text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p. 42).

text: Article 2(2)

text: , point 1, of Law No XII-2769 on real estate related credit provides that the Law shall not be applicable to credit agreements designed for granting credits to persons other than borrowers.

text: Article 3(13)

text: defines the borrower as a natural person who seeks to conclude or concludes a credit agreement for personal, family, or household needs, except for business or professional needs, effectively narrowing the scope of the Law to residential real estate related credits.

text: See ECB, ‘Decisions taken by the Governing Council of the ECB (in addition to decisions setting interest rates)’ (July 2005), and ECB press release, ‘Eurosystem collateral framework: Inclusion of non-marketable assets in the Single List’ (22 July 2005), available on the ECB’s website at www.ecb.europa.eu.

text: See ECB, ‘What are additional credit claim (ACC) frameworks?’, available on the ECB’s website at www.ecb.europa.eu.

text: See paragraph 2.3 of Opinion

text: and paragraph 5.1 of Opinion

text: . All ECB opinions are available on EUR-Lex.

title: Opinion of the European Central Bank of 1 July 2022 on the mobilisation of credit claims as collateral in central bank operations (CON/2022/23)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 1 July 2022 on the mobilisation of credit claims as collateral in central bank operations (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 19 May 2022 the European Central Bank (ECB) received a request from the Lithuanian Ministry of Finance for an opinion on draft amendments to Law No XII-2769 on real estate related credit and Law XI- 2153 on consumer credit (hereinafter the ‘draft laws’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the third and fifth indents of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC

text: , as the draft laws relate to Lietuvos bankas and payment and settlement systems. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft laws

text: 1.1 As noted in the consultation request and the explanatory memorandum accompanying the draft laws, the main purpose of the draft laws is to enable Lietuvos bankas to take over rights and obligations under consumer credit and residential real estate related credit agreements in the event that a financial market participant that pledged rights under these agreements to Lietuvos bankas defaults. Under current Lithuanian law, the rights and obligations under existing consumer and residential real estate related credit agreements may only be owned by or assigned to persons included in the public lists of credit providers and consumer credit providers, respectively. Lietuvos bankas is not included in any of the lists, and therefore these restrictions limit its ability to liquidate such claims in case they have been provided as security in the context of Eurosystem monetary policy operations or the provision of liquidity loans by Lietuvos bankas. 1.2 The draft laws stipulate that when Lietuvos bankas, in the performance of its functions, assumes the rights and obligations under consumer and residential real estate related credit agreements of a credit provider, the legal limitation to transfer the rights and obligations under existing consumer and

text: residential real estate related credit agreements only to a person included in the public list of consumer credit providers or public list of credit providers will not apply to Lietuvos bankas. 1.3 As noted in the explanatory memorandum, the draft laws enable Lietuvos bankas to appropriate pledged consumer and residential real estate related credit pools and create the legal preconditions to enforce the collateral represented by these credit claims in the event of default of a central bank counterparty.

text: 2. General observations

text: 2.1 Credit claims have been accepted as eligible collateral in Eurosystem monetary policy and intraday credit operations since 1 January 2007 . The scope for accepting eligible credit claims has been extended by the additional credit claims (ACC) framework under which certain additional types of credit claims, such as residential mortgages or consumer loans, may also qualify as eligible collateral in certain euro area jurisdictions, provided that they meet certain additional specific criteria. Lietuvos bankas is one of the Eurosystem central banks that have made use of this possibility . 2.2 The provisions of the draft laws aim at excluding legal and financial risks associated with credit claims accepted as collateral by Lietuvos bankas. In this respect, the existing restrictions hinder the process of liquidating collateral in the form of consumer credit and residential real estate related credit agreements. According to the requirement laid down in the second indent of Article 18.1 of the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank, lending by the ESCB central banks must be based on adequate collateral. As regards credit claims, this requirement encompasses inter alia that a valid security is created over credit claims and that the credit claim can be swiftly realised in the event of a counterparty default . 2.3 The ECB welcomes the draft provisions, which eliminate the limitations for Lietuvos bankas to take over rights and obligations under consumer and residential real estate related credit claims, as they have the effect of broadening the range of assets eligible as collateral and increasing the amount of collateral available for mobilisation in Eurosystem monetary policy and intraday credit operations in the context of the ACC framework of Lietuvos bankas, as well as in the emergency liquidity assistance (ELA) operations of Lietuvos bankas. As such, the draft amendments will enhance the capacity of financial market participants to obtain liquidity support when needed. Moreover, in expanding the pool of eligible collateral against which the Lietuvos bankas may extend credit in ELA operations, the draft laws could contribute to maintaining the stability of the financial system in Lithuania.

text: 2.4 Annex VI, Section 1 to Guideline

text: (EU) 2015/510

text: (ECB/2014/60) provides for the cross-border use of credit claims. While demand for the cross-border use of Lithuanian credit claims might currently be limited, the possibility cannot be excluded that this demand might increase in the future. In recent years other euro area Member States have consulted the ECB on draft legislative provisions designed to exclude certain legal risks which Eurosystem national central banks (NCBs) might face in relation to the mobilisation of credit claims as collateral in central bank operations, e.g. provisions to exclude set-off rights for credit claims mobilised as collateral in central bank operations. While in certain Member States the relevant draft legislative provisions proposed to protect only that particular Member State’s central bank, some Member States have also proposed to extend protection to the ECB and the other NCBs in the European System of Central Banks (ESCB) . Against this background, the ECB invites the consulting authority to consider extending the protection of the draft laws to the ECB and the other NCBs in the ESCB, with a particular view to the possible cross-border mobilisation of Lithuanian credit claims as collateral in future Eurosystem credit operations. 2.5 The draft laws eliminate the restrictions for Lietuvos bankas to take over rights and obligations under consumer and residential real estate related credit agreements. This is proposed to be achieved by means of exempting Lietuvos bankas from the requirements to be included in the public lists of consumer credit providers and credit providers when Lietuvos bankas is assigned rights and obligations under existing consumer and residential real estate related credit agreements. The ECB notes that, based on a literal interpretation of the text of the draft laws, this exemption is applicable not only to the transfer of collateral into Lietuvos bankas’s ownership, but also to the later point in time when Lietuvos bankas realises its collateral rights by selling the credit claims to a third party which is not in the public lists of consumer credit providers and credit providers. In this respect, the explanatory memorandum accompanying the draft laws states that Lietuvos bankas must ensure that it carries out the transfer of rights and obligations under existing consumer and residential real estate related credit agreements to a person included in the public lists of consumer credit providers and credit providers. Accordingly, applying these draft provisions in a formulaic manner might raise concerns with regard to whether the wording of the draft laws is aligned with the intentions of the consulting authority. Therefore, the consulting authority is invited to consider whether the precise wording of the draft laws could, for the sake of legal certainty, be further clarified to ensure their full effectiveness and intended purposes. In this respect, it is noted that the absence of restrictions concerning mobilisation and realisation of credit claims constitutes an eligibility criterion for the mobilisation of credit claims as collateral in Eurosystem monetary policy and intraday credit operations . Thus, the restriction for Lietuvos bankas to transfer the rights and obligations under existing consumer and residential real estate related credit agreements only to persons included in the public lists of consumer credit providers and credit providers would prevent the fulfilment of this eligibility criterion. To ensure the eligibility of consumer and residential real estate related credit claims for monetary policy and intraday credit operations the draft laws should exclude Lietuvos

text: bankas and, if applicable, the ECB and the other NCBs in ESCB from the requirement to transfer credit claims only to persons in the public lists of consumer credit providers and credit providers. This opinion will be published on EUR-Lex. Done at Frankfurt am Main, 1 July 2022. [signed]

text: The President of the ECB

text: Christine LAGARDE


text: COM(2022) 281 final.

text: COM(2022) 319 final.

publisher: Europeiska centralbanken

sprak: sv

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 4 juli 2022 om ett förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 974/98 vad gäller införandet av euron i Kroatien och ett förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 2866/98 vad gäller omräkningskursen till euron för Kroatien (CON/2022/24) 2022/C 271/03

serie: con

text: Inledning och rättslig grund

type: rubrik

text: Den 3 juni 2022 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd om ett yttrande över ett förslag till rådets förordning om ändring av förordning

text: (EG) nr 974/98

text: vad gäller införandet av euron i Kroatien. Den 1 juli 2022 mottog ECB en begäran från Europeiska unionens råd om ett yttrande över ett förslag till rådets förordning om ändring av förordning

text: (EG) nr 2866/98

text: vad gäller omräkningskursen till euron för Kroatien.

