vid resolutionsbedömningen av en central motpart bör framgå av tekniska tillsynsstandarder och inte bilagan till förslaget till förordning. Dessa tekniska tillsynsstandarder bör utarbetas i nära samarbete med ECBS, inbegripet ECB när den utför tillsynsuppgifter, samt EBA.

text: ECB välkomnar att resolutionsmyndigheten ska ha befogenhet att kräva att den centrala motparten avsätta ytterligare resurser för att öka förmågan att absorbera förluster, rekapitalisering och påfyllnad av förfinansierade medel, om den tillgängliga resolutionsfinansieringen skulle visa sig vara otillräcklig. För att understryka denna befogenhet bör den tekniska tillsynsstandarden för bedömning av resolutionsbarhet ange minimikriterier som resolutionsmyndigheten ska beakta när de bedömer huruvida en central motparts resolutionsfinansiering är adekvat. Denna aspekt behandlas för närvarande inte i förslaget till förordning. Som ett minimum bör resolutionsmyndigheten beakta följande element:

text: i fallissemangsrelaterade resolutionsscenarier: a) de clearade produkternas riskegenskaper, komplexitet och osäkerheter kring prissättningen, och de potentiella felmarginalerna vid beräkningen av initialsäkerhet och variationsmarginal, b) storleken, strukturen och likviditeten på den underliggande marknaden i ansträngda lägen, c) det antal fallissemang av clearingmedlemmar som skulle täckas av tillgängliga förfinansierade och medel under extrema men möjliga omständigheter, d) huruvida det finns verktyg för kontrakt som delvis eller helt rivs upp och värderingsavdrag från tilläggsmarginalsäkerhet, samt vilka potentiella konsekvenser dessa får för berörda clearingdeltagare, e) hur rimliga ej finansierade arrangemang är för att möta den centrala motpartens eventuella behov, samt

text: därutöver, för alla typer av förluster, hur utbytbar den centrala motparten är på de marknader där verksamhet bedrivs, hur rimliga ytterligare arrangemang är, t.ex. försäkringar eller garantier från moderbolag, som kan stå till förfogande för att täcka kreditförluster.

text: Eftersom resolutionsmyndighetens krav, i enlighet med

text: artikel 17.7

text: punkt I, att en central motpart ska ge ut nedskrivningsbara skulder som förlustabsorberande instrument kan vara svårt att förena med de centrala motparternas roll och affärsmodell som riskhanterare, bör man göra en omfattande konsekvensbedömning innan detta behörighet används.

text: När man tar fram den tekniska tillsynsstandarden för bedömning av resolutionsbarhet bör Esma beakta kommande granskningar eller rapporter som ges ut av rådet för finansiell stabilitet (FSB) om finansiella resurser för resolution av centrala motparter.

text: 2.5.2 Samordningsförfarande för resolutionsbarhetsbedömningar

text: I linje med ECB:s förslag avseende samordningsförfarandet för återhämtningsplaner som framgår av punkterna 2.3.3 och 2.4.2 anser ECB att det omröstningsförfarande som ska användas av resolutionskollegier avseende bedömning av resolutionsbarhet bör samordnas med det förfarande som framgår av artiklarna

text: och

text: i förordning (EU) nr 648/2012.

text: 2.6 Resolution

text: 2.6.1 Resolutionsmål

text: ECB anser att det mål med resolution som avser att skydda offentliga medel genom att minimera beroendet av extraordinärt offentligt finansiellt stöd bör utvidgas till att även inkludera en uttrycklig hänvisning till att minimera risken för förluster för skattebetalaren, eftersom tillfälliga offentliga finansieringsarrangemang kan utformas på olika sätt vad gäller deras möjligheter att minska den potentiella risken för skattebetalaren.

text: 2.6.2 Villkor för resolution

text: Eftersom det är svårt att i förväg dra en gräns mellan återhämtning och resolution, och en tidsmässigt välplanerad resolution är nyckeln till en effektiv resolution som undviker en onödig förstörelse av ekonomiska värden, är det viktigt att de behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna har ett nära samarbete just innan resolutionen. ECB anser därför att den behöriga myndigheten utan dröjsmål och på eget initiativ bör ge resolutionsmyndigheten all information som antyder att den centrala motparten hamnat på obestånd eller sannolikt kommer att hamna på obestånd, och inte avvakta tills resolutionsmyndigheten anhåller om information.

text: Därutöver, mot bakgrund att upprätthålla ett stabilt system, är en målsättning för vid återhämtning och resolution av centrala motparter att undvika omfattande och oförutsägbara förluster för clearingmedlemmarna. Återhämtning och resolution av centrala motparter kommer inte att vara effektiv om den primärt är grundad på förväntningen att clearingmedlemmarna kommer att kunna åta sig avsevärda betalningsskyldigheter. Om andra clearingmedlemmar fallerar pga. av plötsliga oväntade exponeringar kan detta öka de redan existerande spänningarna i det finansiella systemet eftersom de centrala motparterna är väldigt sammankopplade. Användningen av fördelningsinstrument för förluster i samband med mycket stora, oförutsägbara kostnader för clearingmedlemmarna bör därför helst göras av resolutionsmyndigheten, och inte av de centrala motparterna själv under återhämtning. Resolutionsmyndigheten kommer sannolikt att ha bättre möjligheter än den centrala motparten att bedöma vilka konsekvenser olika handlingsalternativ kan få för den finansiella stabiliteten. Mot denna bakgrund rekommenderar ECB att förslaget till förordning förtydligar att resolutionsmyndigheten får vidta resolutionsåtgärder om den centrala motparten a) inte, eller sannolikt inte, kan återställa en avstämd bankbok och allokera utestående förluster, eller b) endast kan återställa en avstämd bankbok och allokera utestående förluster med hjälp av åtgärder som kan medföra omfattande och oförutsägbara förluster för den centrala motpartens clearingmedlemmar.

