text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/79/EG

text: (EUT L 331, 15.12.2010, s. 48).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009

text: om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (EUT L 335, 17.12.2009, s. 1).

text: Kommissionens genomförandeförordning

text: (EU) 2015/2452

text: av den 2 december 2015 om fastställande av tekniska genomförandestandarder med avseende på förfaranden, format och mallar för rapporten om solvens och finansiell ställning i enlighet med

text: (EUT L 347, 31.12.2015, s. 1285).

title: Recommendations on supervisory flexibility regarding the deadline of supervisory reporting and public disclosure - Coronavirus/COVID-19

text: EIOPA-BoS-20/236 20 March 2020

text: Rekommendationer om flexibilitet i tillsynsarbetet när det gäller tidsfristen för tillsynsrapportering och offentliggörande – coronaviruset/covid-19

text: Inledning

text: 1. I enlighet med

text: artikel 16 i förordning (EU) nr 1094/2010

text: (Eiopaförordningen) utfärdar Eiopa dessa rekommendationer för försäkringssektorn med beaktande av situationen med coronaviruset/covid- 19.

text: 2. Dessa rekommendationer grundar sig på direktiv

text: (Solvens IIdirektivet), Eiopas riktlinjer och andra relevanta Eiopa-instrument och riktar sig till de behöriga myndigheterna.

text: 3. Med tanke på att försäkrings- och återförsäkringsföretag förmodligen kommer att tvingas hantera allt svårare marknadsförhållanden inom den närmaste framtiden anser Eiopa att företagen måste fokusera på att övervaka och bedöma effekterna av coronaviruset/covid-19 och säkerställa kontinuitet i verksamheten. I detta sammanhang är det ytterst viktigt för försäkrings- och återförsäkringsföretag och behöriga myndigheter att uppgifter för första kvartalet 2020 lämnas till de behöriga myndigheterna.

text: 4. Eftersom vissa behöriga myndigheter redan vidtar åtgärder för att hantera konsekvenserna av coronaviruset/covid-19 är det oerhört viktigt att omgående tillhandahålla ett ramverk för enhetliga tillsynsåtgärder. Det generella syftet med dessa rekommendationer är därför att främja konvergens och enhetliga tillsynsmetoder i medlemsstaterna när man tillhandahåller flexibilitet avseende försäkrings- och återförsäkringsföretags tillsynsrapportering och offentliggörande av uppgifter.

text: 5. Eftersom det krävs brådskande behov av tillsynsåtgärder för att mildra de negativa effekterna av coronaviruset/covid-19 inom försäkringssektorn har Eiopa varken genomfört något offentligt samråd eller begärt ett yttrande från intressentgruppen för försäkring och återförsäkring.

text: 6. Termer som inte definieras i dessa rekommendationer har den betydelse som anges i de rättsakter som det hänvisas till i inledningen.

text: 7. Dessa rekommendationer ska tillämpas från och med den dag då den engelska versionen offentliggörs på Eiopas webbplats.

text: 8. Rekommendationerna nedan syftar till att underlätta driften av försäkringsoch återförsäkringsföretag och att stödja deras driftskontinuitet. Försäkringsoch återförsäkringsföretag kan dock lämna in det fullständiga rapporteringspaketet när som helst före den tidigaste tidsfrist som anges nedan. Detta alternativ kan också väljas om de åtgärder som föreslås för att hjälpa företagen leder till oavsiktliga bördor i specifika situationer (t.ex. när rapporteringspaketen delas upp i två omgångar). Rekommendation 1 – Årlig rapportering som avser årsslut som inträffar den 31 december 2019 eller årsslut efter detta datum, dock före den 1 april 2020

text: 9. De behöriga myndigheterna bör godta en försening på åtta veckor när det gäller inlämningen av den regelbundna tillsynsrapporten, både på enskild nivå och på gruppnivå.

text: 10. De behöriga myndigheterna bör godta en försening på åtta veckor när det gäller inlämningen av blanketterna för den årliga kvantitativa rapporteringen med följande undantag: innehåll i uppgiftsinlämningen (S.01.01), grundläggande information (S.01.02), balansräkning (S.02.01), prognoser för framtida kassaflöden för livförsäkringsverksamhet (S.13.01), långsiktiga garantier (S.22.01), kapitalbas (S.23.01) och beräkning av solvenskapitalkrav (S.25.01–S.25.03) när det gäller enskilda företag.

text: 11. De behöriga myndigheterna bör godta en försening på åtta veckor när det gäller inlämningen av blanketterna för den årliga kvantitativa rapporteringen med följande undantag: innehåll i uppgiftsinlämningen (S.01.01), grundläggande information (S.01.02), balansräkning (S.02.01), långsiktiga garantier (S.22.01), kapitalbas (S.23.01), beräkning av solvenskapitalkrav (S.25.01–S.25.03) och företag som ingår i gruppen (S.32.01) när det gäller företagsgrupper.

text: 12. De behöriga myndigheterna bör godta en försening på två veckor avseende inlämningen av de blanketter som beskrivs i punkterna 10 och 11 ovan.

text: 13. De behöriga myndigheterna bör använda den tekniska bilagan till dessa rekommendationer för tekniska detaljer avseende inlämning av blanketterna för den årliga kvantitativa rapporteringen i två olika uppsättningar.

text: 14. Behöriga myndigheter som har utnyttjat möjligheten att undanta företag från kvartalsvis rapportering kan överväga att begära följande extra blanketter vid den årliga inlämningen med en försening på två veckor från företag som inte har rapporterat för fjärde kvartalet 2019: förteckning över tillgångar (S.06.02), uppgifter om genomlysning (S.06.03), försäkringstekniska avsättningar för livförsäkring (S.12.01) samt försäkringstekniska avsättningar för skadeförsäkring (S.17.01) när det gäller enskilda företag.

text: 15. De behöriga myndigheterna bör använda samma flexibla tillvägagångssätt avseende nationell specifik rapportering eller ytterligare krav (t.ex. tidsfrister för rapportering avseende egen risk- och solvensbedömning, revisionskrav osv.).

text: 16. De behöriga myndigheterna bör lämna den mottagna informationen till Eiopa senast fyra veckor efter mottagandet. Rekommendation 2 – Kvartalsrapportering som avser utgången av första kvartalet 2020 som inträffar den 31 mars 2020 eller efter detta datum, dock före den 30 juni 2020

text: 17. De behöriga myndigheterna bör godta en veckas försening när det gäller inlämningen av blanketterna för kvantitativ rapportering för första kvartalet 2020 och den kvartalsvisa rapporteringen om finansiell stabilitet, både på enskild nivå och på gruppnivå, med följande undantag: derivattransaktioner (S.08.02) i blanketterna för kvantitativ rapportering.

text: 18. För denna kvartalsvisa inlämning uppmuntras tidig inlämning. Eftersom tonvikten bör läggas vid att se till att de inlämnade uppgifterna är korrekta överlag får företag vid behov använda ett proportionellt tillvägagångssätt med avseende på mindre väsentliga aspekter av beräkningarna.

text: 19. De behöriga myndigheterna bör godta en försening på fyra veckor när det gäller blanketten för derivattransaktioner (S.08.02).

text: 20. Försäkrings- och återförsäkringsföretag förväntas i kapitalbasblanketten (S.23.01) ange en skattning av solvenskapitalkravet för referensdagen i slutet av kvartalet, inte det sista beräknade såsom anges i instruktionerna.

text: 21. De behöriga myndigheterna bör lämna den mottagna informationen till Eiopa senast fyra veckor efter mottagandet. Rekommendation 3 – Rapport om solvens och finansiell ställning som avser årsslut som inträffar den 31 december 2019 eller årsslut efter detta datum, dock före den 1 april 2020

text: 22. De behöriga myndigheterna bör godta en försening på åtta veckor när det gäller offentliggörandet av rapporten om solvens och finansiell ställning, med undantag för följande uppgifter: balansräkning (S.02.01), långsiktiga garantier (S.22.01), kapitalbas (S.23.01) och beräkning av solvenskapitalkrav (S.25.01) med användning av de mallar som anges i kommissionens genomförandeförordning

text: (EU) 2015/2452

text: , både på enskild nivå och gruppnivå.

text: 23. De behöriga myndigheterna bör godta en försening på två veckor när det gäller offentliggörandet av de mallar som anges ovan, med användning av de metoder för offentliggörande som vanligtvis används för offentliggörandet av rapporten om solvens och finansiell ställning.

text: 24. Försäkrings- och återförsäkringsföretag bör betrakta den aktuella situationen som en ”betydande förändring” i den mening som avses i artikel 54.1 i Solvens II-direktivet och offentliggöra all lämplig information om effekterna av coronaviruset/covid-19 samtidigt som de offentliggör den information som avser det årsslut som inträffar den 31 december 2019 eller senare. Regler för efterlevnad och rapportering

text: 25. Detta dokument innehåller rekommendationer som har utfärdats i enlighet med artikel 16 i Eiopaförordningen. I enlighet med artikel 16.3 i Eiopaförordningen ska behöriga myndigheter och finansinstitut göra sitt yttersta för att följa dessa rekommendationer.