type: stycke

text: ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundar sig på

text: artikel 140.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

text: . I enlighet med

text: artikel 17.5

text: första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: Observationer

text: 1. De föreslagna förordningarna kommer, efter upphävandet av Kroatiens undantag i enlighet med förfarandet i artikel 140.2 i fördraget, att möjliggöra införandet av euron som Kroatiens valuta.

text: 2. ECB välkomnar de föreslagna förordningarna.

text: Utfärdat i Frankfurt am Main den 4 juli 2022.

text: Christine Lagarde

text: ECB:s ordförande

type: vagledning

utgivare: ecb


text: COM(2022) 120 final.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 909/2014 av den 23 juli 2014

text: om förbättrad värdepappersavveckling i Europeiska unionen och om värdepapperscentraler samt ändring av direktiv

text: och

text: och förordning

text: (EU) nr 236/2012

text: (EUT L 257, 28.8.2014, s. 1).

text: Hänvisningen avser det publikationen från rådet för finansiell stabilitet med titeln Reducing the moral hazard posed by systemically important financial institutions – FSB Recommendations and Time Lines, 20 oktober 2010, som finns på webbplatsen för rådet för finansiell stabilitet www.fsb.org.

text: Se punkt 4.1 i yttrande

text: . Alla ECB:s yttranden publiceras i EUR-Lex.

text: Se artikel 2 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 1.2 b i förslaget till förordning.

text: Värdepapperscentraler sätter t.ex. in sina långa likvida medel på konton hos centralbanker, arrangerar finansiering och definansiering av sin avvecklingsverksamhet genom överföringar via konton i betalningssystem som drivs av centralbanker och har tillgång till centralbankers kreditfaciliteter som en viktig källa till likvida medel.

text: Se artikel 1.9 i förslaget till förordning.

text: I artikel 19.5 i CSDR föreskrivs en särbehandling av sådana samverkande länkar.

text: Se skäl 25 i förslaget till förordning.

text: Exempelvis måste sådan intradagskredit/ inlåning över natten som deltagare i användarvärdepapperscentraler har hos en bankvärdepapperscentral återinvesteras, vilket ger upphov till riskexponeringar. En förlängning av intradagskredit kan medföra kredit- och likviditetsrisker om en eller flera deltagare i icke-bankvärdepapperscentraler inte återbetalar beloppen när dessa förfaller till betalning. Kreditlinor som bankvärdepapperscentralen tillhandahåller i flera valutor kan också utgöra en källa till marknads-, kredit- och likviditetsrisker. Betalningar av kuponger eller inlösen av värdepapper som emitterats via/innehas genom användarvärdepapperscentralen genererar också riskexponeringar under dagen eller över natten för bankvärdepapperscentralen.

text: Se avsnitt 2 kapitel III i CSDR om tillträde mellan värdepapperscentraler.

text: Se

text: artikel 1.19 a

text: iii i förslaget till förordning.

text: Se CPSS-Iosco principerna för finansmarknadsinfrastrukturer som finns på BIS webbplats www.bis.org.

text: Se artikel 2.26 i CSDR.

text: I bilaga H till PFMI anges följande: betalningsinställelse – en händelse som i ett avtal anges utgöra ett fallissemang. Sådana händelser avser i allmänhet underlåtenhet att slutföra en överföring av tillgångar eller värdepapper i enlighet med villkoren och reglerna för systemet i fråga.”

text: I detta sammanhang noteras att skäl 6 i CSDR understryker vikten av att säkerställa överensstämmelse mellan CSDR-relaterad lagstiftning och internationella standarder.

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 28 juli 2022 om ett förslag till förordning om ändring av förordningen om värdepapperscentraler (CON/2022/25) 2022/C 367/03

text: Inledning och rättslig grund

text: Den 13 april 2022 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd om ett yttrande över ett förslag till förordning om ändring av förordning

text: (EU) nr 909/2014

text: för att förbättra EU:s värdepappersavveckling och om värdepapperscentraler (nedan kallat förslaget till förordning).

text: ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna

text: och

text: i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eftersom förslaget till förordning innehåller bestämmelser som påverkar a) Europeiska centralbankssystemets (ECBS) grundläggande uppgift att främja välfungerande betalningssystem i enlighet med

text: artikel 127.2

text: fjärde strecksatsen i fördraget och

text: artikel 3.1 i stadgan

text: för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan), och b) ECBS uppgift att medverka till att de behöriga myndigheterna smidigt kan genomföra sin politik när det gäller det finansiella systemets stabilitet som avses i artikel 127.5 i fördraget och artikel 3.3 i ECBS-stadgan. I enlighet med

text: artikel 17.5

text: Allmänna kommentarer

text: ECB välkomnar förslaget till förordning som både stöder unionens prioriteringar på områdena kapitalmarknader och post-trading samt även en av huvudpunkterna i kommissionens handlingsplan för kapitalmarknadsunionen (2020), att utveckla gränsöverskridande avvecklingstjänster. Det sker bland annat genom att förenkla auktoriseringsförfarandet enligt

text: (nedan kallad förordningen om värdepapperscentraler (CSDR)) och stärka samarbetet mellan behöriga och relevanta myndigheter. ECB stöder det allmänna målet att ytterligare underlätta integrationen av kapitalmarknaderna genom att minska hindren för gränsöverskridande tillhandahållande av avvecklingstjänster. Förslaget till förordning stämmer också i stora delar överens med den utveckling som skett internationellt i efterdyningarna till den globala finanskrisen 2008–2009 och som syftar till att stärka motståndskraften och effektiviteten hos centrala, systemviktiga finansmarknadsinfrastrukturer – inklusive värdepappersavvecklingssystem – som en förutsättning för sunda och robusta kapitalmarknader och främjande av finansiell stabilitet.

text: Specifika kommentarer

text: 1. System för avvecklingsdisciplin

text: 1.1 ECB välkomnar unionslagstiftarens mål att fastställa ett mer målinriktat tillämpningsområde för CSDR:s system för avvecklingsdisciplin genom att ta itu med marknadsbeteenden som leder till ineffektivitet i avvecklingen, men utan att automatiskt sanktionera varje enskild utebliven avveckling, oavsett sammanhanget och de berörda parterna. Tillämpningsområdet och funktionen på systemet för avvecklingsdisciplin bör baseras på proportionalitetsprincipen. Detta kräver bland annat att det görs åtskillnad dels mellan utebliven avveckling som medför negativa ekonomiska effekter för den icke-fallerande parten i en finansiell transaktion, och dels sådana som antingen inte medför några negativa ekonomiska effekter eller endast påverkar den ansvariga partens ekonomiska intressen. Att inkludera dessa senare uteblivna avvecklingar i tillämpningsområdet för systemet för avvecklingsdisciplin skulle vara oförenligt med ordningens logik. Därför bör översynen av systemet för avvecklingsdisciplin utgå från målet att endast sanktionera de uteblivna avvecklingar som leder till negativa ekonomiska effekter för motparten till den fallerande parten.

text: 1.2 På samma sätt välkomnar ECB de föreslagna undantagen från systemet för avvecklingsdisciplin för både utebliven avveckling som orsakas av faktorer som inte kan tillskrivas deltagarna i transaktionen, och uteblivna avvecklingar som sker i samband med transaktioner som inte inbegriper två handelspartner. ECB uppmanar dock unionslagstiftaren att överväga ett förtydligande av tillämpningsområdet för den andra av dessa två föreslagna undantag, som kan bli föremål för olika tolkningar. ECB tolkar det föreslagna undantaget som att det omfattar överföringar av värdepapper utan betalning till värdepapperskonton hos värdepapperscentraler i samband med (de-)mobilisering av säkerheter, oavsett om dessa överföringar sker mellan privata parter eller mellan ECBS-medlemmar och deras motparter. ECB skulle välkomna ett uttryckligt förtydligande i detta avseende i förslaget till förordning. I detta avseende bör ytterligare klargöranden om tillämpningsområdet för det andra föreslagna undantaget tillhandahållas i kommissionens delegerade akter för att specificera de transaktioner som inte anses omfatta två handelspartner. För närvarande kan värdepapperscentraler eventuellt inte identifiera avvecklingsinstruktioner som ska undantas från tillämpningsområdet för systemet för avvecklingsdisciplin enligt förslaget till förordning. För att underlätta en sådan identifiering skulle kommissionens delegerade akter kunna innehålla definitioner som gör det möjligt att identifiera de planerade undantagen och därigenom hjälpa värdepapperscentralerna att skapa en automatiserad process. ECB är redo att stödja unionslagstiftaren i utarbetandet av dessa förtydliganden och noterar att kommissionens utkast till delegerade akter kan betecknas som förslag till unionsrättsakt enligt artiklarna 127.4 och 282.5 i fördraget, där det föreskrivs att ECB ska höras om varje förslag till unionsrättsakt inom dess behörighetsområde.