text: 2.6.3 Resolutionsverktyg

text: För att undvika ett överdrivet risktagande och minimera eventuella förluster för skattebetalaren bör användningen av statliga stabiliseringsverktyg inte bara omfattas av kravet på godkännande enligt unionens regler om statligt stöd, utan även bygga på trovärdiga mekanismer för att inom rimlig tid kunna återkräva eventuella resurser som ställts till förfogande.

text: Mot bakgrund av målet vid resolution att säkerställa att den centrala motpartens kritiska funktioner kan upprätthållas anser ECB när det gäller fördelningsinstrument att kontrakt som delvis rivs upp är bättre än sådana som helt rivs upp. ECB rekommenderar därför att kontrakt bara rivs upp helt i sådana fall där resolutionsmyndigheten bedömer att ingen annan option skulle leda till ett bättre resultat för den finansiella stabiliteten.

text: 2.6.4 Resolutionsfinansiering

text: Mot bakgrund av att ett huvudmål för förslaget till förordning är att undvika förluster för skattebetalaren vid resolution av en central motpart, anser ECB att bestämmelserna om statliga stabiliseringsverktyg inte är tillräckligt tydliga vad gäller de nödvändiga skyddsåtgärderna. Som minimum, vilket också framgår av internationella riktlinjer från FSB, bör förslaget till förordning bland villkoren för användningen av statliga stabiliseringsverktyg, som en sista utväg, inkludera ett krav att resolutionsmyndigheter: a) anger en tydlig tidsplan för återkräva av eventuella resurser som ställs till förfogande, och b) säkerställer att effektiva och trovärdiga arrangemang finns för att återkräva sådana resurser. I detta sammanhang anser ECB också att återkräven av kostnader som uppkommit i samband med användningen avresolutionsverktygen bör vidgas. ECB stöder förslagets stadganden om att kostnader i första hand ska återkrävas från den centrala motparten som befinner sig i resolution, dess köpare eller från de intäkter som genereras när ett broinstitut avslutas. Eventuellt är dessa resurser dock otillräckliga för att täcka alla kostnader. Därför bör resolutionsmyndigheterna också vara skyldiga att i efterhand återkräva offentliga medel från clearingmedlemmar i enlighet med den centrala motpartens regler och arrangemang, samtidigt som man minskar riskerna för den finansiella stabiliteten.

text: 2.7 Principen om att ingen borgenär ska få det sämre än vid insolvens

text: Principen om att ingen borgenär ska få det sämre än vid insolvens är avgörande för att säkerställa att deltagarna, aktieägarna och andra borgenärer till den centrala motparten inte behandlas mindre förmånligt vid resolution än under andra tänkbara scenarier där resolutionsmyndigheten inte ingriper och den centrala motparten likvideras enligt tillämplig lagstiftning om obestånd. Samtidigt är det viktigt att den värderingsmetod som används för att tillämpa principen om att ingen borgenär ska få det sämre än vid insolvens på ett korrekt sätt speglar värdet på en fortsatt affärsverksamhet hos den centrala motparten i resolution, för att undvika överdrivna skadeståndskrav från berörda parter. Behovet av ett rättvist och balanserat tillvägagångssätt i detta hänseende understryks av de relaterade riskerna för en offentliga sektorn, dvs. att den ekonomiska bördan i slutänden bärs av skattebetalarna. Att på ett korrekt sätt beakta värdet på en fortsatt affärsverksamhet hos den centrala motparten genom resolution är viktigt vid resolution av en central motpart, som sannolikt skulle ske under exceptionellt svåra marknadshändelser, där ett avbrott i den centrala motpartens kritiska funktioner sannolikt skulle medföra en omfattande förstörelse av ekonomiska värden och ytterst små möjligheter för bilaterala clearingalternativ.

text: Mot denna bakgrund anser ECB att en rättvisande värdering av den centrala motparten för tillämpningen av principen om att ingen borgenär ska få det sämre än vid insolvens dels bör ske utifrån tillgångarna och skulderna i den centrala motpartens balansräkning vid den tidpunkt då resolutionen påbörjas, och dels baseras på en mer omfattande, realistiskt bedömning av den centrala motpartens värde vid likvidation, med beaktande av alla förluster, ersättningskostnader och förstörelsen av värden som skulle ske om den centrala motparten avslutar sin verksamhet eller går i likvidation.

text: 2.8 Tekniska kommentarer samt förslag

text: I de fall där ECB rekommenderar att förslaget till förordning ändras anges de specifika förslagen i ett separat tekniskt arbetsdokument som åtföljs av en förklaring. Det tekniska arbetsdokumentet finns på engelska på ECB:s webbplats.