text: 26. De behöriga myndigheter som efterlever eller har för avsikt att efterleva dessa rekommendationer bör införliva dem i sina reglerings- och tillsynsramar på ett lämpligt sätt.

text: 27. De behöriga myndigheterna ska, inom två månader från det att de översatta versionerna har offentliggjorts, meddela Eiopa om de efterlever eller har för avsikt att efterleva dessa rekommendationer, samt ange skälen till att de inte efterlever dem om så är fallet.

text: 28. Om inget svar inkommer inom denna tidsfrist kommer behöriga myndigheter att anses inte efterleva rapporteringskraven och rapporteras i enlighet med detta. Slutbestämmelse om översyn

text: 29. Dessa rekommendationer ska vara föremål för översyn av Eiopa. Teknisk bilaga Företag och behöriga myndigheter som använder Eiopas XBRL-taxonomi bör tillämpa följande särskilda instruktioner:  Den nuvarande 2.4.0-taxonomin kan användas för att uppfylla dessa särskilda krav. Hotfix-uppdateringar om taxonomin behövs inte.  Undantag som gäller blanketter för den första preliminära/ofullständiga rapporten ska anges i de relevanta fälten i blanketten om innehåll i uppgiftsinlämningen (S.01.01) som ”0 – Inte rapporterad av annat skäl”. I detta fall är den särskilda motiveringen situationen med coronaviruset/covid-19.  Ytterligare (åter)inlämningar ska också innehålla alla de blanketter som tidigare rapporterats för perioden i fråga (dvs. den fullständiga slutrapporten bör vara fullständig).  Eiopa får också vidta särskilda åtgärder när det gäller valideringen av taxonomiuppgifter, genom att ändra svårighetsgraden från blockerande till icke-blockerande för att underlätta inlämnandet av rapporten, till exempel för valideringarna avseende blanketten om innehåll i uppgiftsinlämningen.  Företag som redan vid den första inlämningen kan lämna in hela paketet, uppmanas att göra detta så snart som möjligt och inom de lagstadgade tidsfristerna. I sådana fall krävs inga fler inlämningar, utom om ytterligare korrigeringar krävs. Ytterligare taxonomispecifikationer och uppdateringar av förteckningen över valideringar kommer att göras tillgängliga under de närmsta dagarna på Eiopas och behöriga myndigheters taxonomirelaterade webbplatser.


text: Regulation (EU) No 1094/2010

text: of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 establishing a European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority), amending Decision No

text: and repealing

text: Commission Decision 2009/79/EC

text: (OJ L 331, 15.12.2010, p. 48-83). 2 Directive

text: of 25 November 2009 of the European Parliament and of the Council on the taking-up and pursuit of the business of Insurance and Reinsurance (Solvency II) (OJ L 335, 17.12.2009, p. 1–155). 3 Commission Delegated

text: Regulation (EU) 2015/35 of 10 October 2014

text: supplementing Directive

text: of the European Parliament and of the Council on the taking-up and pursuit of the business of Insurance and Reinsurance (Solvency II) (OJ L 12, 17.1.2015, p. 1–797).

text: Page 2/7

text: Page 3/7

text: Page 4/7

text: Page 5/7

publisher: Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten

sprak: en

title: EIOPA Recommendation to the FSC_EN.pdf

serie: rekommendationer

text: Recommendation to the Комисия за финансов надзор on the supervisory assessment of the solvency position of insurance and reinsurance undertakings

type: rubrik

text: EIOPA-BOS-24-521 03 January 2025 1. INTRODUCTION AND LEGAL BASIS

text: 1. In accordance with

text: Article 16(1) of Regulation (EU) No 1094/2010

text: (EIOPA Regulation), EIOPA is issuing a recommendation to the Комисия за финансов надзор (the Financial Supervision Commission (FSC)) in Bulgaria. The FSC is a competent authority within the meaning of Article 4(2) of the EIOPA Regulation.

type: stycke

text: 2. This Recommendation is based on Directive

text: (Solvency II Directive) and Commission Delegated

text: Regulation (EU) 2015/35

text: 3. Given that this Recommendation concerns a specific situation in the context of the supervisory review process of the FSC, EIOPA did not conduct open public consultation and did not request advice from the Insurance and Reinsurance Stakeholder Group.

text: 2. BACKGROUND

text: 4. The FSC was asked by the supervisory authority of a ceding insurance undertaking to provide information on the solvency of a Bulgarian reinsurance undertaking authorised by the FSC under Article 14 of the Solvency II Directive.

text: 5. The request for a solvency verification followed the signing of a reinsurance agreement between the ceding insurance undertaking and the Bulgarian reinsurance undertaking. In this reinsurance agreement, the ceding insurance undertaking transferred almost all of its insurance liabilities and assets to the Bulgarian reinsurance undertaking as a reinsurance premium. The transferred assets included reinsurance recoverables for amounts expected to be recovered by the ceding insurance undertaking from a pool of EU and non-EU reinsurance undertakings (Reinsurance Pool).

text: 6. The compliance of the Bulgarian reinsurance undertaking with the Solvency Capital Requirement (SCR) was crucial as in accordance with

text: Article 211(2)

text: (a) of Commission Delegated

text: Regulation (EU) 2015/35

text: , for a reinsurance agreement to be taken into account as a risk-mitigation technique in the basic SCR of the ceding insurance undertaking, the reinsurance undertaking has to be compliant with the SCR.

text: 7. The FSC informed the supervisory authority of the ceding insurance undertaking that on the basis of a solvency simulation provided by the Bulgarian reinsurance undertaking, which was reviewed by the FSC for consistency, the Bulgarian reinsurance undertaking was compliant with the SCR.

text: 8. The solvency simulation considered that the ceding insurance undertaking’s rights to its reinsurance recoverables had been assigned to the Bulgarian reinsurance undertaking. Those reinsurance recoverables were recognised as assets in the Bulgarian reinsurance undertaking’s financial position and the respective risk-mitigation effect was taken into account in the Bulgarian reinsurance undertaking’s SCR computation.

text: 9. To recognise the positive impact of the above-mentioned reinsurance recoverables in the financial and solvency position of the Bulgarian reinsurance undertaking, the FSC used as evidence the copies of notifications sent by the ceding insurance undertaking to some reinsurance undertakings part of the Reinsurance Pool. The FSC also considered the copy of the reinsurance broker’s letter, which was addressed to the Bulgarian reinsurance undertaking indicating that it had notified the remaining reinsurance undertakings in the Reinsurance Pool. The reinsurance broker stated that at the moment of issuing the letter, it had not received any objections from the Reinsurance Pool with regards to the transfer of reinsurance recoverables.

text: 10. Following a request for a breach of Union law investigation under Article 17 of the EIOPA Regulation, EIOPA has looked into the supervisory assessment of the FSC concerning the transfer of reinsurance recoverables. In this context, EIOPA contacted the relevant supervisory authorities of the EU reinsurance undertakings part of the Reinsurance Pool that were allegedly notified by the reinsurance broker.

text: 11. EIOPA received feedback from those supervisory authorities. One of the reinsurance undertakings stated that it had not been notified. The other two reinsurance undertakings were notified by the reinsurance broker (one of them was informed just one day before the broker issued the letter to the Bulgarian reinsurance undertaking), but they had been waiting for further information or considered that an assignment does not modify the parties to a contract. Consequently, these reinsurance undertakings stated that that they had not been aware or had not provided consent to the transfer of reinsurance recoverables.

text: 3. FINDINGS

text: 12. According to Article 29 of the Solvency II Directive, supervision has to be based on a prospective and risk-based approach, and it has to include the verification on a continuous basis of the proper operation of the insurance or reinsurance business and of the compliance with supervisory provisions by insurance and reinsurance undertakings.

text: 13. According to Article 36 of the Solvency II Directive, supervisory authorities are required to review and evaluate the insurance or reinsurance undertakings compliance with the laws, regulations and administrative provisions adopted pursuant to the Solvency II Directive.

text: 14. Against this background, it is EIOPA’s view that there was not enough supporting evidence for the FSC to recognise the material positive impact of the reinsurance recoverables allegedly transferred from the ceding insurance undertaking in the financial and solvency position of the Bulgarian reinsurance undertaking.

text: 15. The non-consideration of the recoverables concerning the reinsurance undertakings which provided feedback to EIOPA would lead to a situation with negative own funds in the Bulgarian reinsurance undertaking at the reference date of the verification of the solvency by the FSC.

text: 16. In addition, the FSC’s review for consistency did not challenge the application of the requirements on contract boundaries as defined in Articles 17 and 18 of Commission Delegated

text: Regulation (EU) 2015/35

text: , nor did it challenge how the non-life underwriting SCR was computed, considering the requirements in Article 116 of that Delegated Regulation.