text: 1.3 Dessutom bör sådana delegerade akter från kommissionen som specificerar de transaktioner som inte ska anses omfatta två handelspartner överväga tillräckligt långa ledtider så att värdepapperscentraler och finansmarknadsaktörer kan anpassa sina system. När det gäller exempelvis TARGET2-Securities (T2S) skulle en dialog med marknaden vara tillrådlig för att identifiera potentiella problem med genomförandet och möjliga lösningar om vissa transaktioner ska undantas från tillämpningsområdet för systemet för avvecklingsdisciplin hos värdepapperscentralerna. Om kommissionens delegerade akter medför väsentliga ändringar av utformningen av T2S skulle genomförandet av sådana ändringar kräva avsevärd tid. ECB rekommenderar därför att den period om 24 månader som förslaget till förordning anger mellan antagandet av den reviderade versionen av CSDR och ikraftträdandet av det ändrade tillämpningsområdet för systemet för avvecklingsdisciplin först påbörjas när kommissionen antagit de relevanta delegerade akterna.

text: 1.4 Förekomsten av regleringsbaserade obligatoriska ersättningsköp är ett betydande ingrepp i genomförandet av värdepapperstransaktioner och värdepappersmarknadernas funktion. Mot bakgrund av de konsekvenser som EU-kommissionens införande av obligatoriska ersättningsköp kan få (inbegripet om ett ombud för ersättningsköp saknas) bör man överväga att helt stryka möjligheten till obligatoriska ersättningsköp. Eventuella senare ändringar i detta avseende bör överlåtas till unionslagstiftarens efterföljande överväganden.

text: 1.5 Om unionslagstiftaren ändå beslutar att bibehålla de föreslagna bestämmelserna avseende Europeiska kommissionens genomförandeakt för införandet av en mekanism för obligatoriska ersättningsköp vill ECB påpeka följande. För det första välkomnar ECB översynen av mekanism för obligatoriska ersättningsköp i förslaget till förordning. Tillämpningen, genom en genomförandeakt, av villkoren för att aktivera en mekanism för obligatoriska ersättningsköp för vissa finansiella instrument eller kategorier av transaktioner bör vägas mot de konsekvenser som obligatoriska ersättningsköp har på värdepappersmarknadernas funktion. Dessutom bör en sådan genomförandeakt ta hänsyn till de potentiella konsekvenser som av mekanismen för obligatoriskt ersättningsköp kan få för unionens finansiella stabilitet och avvecklingseffektiviteten inom unionen – två frågor som bör anses omfattas av ECB:s rådgivande befogenheter – och ECB bör följaktligen höras om en sådan genomförandeakt innan den antas. Man bör också ge marknadsaktörerna tillräckligt med tid för genomförandet så att de är redo. När det gäller de krav som rör formerna för genomförande av ersättningsköp är det viktigt att kostnaderna för utförandet inte är oproportionerliga i förhållande till det värde som utbyts i den underliggande transaktionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen bör dessutom viss flexibilitet ges de marknadsaktörer som skulle omfattas av ersättningsköpet i ett visst fall. Man bör överväga ett tillvägagångssätt där marknadsaktörerna, i stället för att lagstiftaren föreskriver en exakt metod för att genomföra ersättningsköp, är skyldiga att avtalsmässigt komma överens om sådana aspekter sinsemellan. Dessutom skulle man kunna ge den icke-fallerande parten valmöjlighet huruvida förfarandet för ersättningsköp ska aktiveras eller inte. Denna flexibilitet skulle göra det möjligt för en icke-fallerande part att undvika den oproportionerliga bördan av att genomföra komplexa operativa, tekniska och rättsliga ändringar som är nödvändiga för användningen av ersättningsköp.

text: 1.6 Slutligen uppmanar ECB unionslagstiftaren att överväga att undanta transaktioner för värdepappersfinansiering från tillämpningsområdet för alla obligatoriska ersättningsköp. En transaktion för värdepappersfinansiering skapar inte en direkt öppen position mellan handelspartnerna som kan motivera ett ersättingsköp mot den ansvariga parten. Följaktligen skulle tillämpningen av obligatoriska ersättningsköp i samband med transaktioner för värdepappersfinansiering inte stå i proportion till lagstiftarens intention att, genom obligatoriska ersättningsköp, minska antalet uteblivna avvecklingar.

text: 2. Samarbete mellan behöriga myndigheter och relevanta myndigheter: översyn och utvärdering

text: 2.1 ECB välkomnar att förslaget till förordning stärker de relevanta myndigheternas roll vid auktorisationen av värdepapperscentraler att tillhandahålla huvudtjänster och anknutna banktjänster, samt i den regelbundna översynen och utvärderingen av värdepapperscentraler, som vederbörligen erkänner det berättigade intresse som sådana myndigheter har av att de relevanta infrastrukturerna fungerar smidigt. ECB välkomnar även den välavvägda strategin i förslaget till förordning när det gäller frekvensen för översyn och utvärdering av värdepapperscentralernas huvudtjänster samt den längre tidsram inom vilken de relevanta myndigheterna får avge ett motiverat yttrande om auktorisationen av värdepapperscentralernas ansökningar om att tillhandahålla anknutna banktjänster. För att säkerställa konsekvens skulle det vara lämpligt att anpassa den föreslagna minimifrekvensen för de behöriga myndigheternas översyn och utvärdering av efterlevnaden av CSDR för anknutna banktjänster med den frekvensen för översynen och utvärderingen av värdepapperscentralernas huvudtjänster.

text: 2.2 När det gäller översynen och utvärderingen av värdepapperscentralernas huvudtjänster anger förslaget till förordning att en behörig myndighet ska samråda med de relevanta myndigheterna. Det finns dock inget motsvarande förfarande för översynen och utvärderingen av anknutna banktjänster. För att komma till rätta med denna inkonsekvens rekommenderar ECB att man i förslaget till förordning inför ett motsvarande samrådsförfarande för översynen och utvärderingen av anknutna banktjänster.

text: 2.3 För de ECBS-medlemmar som har funktionen av en relevant myndighet skulle ett sådant samrådsförfarande underlätta fullgörandet av ECBS uppgiften att säkerställa effektiva och sunda clearingsystem i unionen. I sin dagliga verksamhet förlitar sig dessutom värdepapperscentraler som är auktoriserade att tillhandahålla anknutna banktjänster i hög grad på centralbankstjänster, vilket ytterligare motiverar att man involverar centralbankerna. Säkerheten och effektiviteten vid kontantavveckling av kommersiella bankers pengar är särskilt relevant för utgivande centralbanker, eftersom en otillräcklig hantering av kredit- och likviditetsriskerna hos värdepapperscentraler som tillhandahåller anknutna banktjänster kan påverka väl fungerande penningmarknader.

text: 2.4 I sin roll som övervakare av clearing- och betalningssystem har centralbankerna omfattande kunskap om kontantavveckling i centralbankspengar och kommersiella bankers pengar (inklusive anknutna banktjänster), särskilt när det gäller hanteringen av finansiella risker. I sin tillsynsverksamhet tillämpar centralbankerna ett ramverk som – i linje med globala standarder – speglar ett systemperspektiv. De bör därför delta som relevanta myndigheter enligt CSDR i den regelbundna översynen och utvärderingen av anknutna banktjänster.