text: 17. As such, the FSC’s review of the solvency simulation provided by the Bulgarian reinsurance undertaking was flawed. This failure meant that the supervisory authority of the ceding insurance undertaking could not apply

text: Article 211(2)

text: (a) of Commission Delegated

text: Regulation (EU) 2015/35

text: . This could have provided an additional legal basis for supervisory intervention by the supervisory authority of the ceding insurance undertaking.

text: 18. EIOPA concludes that the FSC did not properly fulfil its tasks in accordance with the requirements of the Solvency II Directive. The FSC’s reviewed for consistency of a solvency simulation is deemed too superficial and not reflecting the due diligence expected from a supervisor when verifying the solvency of a supervised entity proportionate to the nature, scale and complexity of this situation.

text: 19. It is worth adding that EIOPA and the competent authorities, including the FSC, defined and published the key characteristics of high-quality and effective supervision and one of the key principles of the Common supervisory culture is “challenging, sceptical, and engaged supervision”. This requires supervisory authorities to question the undertakings’ assessments and challenge their conclusions and decision-making processes.

text: 20. Time constraints do not diminish the responsibilities of supervisory authorities who are required to take action on a risk-based basis in view of protection of policyholders and beneficiaries.

text: 21. Against this background, the objective of this Recommendation under Article 16(1) of the EIOPA Regulation is to urge the FSC to review its supervisory review process for the assessment of the solvency position of insurance and reinsurance undertakings. In accordance with Article 29 of the Solvency II Directive, the FSC should ensure, under a prospective and risk-based approach proportionate to the nature, scale and complexity of the undertaking, the verification on a continuous basis of the compliance with the laws, regulations and administrative provisions adopted pursuant to the Solvency II Directive by insurance or reinsurance undertakings and groups.

text: 22. EIOPA considered the use of alternative tools such as conducting an inquiry, a peer review and/or deploying other convergence tools. As the issue identified relates to a specific supervisory case which was closed in the meantime and concerns a gap in the supervisory review process of a specific supervisory authority, EIOPA considered that an individual recommendation under Article 16(1) of the EIOPA Regulation would be more appropriate, proportionate and suitable to ensure efficient and effective supervisory practices and to promote the common, uniform and consistent application of Union law.

text: 4. RECOMMENDATION

text: 23. The FSC should revise its supervisory review process with regard to the verification of the solvency position of insurance or reinsurance undertakings and groups to ensure, under a prospective and risk-based approach proportionate to the nature, scale and complexity of the undertaking, the compliance on a continuous basis with the Solvency II Directive’s solvency requirements.

text: 24. The review of the solvency position of an insurance or reinsurance undertaking is a crucial task of every supervisor which cannot be based on a plain consistency check, but instead entail, following a risk-based approach proportionate to the nature, scale and complexity of the undertaking, a proper challenge of the insurance or reinsurance undertakings and groups’ conclusions. For that purpose, the FSC should obtain adequate supporting evidence, where necessary.

text: 25. Where provided with third parties’ information, the FSC should conduct a proper verification of the accuracy of that information on a risk-based basis proportionate to the nature, scale and complexity of the undertaking.

text: 5. COMPLIANCE AND REPORTING RULES

text: 26. This document contains recommendations issued under Article 16(1) of the EIOPA Regulation. In accordance with Article 16(3) of the EIOPA Regulation, competent authorities are required to make every effort to comply with guidelines and recommendations.

text: 27. The FSC should confirm to EIOPA whether it complies or intends to comply with this Recommendation, with reasons for non-compliance, within two months after the issuance of the translated version thereof.

text: 28. In the absence of a response by this deadline, the FSC will be considered as non-compliant to the reporting and reported as such. Done at Frankfurt am Main, on 3 January 2025 For the Board of Supervisors Petra Hielkema Chairperson EIOPA Westhafen Tower, Westhafenplatz 1 60327 Frankfurt – Germany Tel. + 49 69-951119-20 info@eiopa.europa.eu https://www.eiopa.europa.eu

type: vagledning

utgivare: eiopa


text: Eiopa – 17/651 4 oktober 2017

text: ©Eiopa 2017

text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 48. EUT L 26, 2.2.2016, s. 19. 3 EUT L 173, 12.6.2014, s. 349.

text: EUT L 352, 9.12.2014, s. 1. 5 Se till exempel befogenheten i artikel 25.10 i Mifid II, baserat på vilken Esma har utfärdat riktlinjer om komplexa skuldinstrument och strukturerade insättningar.

text: Daterade den 4 februari 2016 (

sprak: sv

title: Guidelines under the IDD on Insurance-based investment products

serie: riktlinjer

text: Riktlinjer, enligt direktivet om försäkringsdistribution, om försäkringsbaserade investeringsprodukter som innehåller en struktur som gör det svårt för kunden att förstå den därmed förbundna risken

text: Inledning

text: 1.1. Enligt

text: artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/79/EG

text: (nedan kallad Eiopa-förordningen) och artikel

text: och

text: i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/97 av den 20 januari 2016 om försäkringsdistribution (omarbetning) (nedan kallat IID) , utfärdar Eiopa riktlinjer för både bedömning av försäkringsbaserade investeringsprodukter som innehåller en struktur som gör det svårt för kunden att förstå den därmed förbundna risken såsom hänvisas till i

text: artikel 30.3 a

text: i) i IDD, och för bedömning av försäkringsbaserade investeringsprodukter som klassificeras som ickekomplexa i enlighet med

text: artikel 30.3 a

text: ii) i IDD, med beaktande av att denna klassificering även grundar sig på bedömningen av huruvida produkten innehåller en struktur som gör det svårt för kunden att förstå den därmed förbundna risken. 1.2. I enlighet med punkterna 1 och 2 i artikel 30 i IDD krävs i allmänhet en bedömning av lämplighet eller ändamålsenlighet för en försäkringsbaserad investeringsprodukt med avseende på kunden av försäkringsförmedlaren eller försäkringsföretaget som en del av försäljningen av en försäkringsbaserad investeringsprodukt. Genom artikel 30.3 i IDD tillåts medlemsstater göra undantag från dessa skyldigheter och varken kräva att ett test på lämplighet eller ändamålsenlighet genomförs vid distributionen av en försäkringsbaserad investeringsprodukt om olika villkor är uppfyllda. Denna typ av försäljning kallas ofta ”endast utförande” (execution-only), eftersom transaktionen utförs utan någon rådgivning eller bedömning med avseende på kundens personliga situation. I enlighet med artikel 20.1 i IDD är det dock fortfarande nödvändigt för försäkringsdistributören att specificera kundens krav och behov. 1.3. Ett av de villkor som anges i artikel 30.3 i IDD för fastställande av huruvida en försäkringsbaserad investeringsprodukt får distribueras som en försäljning av typ ”endast utförande” är kopplat till komplexiteten hos den försäkringsbaserade investeringsprodukten. Denna bedömning grundar sig på karaktären hos de finansiella instrument för vilka en försäkringsbaserad investeringsprodukt ger exponering, såväl som strukturen hos försäkringsavtalet med kunden (artikel 30.3 a i IDD). I enlighet med punkterna 7 och 8 i artikel 30 i IDD är Eiopa bemyndigat att utarbeta riktlinjer för både bedömning av komplexitet och ickekomplexitet. 1.4. Komplexiteten hos de finansiella instrument för vilka den försäkringsbaserade investeringsprodukten ger investeringsexponering beror på de bestämmelser som föreskrivs i

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU av den 15 maj 2014

text: om marknader för finansiella instrument (omarbetning) (nedan kallat Mifid II) . I artikel 30.3 a i IDD görs en åtskillnad mellan, å ena sidan, de försäkringsbaserade investeringsprodukter som ger investeringsexponering för finansiella instrument anses vara icke-komplexa enligt Mifid II och, å andra sidan, andra icke-komplexa försäkringsbaserade investeringsprodukter.

text: 1.5. Dessa riktlinjer omfattar bedömningen av alla typer av försäkringsbaserade investeringsprodukter. Trots den åtskillnad som görs mellan leden i och ii i artikel 30.3 a i IDD är det viktigt att säkerställa att endast de försäkringsbaserade investeringsprodukter för vilka riskerna utan svårighet kan förstås av kunden kan säljas via endast utförande. I riktlinjerna behandlas i huvudsak frågan om identifiering av strukturer och kännetecken i avtal som kan göra det svårt för kunden att förstå de risker som är förbundna med en försäkringsbaserad investeringsprodukt. De gäller dock även ett antal andra frågor som är relevanta för bedömningen av komplexiteten hos försäkringsbaserade investeringsprodukter. 1.6. Med tanke på att IDD syftar till minimiharmonisering och att kunder, särskilt för försäljningar av typ endast utförande, inte åtnjuter skydd genom vissa av de relevanta uppförandereglerna, får nationella behöriga myndigheter bibehålla eller införa strängare nationella bestämmelser inom detta område för att skydda konsumenterna. 1.7. Under utarbetandet av riktlinjerna har Eiopa beaktat andra relevanta lagstiftningskrav inom området uppförandestandarder, nämligen

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1286/2014 av den 26 november 2014

text: om faktablad för paketerade och försäkringsbaserade investeringsprodukter för icke-professionella investerare (Priip-produkter) . 1.8. Dessutom har Eiopa beaktat arbete som utförts av Esma om bedömningen av finansiella instrument som innehåller en struktur som gör det svårt för kunden att förstå de risker som är förbundna med desamma. Detta återspeglar vikten av, såsom anges i skäl 56 i IDD, att undvika regelarbitrage, samtidigt som den specifika karaktären hos försäkringsavtal även beaktas. 1.9. Dessa riktlinjer riktar sig till nationella behöriga myndigheter i medlemsstater som har valt att utnyttja undantaget i första stycket i artikel 30.3 i IDD. Trots att det i specifika bestämmelser beskrivs skyldigheter som ska uppfyllas av försäkringsföretag och försäkringsförmedlare ska detta dokument inte läsas som om att det ålägger dessa finansinstitut några direkta krav. Finansinstituten erfordras följa det tillsynssystem eller regelverk som tillämpas av deras nationella behöriga myndighet. 1.10. För dessa riktlinjer har följande definition tagits fram:  Försäljningar av typ endast utförande (Execution-only sale): distribution av en försäkringsbaserad investeringsprodukt i enlighet med artikel 30.3 i IDD. 1.11. Termer som inte definieras i dessa riktlinjer har den betydelse som anges i de rättsakter som det hänvisas till i inledningen. 1.12. Riktlinjerna ska gälla från det datum då de översatta versionerna offentliggörs.

text: Avsnitt 1: Krav som gäller för avtal som endast ger investeringsexponering för finansiella instrument som anses vara icke-komplexa enligt Mifid II (

text: artikel 30.3 a

text: i) i IDD)

text: Riktlinje 1 – investeringsexponering 1.13. Försäkringsförmedlaren eller försäkringsföretaget bör säkerställa att den försäkringsbaserade investeringsprodukten endast ger exponering för finansiella instrument som anses vara icke-komplexa enligt direktiv

text: . Sådana icke-komplexa finansiella instrument inbegriper endast följande instrument: (a) De som identifieras i artikel 25.4 a i Mifid II. (b) De som uppfyller kriterierna i artikel 57 i kommissionens delegerade förordning

text: (EU) 2017/565

text: om komplettering av direktiv

text: vad gäller organisatoriska krav och villkor för verksamheten i värdepappersföretag, och definitioner för tillämpning av det direktivet. (c) De som inte anses vara komplexa i enlighet med Esmas riktlinjer om komplexa skuldinstrument och strukturerade insättningar .

text: Riktlinje 2 – avtalsvillkor för förändringar av avtalets karaktär och möjligheten till återköp av den försäkringsbaserade investeringsprodukten 1.14. Om avtalet innehåller något av följande villkor ska försäkringsförmedlaren eller försäkringsföretaget bedöma det som innehållande en struktur som gör det svårt att förstå de risker som det är förbundet med: (a) Det innehåller en klausul, ett villkor eller en utlösande faktor som gör det möjligt för försäkringsföretaget att på ett väsentligt sätt ändra karaktären, risken eller utbetalningsprofilen för den försäkringsbaserade investeringsprodukten. (b) Det finns inga alternativ till återköp eller till att på annat sätt realisera den försäkringsbaserade investeringsprodukten till ett värde som är tillgängligt för kunden. (c) Det finns uttryckliga och implicita avgifter som leder till att, även om det tekniskt sett finns alternativ till återköp av den försäkringsbaserade investeringsprodukten, detta kan orsaka orimlig skada för kunden, eftersom avgifterna inte står i proportion till försäkringsföretagets kostnad för återköpet.

text: Riktlinje 3 – avtalsvillkor för fastställande av löptiden eller återköpsvärdet eller utbetalningen vid dödsfall 1.15. Försäkringsförmedlaren eller försäkringsföretaget bör bedöma effekterna av de mekanismer genom vilka löptiden eller återköpsvärdet eller utbetalningen vid dödsfall fastställs och huruvida dessa gör det svårt för kunden att förstå de risker som dessa är förbundna med, såvida inte dessa mekanismer är direkt baserade på nationella lagar som specifikt syftar till skydd av kunders intressen.

text: 1.16. Som en del av bedömningen ska försäkringsförmedlaren eller försäkringsföretaget, om avtalet innehåller några av de villkor som förtecknas nedan, bedöma det som innehållande en struktur som gör det svårt för kunden att förstå de risker som det är förbundet med: (a) Löptiden eller återköpsvärdet eller utbetalningen vid dödsfall är beroende av variabler som fastställs av försäkringsföretaget, vilkas effekter är svåra för kunden att förstå. (b) Löptiden eller återköpsvärdet eller utbetalningen vid dödsfall är baserade på olika typer av investeringsexponeringar eller investeringsstrategier, vilkas kombinerade effekt är svår för kunden att förstå. (c) Löptiden eller återköpsvärdet eller utbetalningen vid dödsfall kan variera ofta eller påtagligt vid olika tidpunkter under avtalets löptid, antingen för att vissa förhandsbestämda tröskelvillkor uppfylls eller för att vissa tidpunkter uppnås. Detta inbegriper inte förändringar av löptid eller återköpsvärde eller utbetalning vid dödsfall på grund av betalning av diskretionär bonus. (d) Det finns en garanterad löptid eller återköpsvärde eller utbetalning vid dödsfall som är föremål för villkor eller tidsbegränsningar, vilkas effekter är svåra för kunden att förstå. Detta inbegriper inte förändringar av garanterad löptid eller garanterat återköpsvärde eller garanterad utbetalning vid dödsfall på grund av betalning av diskretionär bonus.

text: Riktlinje 4 – avtalsvillkor för kostnaderna 1.17. Som en del av bedömningen av huruvida avtalet innehåller en struktur som gör det svårt för kunden att förstå de risker som det är förbundet med bör försäkringsförmedlaren eller försäkringsföretaget bedöma huruvida kostnaderna troligen inte kommer att förstås utan svårighet av kunden, särskilt de villkor enligt vilka kostnaderna väsentligen kan förändras under avtalets löptid, inbegripet på grundval av investeringens utveckling. 1.18. Om kostnaderna är direkt baserade på nationella lagar som specifikt syftar till att skydda kunders intressen bör de inte anses som innehållande en struktur som gör det svårt för kunden att förstå de risker som är förbundna med avtalet.

text: Riktlinje 5 – avtalsvillkor för försäkringsavtalets förmånstagare 1.19. Om det enligt avtalsbestämmelserna tillåts att kunden använder en ickestandardiserad lydelse för fastställande av den person som erhåller förmånerna vid slutet av avtalsförhållandet (klausul om förmånstagare) vilket kan leda till svårigheter med att identifiera förmånstagaren och kan resultera i svårigheter för förmånstagaren att på ett effektivt sätt motta utbetalningen när försäkringstagaren avlider, bör försäkringsförmedlaren eller försäkringsföretaget bedöma det som innehållande en struktur som gör det svårt för kunden att förstå de risker som är förbundna med avtalet.

text: Avsnitt 2: Krav som gäller för ”andra icke-komplexa försäkringsbaserade investeringsprodukter” (

text: artikel 30.3 a

text: ii) i IDD)

text: Riktlinje 6 – avtalsvillkor för fastställande av löptiden eller återköpsvärdet eller utbetalningen vid dödsfall 1.20. Försäkringsförmedlaren eller försäkringsföretaget bör bedöma effekterna av de mekanismer genom vilka löptiden eller återköpsvärdet eller utbetalningen vid dödsfall fastställs och huruvida dessa gör det svårt för kunden att förstå de risker som dessa är förbundna med, såvida inte dessa mekanismer är direkt baserade på nationella lagar som specifikt syftar till skydd av kunders intressen. 1.21. Som en del av bedömningen ska försäkringsförmedlaren eller försäkringsföretaget, om avtalet innehåller några av följande villkor, bedöma det som innehållande en struktur som gör det svårt för kunden att förstå de risker som det är förbundet med: (a) Löptiden eller återköpsvärdet eller utbetalningen vid dödsfall är beroende av variabler som fastställs av försäkringsföretaget, vilkas effekter är svåra för kunden att förstå. (b) Löptiden eller återköpsvärdet eller utbetalningen vid dödsfall är baserade på olika typer av investeringsexponeringar eller investeringsstrategier, vilkas kombinerade effekt är svår för kunden att förstå. (c) Löptiden eller återköpsvärdet eller utbetalningen vid dödsfall kan variera ofta eller påtagligt vid olika tidpunkter under avtalets löptid, antingen för att vissa förhandsbestämda tröskelvillkor uppfylls eller för att vissa tidpunkter uppnås. Detta inbegriper inte förändringar av löptid eller återköpsvärde eller utbetalning vid dödsfall på grund av betalning av diskretionär bonus. (d) Det finns en garanterad löptid eller återköpsvärde eller utbetalning vid dödsfall som är föremål för villkor eller tidsbegränsningar, vilkas effekter är svåra för kunden att förstå. Detta inbegriper inte förändringar av garanterad löptid eller garanterat återköpsvärde eller garanterad utbetalning vid dödsfall på grund av betalning av diskretionär bonus.