text: 3. Samarbete mellan behöriga myndigheter och relevanta myndigheter: inrättande av kollegier

text: 3.1 ECB välkomnar att man inför tillsynskollegier för att öka enhetligheten i tillsynen och underlätta informationsutbytet mellan berörda myndigheter. Strukturen på passkollegierna skulle dock kunna gynnas av ytterligare anpassningar för att å ena sidan säkerställa att olika typer av gränsöverskridande verksamhet omfattas, och å andra sidan att samarbetet inom kollegiet är effektivt och inte skapar en börda där det krävs deltagande i flera kollegier. Passförfaranden omfattar inte alla av värdepapperscentralernas tjänster med en gränsöverskridande dimension. ECB föreslår därför att tillämpningsområdet för mandatet för passkollegierna utvidgas till att omfatta andra typer av gränsöverskridande verksamhet, inbegripet avveckling i relevanta utländska valutor och drift av samverkande länkar, med undantag för samverkande länkar hos värdepapperscentraler som lägger ut vissa av sina tjänster (relaterade till dessa samverkande länkar) på entreprenad till en offentlig som avses i

text: artikel 19.5 i förordningen

text: om värdepapperscentraler. ECB föreslår också att passkollegierna ska döpas om till kollegier för gränsöverskridande verksamhet. Dessutom är deltagande i kollegierna viktigt för myndigheterna i de medlemsstater där en värdepapperscentrals verksamhet är viktig för deras marknader. Det kan dock vara mindre relevant för myndigheterna i medlemsstater där en värdepapperscentrals verksamhet är begränsad och bör inte vara obligatoriskt.

text: 3.2 När det gäller gruppkollegier stöder ECB inrättandet av dessa och i synnerhet den möjlighet som införs genom förslaget till förordning att slå samman flera kollegier. Dessutom skulle ytterligare flexibilitet kunna införas om den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten får bjuda in behöriga och relevanta myndigheter från länder som inte är medlemsstater som observatörer för både pass- och/eller gruppkollegier.

text: 4. Anknutna banktjänster

text: 4.1 förslaget till förordning innehåller ändringar av CSDR som gör det möjligt att avveckla kontantbetalningar i ett avvecklingssystem för värdepapper som drivs av en värdepapperscentral via en annan värdepapperscentral som har tillstånd att tillhandahålla anknutna banktjänster. Tillsammans med den föreslagna höjningen av tröskelvärdet för avveckling via utsedda kreditinstitut skulle dessa ändringar underlätta avveckling i utländska valutor och främja gränsöverskridande avveckling inom unionen. Samtidigt skulle den potentiella användningen av avveckling oavsett om betalning erhållits (FOP) där kontant- och värdepappersöverföringar inte är beroende av varandra – och därmed ökad avvecklingsrisk – vara begränsad.

text: 4.2 Icke desto mindre skulle tillhandahållandet av anknutna banktjänster av auktoriserade värdepapperscentraler (nedan kallade bankvärdepapperscentraler) till andra värdepapperscentraler (nedan kallade användarvärdepapperscentraler) få konsekvenser för bankvärdepapperscentralernas finansiella riskprofil och för konkurrensen på lika villkor för värdepapperscentraler och deltagare i de värdepappersavvecklingssystem som dessa driver, samt även i förhållande till intressekonflikter; alla dessa aspekter bör övervägas av unionslagstiftaren. Därför kunde förslaget till förordning ändras så att det inkludera möjligheten att utveckla tekniska tillsynsstandarder för att hantera de konsekvenser som beskrivs i punkterna 4.3–4.8 nedan av bankvärdepapperscentralers tillhandahållande av anknutna banktjänster till användarvärdepapperscentraler.

text: 4.3 Enligt artikel 40 i CSDR ska värdepapperscentraler avveckla kontantdelen av värdepapperstransaktioner i sina respektive avvecklingssystem för värdepapper via konton hos en centralbank, särskilt för transaktioner i valutan i det land där avvecklingen görs, när så är möjligt och praktiskt genomförbart. De ändringar som planeras i förslaget till förordning bör varken leda till en oavsiktlig övergång från avveckling i centralbankspengar till avveckling via konton hos affärsbanker eller motverka värdepapperscentralernas strävan att avveckla i centralbankspengar. I detta avseende bör det noteras att alla nationella centralbanker i medlemsstaterna för närvarande, med ett undantag, ger tillgång till avveckling i centralbankspengar för icke-inhemska värdepapperscentraler i unionen och deras deltagare. Det kan dock vara svårt att uppnå en avveckling i centralbankspengar för valutor utanför unionen.

text: 4.4 Syftet med de ändringar som föreslås i förslaget till förordning är att underlätta avveckling i utländska valutor, men de ger också bankvärdepapperscentraler möjlighet att utan begränsningar erbjuda anknutna banktjänster till användarvärdepapperscentraler. Omfattningen av de tjänster som bankvärdepapperscentraler ska erbjuda användarvärdepapperscentraler bör begränsas till tjänster som tillhandahålls för avveckling i utländsk valuta. En sådan begränsning skulle hindra bankvärdepapperscentralerna från att bedriva ett brett spektrum av verksamheter och ta alltför stora risker. Dessutom skulle en sådan begränsning också avskräcka användarvärdepapperscentraler från att använda tjänster från bankvärdepapperscentraler där kontantavveckling i centralbankspengar också skulle vara tillgänglig för EU-valutor.

text: 4.5 Värdepapperscentralers tillhandahållande av anknutna banktjänster till användarvärdepapperscentraler skulle medföra ytterligare exponeringar. I synnerhet skulle de tjänster som en bankvärdepapperscentral kan tillhandahålla användarvärdepapperscentraler medföra finansiella risker för värdepapperscentralerna (t.ex. investerings-, kredit- och/eller likviditetsrisker). Omfattningen av dessa risker beror på omfattningen av de tjänster som nyttjas av användarvärdepapperscentralerna och värdet av sådana värdepapperscentralers verksamhet på kontona hos bankvärdepapperscentralerna. Om avvecklingen i utländsk valuta är koncentrerad till en eller två bankvärdepapperscentraler inom unionen kan detta dessutom leda till spridningsrisker. De tillsynskrav som fastställs i CSDR inrättar en sund tillsynsram och hanterar risker i samband med anknutna banktjänster. Att införa åtgärder för att kontrollera risker när en bankvärdepapperscentral tillhandahåller tjänster till en användarvärdepapperscentral kan dock vara komplicerat om deltagarna i användarvärdepapperscentralen, liksom den verksamhet som ger upphov till dessa risker och utvecklingen av dessa risker, inte direkt kontrolleras av den bankvärdepapperscentralen. Unionslagstiftaren kan därför behöva överväga att införa ett krav på att bankvärdepapperscentraler ska utveckla ett ramverk som beskriver hur risker som härrör från den verksamhet som bedrivs hos användarvärdepapperscentraler kan begränsas. På det hela taget förespråkar ECB en balanserad strategi som syftar till att säkerställa att en expansion av denna verksamhet hos bankvärdepapperscentraler (och därmed även de ökade riskexponeringarna samt koncentrationen och den potentiella spridningsrisken till följd av denna expansion) står i proportion till det avsedda målet att underlätta avveckling i utländska valutor hos användarvärdepapperscentraler, och inte äventyrar bankvärdepapperscentralernas finansiella sundhet.

text: 4.6 Enligt förslaget till förordning skulle bankvärdepapperscentraler kunna tillhandahålla kontanta clearing- och avvecklingstjänster inte bara till sina deltagare utan även till deltagare i användarvärdepapperscentralen. Detta skulle kunna medföra intressekonflikter där en bankvärdepapperscentral fattar beslut eller inför regler som gynnar de egna deltagarna eller värdepapperscentraler inom samma koncern. Detta kan vara särskilt relevant i en krissituation, till exempel om oförutsedda likviditetsbrister eller kreditförluster utan säkerheter uppstår. Regelverket bör därför innehålla ett krav på att värdepapperscentraler ska ha tydliga regler och förfaranden för att hantera potentiella intressekonflikter och minska risken för diskriminerande behandling av användarvärdepapperscentraler och deras deltagare.

text: 4.7 Bankvärdepapperscentralers tillhandahållande av anknutna banktjänster till användarvärdepapperscentraler skulle påverka riskprofilen för dessa bankvärdepapperscentraler och kan också medföra ytterligare kostnader och operativ komplexitet. Alla bankvärdepapperscentraler kanske inte är villiga eller kapabla att öka sina exponeringar mot kredit- och likviditetsrisker och att allokera resurser som möjliggör en expansion av avvecklingsverksamheten i utländska valutor hos användarvärdepapperscentraler. ECB förstår att tillhandahållandet av anknutna banktjänster till användarvärdepapperscentraler ska förbli ett affärsbeslut för varje bankvärdepapperscentral (till skillnad från upprättandet av förbindelser och öppet tillträde till andra värdepapperscentraler, vilket bör säkerställas systematiskt).

text: 4.8 För att främja transparens när det gäller villkoren för tillhandahållande av anknutna banktjänster bör dessutom eventuella framtida tekniska tillsynsstandarder fastställa de krav på offentliggörande som bankvärdepapperscentralerna ska följa vad gäller det minimiutbud av tjänster som erbjuds, samt villkoren för sådana tjänster och de kostnader och risker som är förknippade med dem. På så sätt undviker man risken att värdepapperscentraler inom samma koncern som en bankvärdepapperscentral gynnas och därmed får en konkurrensfördel i förhållande till andra användarvärdepapperscentraler när det gäller avvecklingstjänster i utländska valutor.

text: 5. Nettning

text: 5.1 ECB välkomnar att förslaget till förordning inför ett krav på att bankvärdepapperscentraler på ett lämpligt sätt ska övervaka och hantera eventuella risker, däribland nettningsarrangemang i samband med kontantdelen i den avvecklingsmodell som de tillämpar. ECB förstår att det finns värdepapperscentraler som är etablerade i unionen och som driver värdepappersavvecklingssystem där kontanter och/eller värdepapper i samband med värdepapperstransaktioner avvecklas på nettobasis. Sådana värdepapperscentraler omfattas för närvarande inte av särskilda regler för att hantera de risker som härrör från deras nettningsarrangemang.

text: 5.2 De risker som är förknippade med nettningsarrangemang och de regler som är avsedda att hantera dessa risker återges i flera principer för finansmarknadens infrastrukturer (PFMI) som har upprättats av kommittén för betalnings- och avvecklingssystem (CPSS) och International Organisation of Securities Commissions (Iosco). Det bör noteras att det krav som avses i punkt 5.1 i förslaget till förordning endast gäller för bankvärdepapperscentraler. Det bör dock tillämpas på alla värdepapperscentraler som driver värdepappersavvecklingssystem som använder nettningsarrangemang, oavsett huruvida dessa värdepapperscentraler tillhandahåller anknutna banktjänster. Med tanke på den tekniska karaktären på det ytterligare krav som gäller för sådana system enligt förslaget till förordning skulle detta krav kunna specificeras ytterligare i tekniska tillsynsstandarder, till vilka ECB är redo att bidra.

text: 6. Fallissemang

text: 6.1 Det är lämpligt att utvidga tillämpningsområdet för definitionen av fallissemang i CSDR, som för närvarande är begränsad till en situation då ett insolvensförfaranden inleds mot en deltagare i ett värdepappersavvecklingssystem som drivs av en värdepapperscentral (nedan kallad deltagare i värdepapperscentralen). I detta syfte skulle definitionen kunna anpassas till den definition som anges i PFMI som hänvisar till händelser som i värdepapperscentralens interna regler anges utgöra fallissemang, inbegripet händelser som rör underlåtenhet att slutföra en överföring av tillgångar i enlighet med villkoren och reglerna för det berörda systemet.

text: 6.2 Det är viktigt att den berörda värdepapperscentralen, om en deltagare i en värdepapperscentral inte kan uppfylla sina skyldigheter när de förfaller till betalning, snabbt kan vidta åtgärder för att begränsa förluster och begränsa likviditetstrycket. Unionslagstiftaren kan därför vilja reflektera över ett förtydligande som innebär att en värdepapperscentral har möjlighet att fastställa ytterligare händelser som utgör ett fallissemang för en deltagare, om de regler och förfaranden för hantering av fallissemang som avses i CSDR inte är tillräckliga för att hantera väsentliga händelser som kan inträffa i ett system. I de fall där ECB rekommenderar att förslaget till förordning ska ändras anges de specifika förslagen i ett separat tekniskt arbetsdokument som åtföljs av en förklaring. Det tekniska arbetsdokumentet finns på engelska i EUR-Lex.

text: Utfärdat i Frankfurt am Main den 28 juli 2022.

text: Christine Lagarde

text: ECB:s ordförande


text: Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiven

text: och

text: vad gäller delegeringsarrangemang, hantering av likviditetsrisker, tillsynsrapportering, tillhandahållande av förvarings- och depåförvaringstjänster samt låneutgivning från alternativa investeringsfonder, COM(2021) 721 final.

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EU av den 8 juni 2011

text: om förvaltare av alternativa investeringsfonder samt om ändring av direktiven

text: och

text: och förordningarna

text: (EG) nr 1060/2009

text: och

text: (EU) nr 1095/2010

text: (EUT L 174, 1.7.2011, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 13 juli 2009

text: om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (EUT L 302, 17.11.2009, s. 32).

text: Se artikel 1.6 i direktivförslaget som inför punkterna 2a–2h i artikel 16 i AIFMD och bilaga II i direktivförslaget som ersätter bilaga V till AIFMD. Se även artikel 2.4 i direktivförslaget när det gäller motsvarande ändring av direktiv

text: Artikel 1.6 i direktivförslaget (som inför punkt 2b i artikel 16 i AIFMD).

text: Artikel 1.6 i direktivförslaget (som inför punkt 2c i artikel 16 i AIFMD).

text: Artikel 1.21 i direktivförslaget (som inför

text: artikel 69

text: b i AIFMD).

text: Dessa skulle omfatta verktyg så att tillsynsmyndighetens inför gränser för finansiell hävstång (artikel 25 i AIFMD, som innehåller en nationell behörig myndighets befogenhet att införa gränser för den finansiella hävstången för en AIF-fond), tillfälligt upphävande av inlösen i allmänhetens intresse (

text: artikel 46.2

text: , som innehåller en befogenhet för en nationell behörig myndighet att skjuta upp inlösen i allmänhetens intresse), eller potentiellt andra restriktioner som kapitalbuffertar och belåningsgrader (LTV).

text: Se artikel 25.3 i AIFMD som bl.a. rör befogenheten för den behöriga myndigheten i AIF-förvaltarens hemmedlemsstat att införa gränser för nivån på den hävstång som AIF-förvaltaren har rätt att använda i förvaltningen av en AIF-fond.

text: Europeiska centralbankens förordning

text: (EU) nr 1011/2012

text: av den 17 oktober 2012 om statistik om värdepappersinnehav (ECB/2012/24) (EUT L 305, 1.11.2012, s. 6) och Europeiska centralbankens förordning

text: (EU) nr 1073/2013

text: av den 18 oktober 2013 om statistik över tillgångar och skulder hos investeringsfonder (ECB/2013/38) (ECB/2014/62) (EUT L 305, 7.11.2013, s. 73).

text: Skäl 16 i direktivförslaget.

text: Se skäl 16 och artikel 1.21 i direktivförslaget (som inför

text: artikel 69

text: b i AIFMD). Se även artikel 1.21 i direktivförslaget (som inför

text: artikel 20

text: b i UCITSD).

text: Se fotnot 10 ovan.

text: I artikel 4.1 f i AIFMD definieras behöriga myndigheter som de myndigheter som enligt lag eller annan författning har befogenhet att utöva tillsyn över AIF-förvaltare.

text: Se särskilt artikel 24.2 i AIFMD. Enligt artikel 1.10 i direktivförslaget (om ändring av artikel 24 i AIFMD) ska AIF-förvaltare regelbundet rapportera till de behöriga myndigheterna i sin hemmedlemsstat om de marknader och verktyg i vilka de bedriver handel för den AIF-fonds räkning som de förvaltar. I nämnda artikel ges Esma i uppdrag att utarbeta tekniska tillsynsstandarder som specificerar de uppgifter som ska rapporteras.

text: Artikel 2.5

text: .1 i direktivförslaget (som inför en ny

text: artikel 20

text: a i UCITSD) är motsvarande bestämmelse för fondföretag.

text: EU alternative investment funds - 2022 statistical report, finns på Esmas webbplats www.esma.europa.eu.

text: I artikel 4.1 v i AIFMD definieras finansiell hävstång som en metod genom vilken en AIF-förvaltare ökar exponeringen för en AIF-fond som den förvaltar genom lån av kontanter eller värdepapper, eller genom finansiell hävstång som härrör från derivatinstrument eller på något annat sätt.

text: Se t.ex. rådet för finansiell stabilitet (FSB) Holistic review of the March market turmoil, november 2020, och den litteratur som citeras där https://www.fsb.org/wp-content/uploads/P171120-2.pdf (s. 30 framåt).

text: Se artikeln från rådet för finansiell stabilitet som avses i fotnot 18.