text: Riktlinje 7 – avtalsvillkor för kostnaderna 1.22. Som en del av bedömningen av huruvida avtalet innehåller en struktur som gör det svårt för kunden att förstå de risker som det är förbundet med bör försäkringsförmedlaren eller försäkringsföretaget bedöma huruvida kostnaderna troligen inte kommer att förstås utan svårighet av kunden, särskilt de villkor enligt vilka kostnaderna väsentligen kan förändras under avtalets löptid, inbegripet på grundval av investeringens utveckling. 1.23. Om kostnaderna är direkt baserade på nationella lagar som specifikt syftar till att skydda kunders intressen bör de inte anses som innehållande en struktur som gör det svårt för kunden att förstå de risker som är förbundna med avtalet.

text: Riktlinje 8 – avtalsvillkor för försäkringsavtalets förmånstagare 1.24. Om det enligt avtalsbestämmelserna tillåts att kunden använder en ickestandardiserad lydelse för fastställande av den person som erhåller förmånerna vid slutet av avtalsförhållandet (klausul om förmånstagare) vilket kan leda till svårigheter med att identifiera förmånstagaren och kan resultera i svårigheter

text: Regler för efterlevnad och rapportering

text: 1.25. Detta dokument innehåller riktlinjer som har utfärdats enligt artikel 16 i Eiopaförordningen. I enlighet med artikel 16.3 i Eiopa-förordningen ska behöriga myndigheter och finansinstitut med alla tillgängliga medel söka följa dessa riktlinjer och rekommendationer. 1.26. De behöriga myndigheter som följer eller har för avsikt att följa dessa riktlinjer bör införliva dem i sina ramar för regler och tillsyn på ett lämpligt sätt. 1.27. De behöriga myndigheterna ska, inom två månader från det att de översatta versionerna har offentliggjorts, bekräfta till Eiopa om huruvida de följer eller avser att följa dessa riktlinjer, och ange skälen till att de eventuellt inte följer dem. 1.28. Om Eiopa inte har fått något svar inom denna tidsfrist kommer behöriga myndigheter att anses inte följa rapporteringen och rapporteras i enlighet med detta. 1.29. Behöriga myndigheter i en medlemsstat som inte har valt att utnyttja undantaget i det första stycket i artikel 30.3 i IDD behöver inte rapportera till Eiopa.

text: Slutbestämmelse om översyner

text: 1.30. Föreliggande riktlinjer ska ses över av Eiopa och uppdateras regelbundet i enlighet med punkterna 7 och 8 i artikel 30 i IDD.


text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/79/EG

text: (EUT L 331, 15.12.2010, s. 48–83). 2

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1238 av den 20 juni 2019

text: om en paneuropeisk privat pensionsprodukt (PEPP-produkt) (EUT L 198, 25.7.2019, s. 1–63).

title: Guidelines on PEPP supervisory reporting

text: RIKTLINJER FÖR TILLSYNSRAPPORTERING OM PEPP-PRODUKTEN

text: EIOPA-21/260 2021/03/31

text: 1. Inledning

text: (1) Eiopa utfärdar dessa riktlinjer för att i enlighet med

text: artikel 16 i förordning (EU) nr 1094/2010

text: (Eiopaförordningen) och

text: artikel 40.2 a i förordning (EU) 2019/1238

text: (PEPP-förordningen) säkerställa en gemensam, enhetlig och konsekvent tillämpning av tillsynsrapporteringen om PEPP-produkter vad gäller arten, omfattningen och formatet avseende den information som PEPPsparinstitut ska lämna till behöriga myndigheter vid i förväg fastställda tidpunkter och när en i förväg fastställd händelse har inträffat. (2) Dessa riktlinjer riktar sig till behöriga myndigheter enligt definitionen i artikel 2.18 i PEPP-förordningen och finansinstitut som är PEPP-sparinstitut i enlighet med artikel 2.15 i PEPP-förordningen. (3) Termer som inte definieras i dessa riktlinjer har den betydelse som anges i de rättsakter som det hänvisas till i inledningen. I dessa riktlinjer avses med tillsynsrapport om PEPP-produkten den beskrivande rapport som PEPPsparinstitut kan använda för att regelbundet och när omständigheterna så kräver rapportera om PEPP-verksamhetens utveckling, och som möjliggör tillsynen av riskreduceringsteknikernas ändamålsenlighet och den fortlöpande efterlevnaden av PEPP-förordningen. (4) Riktlinjerna gäller från och med den 22 mars 2022.

text: 2. Riktlinjer

text: Riktlinje 1 – Intervaller för regelbunden tillsynsrapportering

text: 1.1. De behöriga myndigheterna bör säkerställa att PEPP-sparinstituten lämnar in den kvantitativa tillsynsrapporteringen om PEPP-verksamheten, med uppgift om när PEPP-sparinstitutets budgetår löper ut, till relevant behörig myndighet varje år. 1.2. De behöriga myndigheterna bör säkerställa att PEPP-sparinstituten lämnar in tillsynsrapporten om PEPP-produkten till relevant behörig myndighet minst vart tredje år från och med dagen för registrering av PEPP-produkten samt när verksamheten genomgår omfattande förändringar eller om PEPP-produkten ändras, utan att det påverkar den förstnämnda inlämningen, som ska ske i slutet av registreringsåret. 1.3. De behöriga myndigheterna kan begära att den regelbundna tillsynsrapporteringen lämnas in oftare vid tillämpning av riskbaserade metoder. Vid omfattande ändringar av den inrapporterade informationen efter det att PEPP-sparinstitutet har lämnat denna ska de behöriga myndigheterna säkerställa att den ändrade informationen lämnas in igen på ett lämpligt sätt och inom utsatt tid.

text: Riktlinje 2 – Tidsfrister för rapporteringen

text: 2.1 De behöriga myndigheterna bör säkerställa att PEPP-sparinstituten rapporterar den årliga kvantitativa informationen till relevant behörig myndighet i enlighet med de enskilda PEPP-sparinstitutens särregler för årlig rapportering, dock senast 16 veckor efter utgången av det enskilda PEPP-sparinstitutets budgetår. 2.2. För tillsynsrapporten om PEPP-produkten bör de behöriga myndigheterna säkerställa att PEPP-sparinstituten lämnar denna till relevant behörig myndighet senast 18 veckor efter utgången av det enskilda PEPP-sparinstitutets budgetår. 2.3 De behöriga myndigheterna bör lämna den regelbundna tillsynsrapporteringen till Eiopa senast fyra veckor efter de tidsfrister som fastställs i riktlinje 2.1.

text: Riktlinje 3 – Innehåll i tillsynsrapporten om PEPP-produkten

text: 3.1 De behöriga myndigheterna bör se till att tillsynsrapporten om PEPP-produkten omfattar följande områden: (a) Relevanta aspekter avseende PEPP-verksamheten. (b) Den investeringsstrategi som används och resultatet av denna. (c) Riskhanteringssystemen och riskreduceringsteknikernas ändamålsenlighet för PEPP-produkten. (d) Relevanta följder av PEPP-sparinstitutets tillsynsram.