text: Till exempel mätt i form av förvaltade tillgångar – se Esmas rapport som avses i fotnot 16. Se även sidorna 4–5 i ECB Occasional Paper Series, Non-bank financial intermediation in the euro area: implications for monetary policy transmission and key vulnerabilities, december 2021, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

text: Se ECB:s strategiöversyn 2022, finns på: https://www.ecb.europa.eu/home/search/review/html/ecb.strategyreview_monpol_strategy_overview.en.html.

text: Se t.ex. avsnitt 5.2 i Financial Stability Review, ECB, maj 2021, som finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

text: Se ECB Strategy Review 2022. Se även ECB Financial Stability Review, november 2021, rutan med rubriken The role of financial stability in the ECB’s new monetary policy strategy.

text: Se

text: artikel 81.3 g i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av den 4 juli 2012

text: om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister (EUT L 201, 27.7.2012, s. 1) samt

text: artikel 12.2 f i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av den 4 juli 2012

text: om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister (EUT L 201, 27.7.2012, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/2365 av den 25 november 2015

text: om transparens i transaktioner för värdepappersfinansiering och om återanvändning samt om ändring av förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 337, 23.12.2015, s. 1).

text: Dessa är främst Europeiska centralbankens förordning

text: (EU) nr 1011/2012

text: (EU) nr 1073/2013

text: ECB undersöker hur ECB:s förordningar bättre skulle kunna tillgodose ECB:s behov av uppgifter på detta område utan att detta leder till ytterligare rapporteringsbördor för AIF-förvaltarna.

text: Artikel 3

text: a i

text: rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998

text: om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (EGT L 318, 27.11.1998, s. 8).

text: Se

text: skäl 10

text: i

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010

text: om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd (EUT L 331, 15.12.2010, s. 1).

text: Uppgifterna är alltså inte tillgängliga för ECB för andra ändamål än det snäva syftet att stödja ESRB:s statistikarbete.

title: Europeiska Centralbankens Yttrande av den 9 augusti 2022 om ett förslag till direktiv vad gäller delegeringsarrangemang, hantering av likviditetsrisker, tillsynsrapportering, tillhandahållande av förvarings- och depåförvaringstjänster samt låneutgivning från alternativa investeringsfonder (CON/2022/26) 2022/C 379/01

text: Inledning och rättslig grund

text: Den 25 november 2021 publicerade Europeiska kommissionen ett lagstiftningspaket avseende kapitalmarknadsunionen, som inkluderade ett förslag om ändring av direktiven

text: och

text: vad gäller delegeringsarrangemang, hantering av likviditetsrisker, tillsynsrapportering, tillhandahållande av förvarings- och depåförvaringstjänster samt låneutgivning från alternativa investeringsfonder (nedan kallat direktivförslaget).

text: Europeiska centralbanken (ECB) har beslutat att avge ett yttrande på eget initiativ över direktivförslaget. ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna

text: och

text: i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eftersom direktivförslaget innehåller vissa bestämmelser som berör Europeiska centralbankssystemets (ECBS) grundläggande uppgift att utforma och genomföra unionens penningpolitik enligt artikel 127.2 i fördraget, ECBS uppgift att medverka till att de behöriga myndigheterna smidigt kan genomföra sin politik när det gäller det finansiella systemets stabilitet enligt artikel 127.5 i fördraget samt de uppgifter som tilldelats ECB avseende insamlingen av statistiska uppgifter enligt

text: artikel 5 i stadgan

text: för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken.

text: I enlighet med

text: artikel 17.5

text: första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: Allmänna kommentarer

text: 1. Direktivförslagets mål

text: 1.1. ECB välkomnar huvudsyftena med direktivförslaget att täppa igen vissa luckor i

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EU

text: (nedan kallat direktivet om förvaltare av alternativa investeringsfonder eller AIFMD) för att säkerställa en enhetlig tillsynsstrategi för de risker som alternativa investeringsfonders verksamhet kan medföra för det finansiella systemet och för att ge ett högt investerarskydd samtidigt som man underlättar integrationen på EU:s finansmarknader.

text: 1.2. ECB stöder också direktivförslagets övergripande mål att bättre samordna reglerna i AIFMD och

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG

text: (nedan kallade direktivet avseende företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper eller fondföretagsdirektivet) avseende aspekter som är relevanta för båda direktiven, t.ex. delegeringsarrangemang och depåförvaringstjänster. Det här yttrandet rör dock de föreslagna ändringarna av AIFMD.

text: 1.3. Såsom beskrivs närmare nedan skulle ECB ha välkomnat att direktivförslaget även omfattar frågor som inte tas upp i AIFMD, t.ex. operationalisering och utveckling av verktyg för makrotillsyn som tillämpas i förväg för att minska de risker för det finansiella systemet som alternativa investeringsfonder utgör, samt säkerställa att detaljerade uppgifter om enskilda alternativa investeringsfonder görs tillgängliga för ECB och andra relevanta centralbanker inom ECBS.

text: Specifika kommentarer

text: 2. Verktyg för likviditetshantering och makrotillsyn

text: 2.1. ECB välkomnar direktivförslagets mål att harmonisera de skyldigheter som förvaltare av alternativa investeringsfonder (AIF-förvaltare) när det gäller hanteringen av likviditetsrisker, särskilt införandet av de typer av verktyg för likviditetshantering som ska vara tillgängliga för AIF-förvaltare av öppna AIF-fonder för att hantera likviditetsriskerna i dessa fonder, t.ex. höga nivåer av inlösen på kort tid och inlösen som är koncentrerad till ett visst fondsegment. Ett annat mål för direktivförslaget bör dock vara att begränsa likviditetsobalansen mellan alternativa investeringsfonders tillgångar och skulder med hjälp av åtgärder som är specifikt inriktade på antingen tillgångar eller skulder.

text: 2.2. Direktivförslagets bestämmelser avseende likviditetshanteringsverktyg är begränsade. I detta avseende kräver direktivförslaget att förvaltare av öppna AIF-fonder ska välja minst ett lämpligt instrument för likviditetshantering från förteckningen i bilaga II till direktivförslaget för eventuell användning i AIF-fondens investerares intresse. I undantagsfall tillåter direktivförslaget också att återköp eller inlösen av andelar i en AIF-fond tillfälligt avbryts om detta är berättigat med hänsyn till AIF-fondens investerares intressen. I direktivförslaget anges således en gemensam uppsättning frivilliga verktyg för likviditetsförvaltning som AIF-förvaltare av öppna AIF-fonder får använda, men dessa AIF-fonders förmåga att stå emot likviditetsrisker skulle stärkas om AIF-förvaltarna åtminstone skulle behöva välja flera och inte bara ett av de förtecknade verktygen.

text: 2.3. Enligt direktivförslaget ska kommissionen inleda en översyn av hur bestämmelserna i AIFMD fungerar inom 60 månader efter det att direktivförslaget har trätt i kraft. ECB stöder den föreslagna översynen, särskilt vad gäller lämpligheten i de krav som är tillämpliga på AIF-förvaltare som förvaltar låneutgivande fonder, med tanke på att det kan finnas finansiella stabilitetsrisker inom denna sektor som fortfarande är i tillväxt. Den föreslagna översynen bör dock utvidgas till att omfatta ytterligare två aspekter. För det första bör översynen omfatta utvecklingen av makrotillsynsverktyg för att hantera likviditetsrisk, framför allt användningen av förhandsverktyg för likviditetshantering i syfte att åtgärda likviditetsobalans. Vissa makrotillsynsverktyg kan anpassas till specifika finansiella stabilitetsrisker som kan uppstå inom AIF-sektorn och de kan genomföras innan en stresshändelse inträffar. För det andra bör översynen särskilt omfatta hur AIF-förvaltare av öppna AIF-fonder som använder hävstång fastställer gränserna för den finansiella hävstången, och hur de behöriga myndigheterna enligt AIFMD använder sina tillsynsbefogenheter i fråga om sådana gränser. Vid bedömningen av förvaltningen av AIF-fonder i medlemsstaterna bör kommissionen också beakta utvecklingen av relevanta internationella standarder.