text: Riktlinje 4 – Tillsynsrapport om PEPP-produkten: PEPP-verksamheten

text: 4.1 De behöriga myndigheterna bör säkerställa att PEPP-sparinstituten i tillsynsrapporten om PEPP-produkten beskriver arten vad gäller PEPP-sparinstitutets PEPP-verksamhet, investeringsalternativ och externa omständigheter, alla betydande verksamhetshändelser eller externa händelser som inträffat under referensperioden och allmän information avseende PEPP-produkten, som bör omfatta följande: (a) PEPP-produktens registreringsnummer. (b) Namn och adress till PEPP-sparinstitutets externa revisorer. (c) En beskrivning av PEPP-produkten som investeringsalternativ och av de garantier, däribland en beskrivning av prissättningen av garantierna, som sparinstitutet tecknar samt en beskrivning av de länder som sparinstitutet tecknar dessa alternativ i, med särskild uppgift om eventuella förändringar under referensperioden. (d) En beskrivning av målmarknaden och en beskrivning av de faktiska PEPPspararna. Beskrivningen bör hänvisa till åtminstone fördelningen i ålder hos målgruppen av PEPP-sparare och hur bedömningen av PEPP-spararnas finansiella situation, finansiella kunskaper och förmåga att bära förluster beaktas i investeringsprofilen. (e) Alla betydande verksamhetshändelser eller externa händelser som har inträffat under referensperioden, om de inte rapporteras noggrannare någon annanstans, och som har haft betydande inverkan på PEPP-spararnas mål, PEPP-

text: sparinstitutet eller PEPP-sparinstitutets verksamhetsmodeller och strategi för PEPP-produkten. (f) De huvudsakliga tendenser och faktorer som har haft positivt eller negativt inverkan på PEPP-produktens utveckling, resultat och position under referensperioden. (g) En beskrivning av de distributionskanaler som användes för att sälja PEPPprodukten och av kontrollerna för att säkerställa lämplig distribution. (h) En beskrivning av befintliga bytesförfaranden för PEPP-verksamheten och de bytesförfaranden som har genomförts under rapporteringsperioden. (i) En övergripande beskrivning av mottagna klagomål, inklusive resultaten av klagomålen, den genomsnittliga löptiden för de avtal som klagomålen rörde, vad klagomålen avser och de relevanta åtgärder som sparinstitutet har vidtagit för att hantera de enskilda klagomålen samt bredare åtgärder för att ta itu med eventuella problem som rör utformningen och distributionen av PEPP-produkten. 4.2 De behöriga myndigheterna bör säkerställa att PEPP-sparinstituten kortfattat beskriver ledningsstrukturen för PEPP-verksamheten, som åtminstone ska omfatta följande: (a) Förvaltnings- och redovisningsförfarandena för att PEPP-sparinstituten utan dröjsmål ska kunna lämna rapporter som ger en sann och rättvisande bild av PEPP-produktens investeringar och skulder och som överensstämmer med alla tillämpliga redovisningsstandarder. (b) Information om huvuduppgifterna för den funktion för regelefterlevnad som, eventuellt, införts för PEPP-verksamheten. (c) Information om de system och kontroller som används för att se till att policyn för produktövervakning och styrning följs. (d) I tillämpliga fall, en beskrivning av hur aktuariefunktionens huvuduppgifter genomförs för PEPP-verksamheten. (e) En övergripande förklaring av partnerskapen och avtalen med PEPPproduktens externa parter och av hur dessa avtal eller partnerskap fungerar, liksom villkoren och bestämmelserna för dessa och deras resultat för de berörda PEPP-avtalen.

text: Riktlinje 5 – Tillsynsrapport om PEPP-produkten: investeringsstrategi och investeringsresultat

text: 5.1 De behöriga myndigheterna bör säkerställa att PEPP-sparinstituten beskriver den genomförda investeringsstrategin för PEPP-produktens samtliga investeringsalternativ. I denna beskrivning bör åtminstone följande ingå: (a) En beskrivning av systemen för att säkerställa att artikel 41 i PEPPförordningen följs. (b) En uppgift om investeringsstrategins riskfaktorer och källor till avkastning. (c) En beskrivning av hur investeringsstrategin tar hänsyn till PEPP-spararnas intressen, med beaktande av deras särskilda profil och med hänsyn till miljö-, samhällsansvars- och bolagsstyrningsfaktorer (ESG-faktorer). (d) En beskrivning av de system som används för att övervaka PEPPproduktens investeringsstrategi samt policyn för att vid behov ändra strategin.

text: (e) I tillämpliga fall, en beskrivning av planen för likviditetsförvaltning och de åtgärder som PEPP-sparinstitutet kan vidta om en sådan situation skulle uppstå. 5.2 De behöriga myndigheterna bör säkerställa att PEPP-sparinstituten fastställer närmare information om de ekonomiska resultaten av de investeringar som innehas för PEPP-produkten, däribland följande: (a) Förvaltnings- eller ledningsorganets analys av det övergripande resultatet av investeringar med anknytning till PEPP-produkten. (b) Information om vinster och förluster som följt av PEPP-produktens investeringar och, i förekommande fall, av sådana inkomsters komponenter från investeringskategoriernas lämpliga underkategorier. (c) Hur derivat påverkar PEPP-produktens investeringsresultat. (d) Information om investeringskostnader för PEPP-produkten som debiterats under referensperioden jämfört med tidigare år, och skälen till eventuella omfattande förändringar.

text: Riktlinje 6 – Tillsynsrapport om PEPP-produkten: riskhantering och riskreduceringstekniker

text: 6.1 De behöriga myndigheterna bör säkerställa att PEPP-sparinstituten kortfattat beskriver de risktyper som PEPP-spararna exponeras eller kan exponeras för, riskhanteringssystemen med hänsyn till tillhandahållandet av PEPP-produkten, inklusive dess riskstrategi, och de skriftliga policyer som används för att säkerställa att riskstrategin följs. 6.2 De behöriga myndigheterna bör säkerställa att PEPP-sparinstitutet beskriver hur riskhanteringssystemet fortlöpande kan fastställa, mäta, övervaka, hantera och rapportera de risker som PEPP-spararna exponeras eller kan exponeras för, och deras ömsesidiga beroenden. Den begärda informationen bör innehålla följande: (a) Den ram för riskhantering som tillämpats för PEPP-verksamheten på grundval av skriftliga policyer om hur riskerna ska hanteras, med hänsyn till arten, volymen och komplexiteten hos den PEPP-produkt som erbjuds. (b) De system som används för att säkerställa att kraven i PEPP-förordningen följs. (c) Riskhanteringssystemens omfattning och art på grundval av skriftliga policyer om hur risker ska hanteras, däribland en beskrivning av de förvaltningsverktyg som används för att fastställa, mäta, övervaka, hantera och rapportera riskerna i samband med tillhandahållandet av PEPP-produkten, som visar PEPP-sparinstitutets strategier för hantering av, åtminstone, finansiella risker och likviditetsrisker, marknadsrisker, kreditrisker, anseenderisker och ESGrisker. (d) Riskhanteringssystemens och de interna kontrollsystemens ändamålsenlighet, med hänsyn till de risker för PEPP-produkten som dessa är utformade för att kontrollera. (e) En övergripande översyn av omfattningen av, intervallerna mellan och kraven för den ledningsinformation om PEPP-produkten som lämnas till förvaltnings- eller ledningsorganet. (f) Närmare information om hur PEPP-sparinstitutet övervakar de risker som följer av derivatpositioner.

text: 6.3 De behöriga myndigheterna bör säkerställa att PEPP-sparinstituten lämnar information om de riskreduceringstekniker som används, som minst bör omfatta följande: (a) Närmare information om mekanismer för allokering, strategier och metoder samt om de faktiska resultaten av de riskreduceringstekniker som används för PEPP-produktens investeringsalternativ. (b) Förfaranden för övervakning av de riskreduceringsteknikernas fortlöpande ändamålsenlighet.

text: Riktlinje 7 – Tillsynsrapport om PEPP-produkten: aspekter avseende PEPPsparinstitutens tillsynsregelverk

text: 7.1 De behöriga myndigheterna bör säkerställa att PEPP-sparinstituten rapporterar följande: (a) Information om de värderingsprinciper som tillämpas i solvenssammanhang, i tillämpliga fall. (b) Information om PEPP-sparinstitutets kapitalstruktur, kapitaltäckningskvoter och hävstångseffekt, i tillämpliga fall.

text: Regler för efterlevnad och rapportering

text: 8.1 Detta dokument innehåller riktlinjer som har utfärdats enligt artikel 16 i Eiopaförordningen. I enlighet med artikel 16.3 i Eiopaförordningen ska behöriga myndigheter och finansinstitut med alla tillgängliga medel söka följa dessa riktlinjer och rekommendationer. 8.2 De behöriga myndigheter som följer eller har för avsikt att följa dessa riktlinjer bör införliva dem i sina ramar för regler och tillsyn på ett lämpligt sätt. 8.3 De behöriga myndigheterna ska, inom två månader från det att de översatta versionerna har offentliggjorts, bekräfta till Eiopa om huruvida de följer eller avser att följa dessa riktlinjer, och ange skälen till att de eventuellt inte följer dem. 8.4 Om Eiopa inte har fått något svar inom denna tidsfrist kommer behöriga myndigheter att anses inte följa rapporteringen och rapporteras i enlighet med detta.

text: Slutbestämmelse om översyn

text: 8.5 Dessa riktlinjer kan komma att granskas av Eiopa i enlighet med Eiopaförordningen.

text: EIOPA

text: Westhafen Tower, Westhafenplatz 1 60327 Frankfurt – Germany Tel. + 49 69-951119-20 info@eiopa.europa.eu https://www.eiopa.europa.eu


text: EIOPA-BoS-12/069 SV

text: © Eiopa 2012

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/79/EG

text: , EUT L 331, 15.12.2010, s. 48–83.

text: om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II), EUT L 335, 17.12.2009, s. 1. 3 Skäl 16. 4

text: Artikel 41.1 första stycket

text: . 5

text: Artikel 46.1

text: . 6

text: Artikel 183.1 andra stycket

text: © Eiopa 2012

text: Artikel 185.3 l

text: © Eiopa 2012

text: © Eiopa 2012

text: © Eiopa 2012

text: © Eiopa 2012

text: © Eiopa 2012

title: Guidelines on Complaints-Handling by Insurance Undertakings

text: Riktlinjer för försäkringsföretags hantering av klagomål

text: 1. Riktlinjer Inledning

text: 1. Dessa riktlinjer utfärdas i enlighet med artikel 16 i förordningen om Eiopa (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten) och med hänsyn till

text: skäl 16

text: och artiklarna

text: och

text: i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009 om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) , där det fastställs följande:  ”Det centrala syftet med regleringen av och tillsynen över försäkring och återförsäkring är att ge försäkringstagare och förmånstagare tillräckligt skydd ...”  ”Medlemsstaterna ska kräva att alla försäkrings- och återförsäkringsföretag har upprättat ett effektivt företagsstyrningssystem som garanterar en sund och ansvarsfull företagsledning.”  ”Försäkrings- och återförsäkringsföretag ska ha upprättat ett effektivt system för internkontroll. Det systemet ska minst omfatta förvaltnings- och redovisningsmetoder, ramar för internkontrollen, lämpliga rapporteringsrutiner på alla nivåer av företaget och en funktion för regelefterlevnad.”  När det gäller skadeförsäkring har försäkringsföretaget en skyldighet att ”informera varje försäkringstagare om på vilket sätt försäkringstagarnas klagomål beträffande avtalen handläggs och även, i förekommande fall, vilket särskilt organ som handhar sådana klagomål, utan att detta inskränker försäkringstagarens rätt att vidta rättsliga åtgärder.”  När det gäller livförsäkring har försäkringsföretaget en skyldighet att informera varje försäkringstagare om ”[s]ättet för handläggning av klagomål på försäkringsavtal från försäkringstagare, försäkrade eller förmånstagare och, i förekommande fall, förekomsten av ett särskilt organ som handlägger sådana klagomål, utan inskränkning av rätten att vidta rättsliga åtgärder.”

text: 2. För att se till att försäkringstagare får ett tillräckligt skydd bör försäkringsföretagens metoder för att handlägga alla inkommande klagomål omfattas av en lägsta konvergensnivå för tillsyn.

text: 3. Dessa riktlinjer ska gälla från och med den dag då de slutligt offentliggörs.

text: 4. Dessa riktlinjer utfärdas av Eiopa enligt de befogenheter som fastställs i

text: artikel 16 i förordningen

text: om Eiopa.

text: 5. Dessa riktlinjer ska tillämpas av de myndigheter som är behöriga att utöva tillsyn över handläggningen av klagomål hos försäkringsföretag inom deras jurisdiktion. Detta omfattar situationer där den behöriga myndigheten utövar tillsyn över handläggning av klagomål enligt EU-lagstiftning och nationell lagstiftning av försäkringsföretag som bedriver verksamhet inom deras jurisdiktion i enlighet med friheten att tillhandahålla tjänster eller etableringsfriheten.

text: 6. Enligt

text: artikel 16.3

text: ska de behöriga myndigheterna med alla tillgängliga medel söka följa dessa riktlinjer för försäkringsföretagens sätt att handlägga alla inkommande klagomål.

text: 7. Vid tillämpningen av dessa riktlinjer ska följande vägledande definitioner användas. Dessa definitioner har inte företräde framför motsvarande definitioner i nationell lagstiftning:  Klagomål ett påstående som en person framställer till ett försäkringsföretag, om missnöje med försäkringsavtalet eller med tillhandahållandet av en tjänst. Åtskillnad bör göras mellan handläggning av klagomål och handläggning av ersättningsanspråk och enkla förfrågningar om tillämpning av avtalet, information eller förtydliganden.  Klagande en person, t.ex. en försäkringstagare, försäkrad person, förmånstagare och i vissa jurisdiktioner skadelidande tredje man, som antas ha rätt att få ett klagomål behandlat av ett försäkringsföretag och som redan har lämnat in ett klagomål.

text: 8. Dessa riktlinjer ska inte tillämpas om ett försäkringsföretag tar emot ett klagomål om i) andra verksamheter än sådana som regleras av ”behöriga myndigheter” i enlighet med

text: artikel 4.2 i förordningen

text: om Eiopa, eller ii) ett annat finansinstituts verksamheter, som det berörda försäkringsföretaget inte har något juridiskt eller regleringsbaserat ansvar för (och dessa verksamheter utgör kärnan i klagomålet). Försäkringsföretaget bör emellertid svara den klagande om så är möjligt och förklara sin ståndpunkt i fråga om klagomålet och/eller lämna uppgifter om det försäkringsföretag eller finansinstitut som har ansvar för att handlägga klagomålet.

text: 9. Närmare föreskrifter om försäkringsföretagens internkontroller för handläggning av klagomål finns i Best Practices Report on Complaints- Handling by Insurance Undertakings (Utkast till rapport om bästa metoder för försäkringsföretags hantering av klagomål) (EIOPA-BoS-12/070). Riktlinje 1 – Policy för handläggning av klagomål

text: 10. De behöriga myndigheterna bör se till följande: a) Att försäkringsföretagen har infört en policy för handläggning av klagomål. Denna policy ska vara utformad och godkänd av försäkringsföretagets högre ledning som också bör vara ansvarig för att policyn tillämpas och för övervakningen av att den följs. b) Att denna policy för handläggning av klagomål ingår i ett (skriftligt) dokument, t.ex. som en del av en generell policy för (rättvis) behandling (av befintliga eller potentiella försäkringstagare, försäkrade, skadelidande tredje man och förmånstagare osv.). c) Att policyn för handläggning av klagomål finns tillgänglig för all berörd personal hos försäkringsföretaget genom en lämplig intern kanal. Riktlinje 2 – Funktion för handläggning av klagomål

text: 11. De behöriga myndigheterna bör se till att försäkringsföretagen har en funktion för handläggning av klagomål som innebär att klagomål kan utredas på ett rättvist sätt och att eventuella intressekonflikter kan identifieras och hanteras. Riktlinje 3 – Registrering

text: 12. De behöriga myndigheterna bör se till att försäkringsföretagen registrerar klagomål internt på ett lämpligt sätt i enlighet med nationella krav på tidsfrister (t.ex. genom ett säkert elektroniskt register). Riktlinje 4 – Rapportering

text: 13. De behöriga myndigheterna bör se till att försäkringsföretagen lämnar information om klagomål och handläggning av klagomål till de behöriga myndigheterna eller ombudsmannen. Dessa uppgifter bör omfatta antalet mottagna klagomål, i förekommande fall uppdelade enligt nationella kriterier eller egna kriterier. Riktlinje 5 – Intern uppföljning av handläggning av klagomål

text: 14. De behöriga myndigheterna bör se till att försäkringsföretagen kontinuerligt analyserar data om handläggningen av klagomål för att se till att de identifierar och avhjälper eventuella återkommande eller systematiska problem och potentiella juridiska och operativa risker, t.ex. genom att i) analysera orsakerna till enskilda klagomål för att identifiera de underliggande orsaker som ofta ger upphov till den typen av klagomål, ii) överväga om sådana underliggande orsaker också kan påverka andra processer och produkter, även om de inte direkt har blivit föremål för klagomål, iii) åtgärda de underliggande orsakerna om det är rimligt att göra detta. Riktlinje 6 – Tillhandahållande av information

text: 15. De behöriga myndigheterna bör se till att försäkringsföretagen gör följande: a) Lämnar skriftlig information om sin handläggningsprocess för klagomål på begäran eller när de bekräftar mottagandet av ett klagomål. b) Offentliggör uppgifter om sin handläggningsprocess för klagomål på ett lättillgängligt sätt, t.ex. i broschyrer, avtalshandlingar eller på sin webbplats. c) Lämnar tydlig, korrekt och aktuell information om handläggningsprocessen för klagomål som omfattar i) uppgifter om hur man lämnar in ett klagomål (t.ex. vilken information som den klagande ska lämna, namn på och kontaktuppgifter för den person eller avdelning som klagomålet ska skickas till), ii) den process som ska följas vid handläggningen av ett klagomål (t.ex. när mottagandet av ett klagomål ska bekräftas, preliminär tidplan för handläggningen, möjlighet att vända sig till en behörig myndighet, ombudsman eller en alternativ tvistlösningsmekanism). d) Informerar den klagande om den fortsatta handläggningen av klagomålet. Riktlinje 7 – Förfaranden för att besvara klagomål

text: 16. De behöriga myndigheterna bör se till att försäkringsföretagen gör följande: a) Försöker samla in och utreda all relevant bevisning och information om klagomålet. b) Kommunicerar i klartext som är lätt att förstå. c) Svarar utan onödiga dröjsmål eller åtminstone inom de tidsfrister som fastställts på nationell nivå. Om det inte går att lämna ett svar inom tidsfristerna bör försäkringsföretaget informera den klagande om varför svaret är försenat och ange när försäkringsföretagets utredning förväntas vara klar. d) Om ett slutligt beslut fattas som inte helt och hållet uppfyller den klagandes önskemål (eller vilket slutligt beslut som helst, om detta krävs enligt de nationella bestämmelserna) ska detta beslut innehålla en grundlig förklaring av försäkringsföretagets ståndpunkt och ge den klagande information om möjligheten att gå vidare med klagomålet, t.ex. genom att vända sig till en ombudsman, en alternativ tvistlösningsmekanism eller nationella behöriga myndigheter. Beslutet bör lämnas skriftligen om detta krävs enligt de nationella bestämmelserna.