text: 3. Rapportering

text: 3.1. Direktivförslaget syftar till att undanröja dubbla rapporteringskrav som finns enligt unionslagstiftningen och nationell lagstiftning, särskilt vissa statistikförordningar som antagits av ECB, för öka effektiviteten och minska den administrativa bördan för AIF-förvaltare. I detta syfte ger direktivförslaget Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma) i uppdrag att till kommissionen överlämna en rapport om utvecklingen av en integrerad insamling av tillsynsuppgifter, som bl.a. skulle inriktas på hur man kan minska överlappning och bristande överensstämmelse mellan rapporteringsramarna inom kapitalförvaltningssektorn och andra delar av finanssektorn. Det föreslås också att Esma vid utarbetandet av denna rapport ska ha ett nära samarbete med bland annat ECB.

text: 3.2. ECB är redo att samarbeta med Esma vid utarbetandet av denna rapport för att utveckla en integrerad insamling av tillsynsuppgifter för att säkerställa överensstämmelse med andra rapporteringskrav för investeringsfonder. ECB betonar dock att integreringen av den underliggande rapporteringsinfrastrukturen inte får inkräkta på eller på annat sätt påverka ECB:s behörighet att anta statistikförordningar för sina egna syften eller att fortsätta att inkludera alla relevanta rapporteringskrav i relevanta ECB-förordningar, t.ex. avseende insamling av statistik om innehav av värdepapper och om investeringsfonders tillgångar och skulder.

text: 4. ECBS tillgång till detaljerade uppgifter om AIF-sektorn

text: 4.1. ECB noterar att de behöriga myndigheterna i AIF-förvaltarnas hemmedlemsstater ska se till att all information som samlas in enligt artikel 24 i AIFMD om alla AIF-förvaltare som står under deras tillsyn samt den information som samlas in enligt artikel 7 i AIFMD (nedan kallad individuella AIF-uppgifter) görs tillgänglig för de behöriga myndigheterna i andra berörda medlemsstater, Esma och ESRB genom förfarandena i artikel 50 i AIFMD om samarbete mellan tillsynsmyndigheterna. Direktivförslaget innebär dock inte någon betydande förändring av vare sig de typer av individuella AIF-uppgifter som de behöriga myndigheterna kräver av de AIF-förvaltare som de utövar tillsyn över enligt artikel 24 i AIFMD, eller de andra myndigheter till vilka de behöriga myndigheterna ska tillhandahålla sådana uppgifter.

text: 4.2. Direktivförslaget bör ålägga Esma, som för närvarande tar emot individuella AIF-uppgifter från de behöriga myndigheterna, att också göra dessa uppgifter tillgängliga för ECB och andra relevanta centralbanker inom ECBS, så att de kan fullgöra sina uppgifter, inbegripet de uppgifter som följer av fördraget, att utforma och genomföra penningpolitiken samt att bidra till det finansiella systemets stabilitet.

text: 4.3. Vad gäller ECBS grundläggande uppgift att utforma och genomföra penningpolitiken och ECBS huvudmål att upprätthålla prisstabilitet, bör det noteras att AIF-fonder tar positioner på värdepappersmarknaden, särskilt i räntebärande värdepapper. Som en del av investeringsstrategin har deras positioner ofta en hävstångseffekt, bland annat genom användningen av derivat. Sådana strategier kan potentiellt förstärka rörelserna på statsobligationsmarknaderna, och därmed påverka transmissionen av penningpolitiken till ekonomin, eftersom statsobligationsräntorna fungerar som en referensränta för företagens och hushållens finansieringsvillkor. Detta samspel med penningpolitiken är särskilt relevant under den nuvarande normaliseringen av penningpolitiken – av två skäl. Det första skälet är den ovannämnda möjligheten att AIF-fondernas investeringsstrategier förstärker svängningar på statsobligationsräntorna och på så sätt skapar en omotiverad åtstramning av finansieringsvillkoren för den privata sektorn. Det andra skälet är att AIF-fonder också kan använda sig av investeringsstrategier som inbegriper köp av vissa statsobligationer i euroområdet samtidigt som man säljer statsobligationer från andra stater i euroområdet, vilket kan bidra till att statsobligationsräntorna inom euroområdet divergerar. Betydelsen av sådana förstärkningseffekter på statsobligationsmarknaderna har observerats under covid-19 pandemin och kan förväntas öka i takt med att AIF-sektorn fortsätter att växa. AIF-fonder bidrar också i allt högre grad till finansieringen av den reala ekonomin eftersom de är stora investerare i värdepapper som emitteras av företag. I detta avseende noterade man under ECB:s strategiöversyn att föränderliga finansiella strukturer, såsom ökad finansförmedling av andra sektorer än banker, har förändrat transmissionen av penningpolitiken.

text: 4.4. Dessutom skulle tillgång till individuella AIF-uppgifter göra det möjligt för centralbankerna inom ECBS att effektivt fullgöra sin uppgift att bidra till det finansiella systemets stabilitet. De risker för den finansiella stabiliteten som utgår från AIF-fonder visade sig under marknadsturbulensen i mars 2020, då många AIF-fonder hade akuta likviditetsproblem på grund av betydande utflöden och svårigheter att sälja tillgångar på marknader med liten eller ingen andrahandshandel. AIF-fonderna reagerade med storskaliga försäljningar av tillgångar och en hamstring av kontanter, och ett betydande antal av dem stoppade tillfälligt all inlösen. AIF-fondernas agerande ökade trycket på tillgångsvärderingar och marknadslikviditet, vilket bidrog till att finansieringsvillkoren i realekonomin blev mer restriktiva och detta lättade först när centralbankerna vidtog extraordinära åtgärder. Händelserna i mars 2020 visar tydligt kopplingen mellan ECBS:s huvudmål att upprätthålla prisstabilitet och dess uppgift att bidra till finansiell stabilitet, där den ena är en förutsättning för att den andra ska fungera. Såsom konstateras i ECB:s strategiöversyn finns det, mot bakgrund av de risker för prisstabilitet som utgår från finansiella kriser, goda argument för att ECB att beakta den finansiella stabiliteten i sina penningpolitiska överväganden.

text: 4.5. Det bör noteras att ECBS redan har tillgång till olika dataset om andra enheter än banker som samlas in av behöriga myndigheter och transaktionsregister i enlighet med unionsförordningar, vilket är ett erkännande av ECBS behov av att ha tillgång till dessa dataset för att kunna utföra sina uppdrag avseende penningpolitiken och den finansiella stabiliteten. Enligt ECB är sådana lagstiftningslösningar – där flera myndigheter får tillgång till samma dataset – effektiva för datadelning mellan relevanta myndigheter eftersom de undviker dubbla rapporteringskrav, sänker kostnaderna för insamlingen av uppgifterna och underlättar kontroller av uppgifternas kvalitet. De främjar också samarbete mellan myndigheter, vilket i sin tur underlättar fullgörandet av deras respektive uppgifter. Dessutom innehåller de dataset som rapporteras enligt

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/2365

text: (nedan kallad förordningen om transaktioner för värdepappersfinansiering eller SFTR) samt

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 648/2012

text: (nedan kallad förordningen om Europas marknadsinfrastrukturer eller EMIR) uppgifter om individuella derivattransaktioner och säkrade finansiella transaktioner; detta är transaktioner som utförs på marknader där AIF-fonder är viktiga aktörer. För att förstå enskilda AIF-fonders riskprofil (t.ex. finansiell hävstång, likviditetsobalans, sammanlänkning och investerarbas) och i vilken utsträckning dessa egenskaper (och deras olikheter) styr AIF-fondernas verksamhet på de ovannämnda marknaderna, måste alla relevanta myndigheter kunna kombinera information om finansiella transaktioner med balansräkningarna för viktiga marknadsaktörer. AIF-fondernas ökande betydelse och verksamhet på dessa marknader påverkar i allt högre grad den penningpolitiska transmissionsmekanismen och riskerna för den finansiella stabiliteten, vilka båda måste bedömas av ECBS för att effektivt kunna uppfylla sitt huvudmål att upprätthålla prisstabilitet och dess uppgift att bidra till finansiell stabilitet.

text: 4.6. Eftersom ECB saknar egen tillgång till uppgifter om individuella AIF-fonder, förlitar sig ECB för närvarande på kommersiella källor som tillhandahåller uppgifter som är dyra, ofullständiga och icke-transparenta. Till skillnad från den obligatoriska uppgiftsrapporteringen enligt ett regelverk kan AIF-fonder själva besluta huruvida de rapporterar information som ska ingå i kommersiella dataset, vilket ger ECBS en ofullständig och potentiellt snedvriden bild av marknaden. Detta medför mindre välgrundade penningpolitiska beslut och bedömningar av den finansiella stabiliteten. Dessutom är det svårt att kontrollera kvaliteten på de uppgifter som ingår i kommersiella dataset. ECB skulle i princip kunna ändra sina egna relevanta förordningar om statistikrapportering för att samla in samma eller mycket snarlika uppgifter som de uppgifter som samlas in enligt AIFMD. Detta skulle dock strida mot direktivförslagets syfte att undanröja dubbla rapporteringskrav enligt unionslagstiftning och nationell lagstiftning. Man bör också notera att ECB, när den utför sina uppgifter avseende insamlingen av statistiska uppgifter enligt

text: artikel 5.1 i stadgan

text: för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, är skyldig att följa vissa principer, som bland annat inkluderar att minimera bördan för uppgiftslämnarna. Utöver kostnaderna för uppgiftslämnarna skulle dubbla rapporteringskrav avseende vissa typer av uppgifter som inte ingår i de aktuella kraven på statistikrapporteringen också medföra betydande kostnader för centralbankerna inom ECBS och ECB. Å andra sidan skulle ECB:s faktiska kostnader för att få tillgång till AIFMD-uppgifter bli betydligt lägre, eftersom uppgifterna redan nu finns tillgängliga i ECB:s databaser och system till följd av ECB:s statistiska och annat stöd till ESRB, även om de anställda hos ECB och centralbankerna inom ECBS inte har tillgång till dessa uppgifter.

text: I de fall där ECB rekommenderar att förslaget till förordning ska ändras anges de specifika förslagen i ett separat tekniskt arbetsdokument som åtföljs av en förklaring. Det tekniska arbetsdokumentet finns på engelska på i EUR-Lex.

text: Utfärdat i Frankfurt am Main den 9 augusti 2022.

text: Christine Lagarde

text: ECB:s ordförande


text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p.42).

text: These guidelines have been given effect under the Judicial Council Act 2019.

text: See section 2 of the draft law, setting out a new section 100 to be inserted into the Judicial Council Act 2019.

text: Council Regulation (EC) No 3603/93 of 13 December 1993

text: specifying definitions for the application of the prohibitions referred to in Articles

text: and

text: b(1) of the Treaty (OJ L 332, 31.12.1993, p.1).

text: See paragraphs 2.2 to 2.10 of Opinion

text: . All ECB Opinions are available on EUR-Lex.

text: See paragraph 2.6.3 of Opinion

text: See section 11 of the Central Bank (National Claims Information Database) Act 2018.

sprak: en

title: Opinion of the European Central Bank of 25 August 2022 on the reporting to the Central Bank of Ireland of certain insurance data (CON/2022/27)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 25 August 2022 on the reporting to the Central Bank of Ireland of certain insurance data (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 1 July 2022 the European Central Bank (ECB) received a request from the Chairman of the Oireachtas (Irish National Parliament) Joint Committee on Finance, Public Expenditure and Reform, and Taoiseach (hereinafter the ‘Cathaoirleach’) for an opinion on the Judicial Council (Amendment) Bill 2021 (hereinafter the ‘draft law’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the third indent of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC

text: , as the draft law relates to the Central Bank of Ireland (CBI). In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft law

text: 1.1 As noted in the Cathaoirleach’s consultation request, the purpose of the draft law is to make provision for the reporting of the effects of the personal injuries guidelines adopted by the Irish Judicial Council on the cost of insurance. These personal injuries guidelines contain general guidelines as to the level of damages that may be awarded or assessed in relation to personal injuries . 1.2 The draft law allows the Minister for Finance to make regulations that shall require insurance providers to provide information to the CBI about the effect of the personal injuries guidelines on individuals who hold insurance policies with insurance providers. The regulations may specify the information to be provided under the draft law each year for a period of four years. This information may include, for example, amounts paid under relevant insurance policies or charged by providers by way of premiums under such policies. The draft law requires the CBI to present a report, at least annually, that relates to information collected under the draft law, to the Minister for Finance, who must lay that report before each House of the Oireachtas .

text: 2. Assessment of the CBI’s task under the draft law

text: 2.1 The ECB understands that the CBI will be tasked with collecting and managing the information collected under the draft law and analysing it in order to ascertain whether reductions in personal injury awards and corresponding impact on the costs of claims are being passed on by insurers to policyholders. 2.2 The draft law does not substantially extend or change the existing tasks of the CBI. Under the Central Bank (National Claims Information Database) Act 2018, the CBI is given the general task to provide for the collection and study of data from insurance undertakings on the income generated by, and costs associated with, the carrying on of relevant non-life insurance business . The same Act sets out examples of the type of data which the CBI may collect from insurance undertakings . In addition, under the same Act, the CBI is tasked with, at least annually, publishing a report about that data for the purpose of, inter alia, increasing the level of information as concerns the relationship between insurance premiums and related costs, identifying the factors that cause movements in the price of relevant non-life insurance business, presenting statistical analyses of income and costs related to providing relevant non-life insurance business, and presenting a statistical analysis of each particular settlement channel used in respect of such claims . 2.3 It follows that the draft law does not confer a new task on the CBI, but rather specifies further examples of the type of information that the CBI shall collect. Consequently, it is not necessary to assess whether the conferral of a new task on a national central bank complies with the prohibition of monetary financing in this case.

text: 3. Reimbursement of the CBI

text: 3.1 The ECB recalls that in a previous opinion it assessed the conferral on the CBI of the general task of studying and reporting data under the Central Bank (National Claims Information Database) Bill 2018 for its compliance with the prohibition of monetary financing under Article 123 of the Treaty. For the purposes of that prohibition,

text: Article 1(1)

text: (b)(ii) of

text: Council Regulation (EC) No 3603/93

text: defines ‘other type of credit facility’, inter alia, as “any financing of the public sector’s obligations vis-à-vis third parties”. Therefore, the task of financing measures, which are normally the responsibility of the Member States, and which are financed from their budgetary sources rather than by the national central banks (NCBs) in the European System of Central Banks (ESCB), must not be entrusted to NCBs. Applying the criteria endorsed by the Governing Council for determining what may be seen as falling within the scope of a public sector obligation within the meaning of

text: Article 1(1)

text: (b)(ii) of

text: Regulation (EC) No 3603/93

text: , the ECB found that the CBI’s task under the Central Bank (National Claims Information Database) Bill 2018 is a government task, i.e. a task within the responsibilities of the Member State, not a central bank task .

text: 3.2 Consequently, in order to ensure compliance with the monetary financing prohibition, the CBI had to be fully and adequately remunerated for carrying out the task of collecting and studying data from insurance undertakings on the income and expenditure associated with the carrying on of business of certain relevant classes of non-life insurance business. Because of this, the ECB invited the consulting authority to clarify that any anticipated or actual shortfall of funds to defray the CBI’s expenses will always be granted by the Minister for Finance on a regular and prompt basis as the costs arise to ensure that the CBI does not have to fund the cost of its task from its own funds. In addition, the ECB suggested that it could be helpful to clarify that repayment terms for amounts advanced by the Minister for Finance are, in all cases, subject to the overarching principle that the CBI may not use funds from its own resources to defray its expenses with respect to this task . 3.3 The ECB notes that under existing Irish law, the CBI shall not provide any funds from its own resources to defray the CBI’s expenses incurred in the performance of the general task under the Central Bank (National Claims Information Database) Act 2018. Rather, the CBI’s expenses are defrayed by levies to be paid by insurance undertakings or by advances from the Minister for Finance . 3.4 Since the task of CBI set down in the draft law is a specification of the CBI’s general task in relation to information collected from non-life insurance undertakings under the Central Bank (National Claims Information Database) Act 2018, which in turn is a government task, the requirement of full and adequate remuneration of CBI also applies to the draft law. As the draft law is drafted as a standalone bill, the reimbursement mechanism set out in section 11 of the Central Bank (National Claims Information Database) Act 2018 would not apply directly to the specifications developed in the draft law. The draft law does not introduce a comparable reimbursement mechanism. In order to ensure compliance with the prohibition of monetary financing under Article 123 of the Treaty, and in order to ensure consistency in the financing of the CBI’s existing general task and its proposed specifications under the draft law, the ECB suggests introducing a comparable reimbursement mechanism in respect of the latter.

text: This opinion will be published on EUR-Lex.

text: Done at Frankfurt am Main, 25 August 2022.

text: [signed]

text: The President of the ECB

text: Christine LAGARDE