text: 2. Bestämmelser om efterlevnad och rapportering

text: 17. Detta dokument innehåller riktlinjer som har utfärdats enligt

text: artikel 16 i förordningen

text: om Eiopa. I enlighet med

text: artikel 16.3 i förordningen

text: om Eiopa ska behöriga myndigheter och finansinstitut med alla tillgängliga medel söka följa dessa riktlinjer och rekommendationer.

text: 18. De behöriga myndigheter som följer eller har för avsikt att följa dessa riktlinjer bör införliva dem i sina ramar för regler och tillsyn på ett lämpligt sätt.

text: 19. De behöriga myndigheterna ska meddela Eiopa om huruvida de följer eller har för avsikt att följa dessa riktlinjer och, om så inte är fallet, motivera varför, senast den 15.01.2013.

text: 20. Om Eiopa inte har fått något svar från en behörig myndighet inom denna tidsfrist kommer denna myndighet att anses inte följa riktlinjerna och rapporteras i enlighet med det.

text: 3. Slutbestämmelse om granskning

text: 21. Eiopa ska göra en granskning av dessa riktlinjer.


text: EIOPA(BoS(13/164 SV

text: EIOPA | WesthafenTower | Westhafenplatz 1 | 60327 Frankfurt | Germany Phone: +49 69 951119(20 | Fax: +49 69 951119(19 | info@eiopa.europa.eu | www.eiopa.europa.eu ©EIOPA 2014

text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 48 EGT L 009, 15.1.2003, s. 3(10 3 Skäl 22 4

text: Artikel 10

text: 5 EIOPA(BoS(13/171 © EIOPA 2014

text: © EIOPA 2014

text: © EIOPA 2014

text: © EIOPA 2014

text: © EIOPA 2014

text: © EIOPA 2014

title: Guidelines on complaints handling by insurance intermediaries

text: Riktlinjer för försäkringsförmedlares hantering av klagomål

text: Inledning

text: 1. Dessa riktlinjer utfärdas enligt

text: artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings( och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/79/EG

text: och med hänsyn till

text: skäl 22

text: och

text: artikel 10 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/92/EG av den 9 december 2002

text: om försäkringsförmedling (”IMD”) : •••• ”Det behövs lämpliga och effektiva förfaranden för klagomål och tvistlösning i medlemsstaterna, så att tvister mellan försäkringsförmedlare och kunder kan lösas, varvid befintliga förfaranden kan användas om det är lämpligt” . •••• ”Medlemsstaterna skall se till att det inrättas förfaranden som innebär att kunder och andra berörda parter, särskilt konsumentorganisationer, kan anmäla klagomål mot försäkrings( och återförsäkringsförmedlare. Klagomålen skall under alla omständigheter besvaras” .

text: 2. För att se till att försäkringstagare får ett tillräckligt skydd bör försäkringsförmedlarnas metoder för att handlägga alla inkommande klagomål omfattas av en lägsta konvergensnivå för tillsyn.

text: 3. Dessa riktlinjer ska gälla från och med den dag då de slutligt offentliggörs.

text: 4. Dessa riktlinjer ska tillämpas av de myndigheter som är behöriga att utöva tillsyn över handläggningen av klagomål hos försäkringsförmedlare inom deras jurisdiktion. Detta omfattar situationer där den behöriga myndigheten utövar tillsyn över handläggning av klagomål enligt EU(lagstiftning och nationell lagstiftning av försäkringsförmedlare som bedriver verksamhet inom deras jurisdiktion i enlighet med friheten att tillhandahålla tjänster eller etableringsfriheten.

text: 5. De behöriga myndigheterna bör se till att det finns ett proportionerligt system vid tillämpning av dessa riktlinjer som tar hänsyn till försäkringsförmedlarens typ och storlek och om försäkringsförmedlaren bedriver försäkringsförmedlingen som huvudsaklig yrkesmässig verksamhet eller som en sidotjänst. Proportionaliteten beskrivs också i rapporten om bästa metoder för försäkringsförmedlares hantering av klagomål) (”Rapport om bästa metoder”).

text: 6. Vid tillämpningen av dessa riktlinjer ska följande vägledande definitioner användas. Dessa definitioner har inte företräde framför motsvarande definitioner i nationell lagstiftning: • Klagomål ett påstående som en person framställer till en försäkringsförmedlare om missnöje med förmedlingsverksamheten enligt definitionen av "försäkringsförmedling" i

text: artikel 2.3

text: , IMD. Åtskillnad bör göras mellan handläggning av klagomål och handläggning av ersättningsanspråk och enkla förfrågningar om tillämpning av avtalet, information eller förtydliganden. • Klagande en person, t.ex. en försäkringstagare, försäkrad person, förmånstagare och i vissa jurisdiktion skadelidande tredje man, som antas ha rätt att få ett klagomål behandlat av en försäkringsförmedlare och som redan har lämnat in ett klagomål.

text: 7. Dessa riktlinjer ska inte tillämpas om: i) försäkringsförmedlaren tar emot klagomål om andra verksamheter än sådana som regleras av ”behöriga myndigheter” i enlighet med

text: artikel 4.2 i förordningen

text: om Eiopa, eller ii) försäkringsförmedlaren behandlar ett klagomål på uppdrag av ett annat finansinstitut under de rättsliga bestämmelser som gäller för detta institut.

text: 8. I de fall som riktlinjerna inte tillämpas av skäl som anges i punkt 7 (i), skall försäkringsförmedlaren om så är möjligt förklara varför han/hon inte är rätt person att rikta klagomålet mot.

text: 9. Det är viktigt att dessa riktlinjer läses tillsammans med rapporten om bästa metoder, som visar omfattningen av riktlinjerna och försäkringsförmedlarens handläggningsprocess för klagomål. Rapporten om bästa metoder berör också policyn för handläggning av klagomål och organisationen av den interna funktionen för handläggning av klagomål.

text: Riktlinje 1 Säkerställande att rätt institut behandlar klagomålet

text: 10. De behöriga myndigheterna bör se till följande: a) När ett klagomål tas emot av en försäkringsförmedlare (t.ex. en anknuten försäkringsförmedlare), för vilket ett annat finansinstitut är ansvarigt, och denna försäkringsförmedlare inte hanterar klagomål på uppdrag av finansinstitutet bör försäkringsförmedlaren informera den klagande om detta och rikta klagomålet till det relevanta finansinstitutet om det är känt. b) När försäkringsförmedlaren uppfyller riktlinje 1 finns ingen skyldighet att handlägga klagomål enligt riktlinjerna 2 till 8.

text: Riktlinje 2 – Policy för handläggning av klagomål

text: 11. De behöriga myndigheterna bör se till följande: a) Att försäkringsförmedlarna inför en policy för handläggning av klagomål. Denna policy ska vara utformad och godkänd av försäkringsförmedlarens högre ledning som också bör vara ansvarig för att policyn tillämpas och för övervakningen av att den följs. b) Att denna policy för handläggning av klagomål ingår i ett (skriftligt) dokument, t.ex. som en del av en generell policy för (rättvis) behandling (av befintliga eller potentiella försäkringstagare, försäkrade, skadelidande tredje man och förmånstagare osv.). c) Att policyn för handläggning av klagomål finns tillgänglig för all berörd personal hos försäkringsförmedlaren genom en lämplig intern kanal.

text: Riktlinje 3 – Funktion för handläggning av klagomål

text: 12. De behöriga myndigheterna bör se till att försäkringsförmedlaren har en funktion för handläggning av klagomål som innebär att klagomål kan utredas på ett rättvist sätt och, med undantag för försäkringsförmedlare som är enmansföretagare, att eventuella intressekonflikter kan identifieras och hanteras.

text: Riktlinje 4 – Registrering

text: 13. De behöriga myndigheterna bör se till att försäkringsförmedlarna registrerar klagomål internt på ett lämpligt sätt i enlighet med nationella krav på tidsfrister (t.ex. genom ett säkert elektroniskt register).

text: Riktlinje 5 – Rapportering

text: 14. De behöriga myndigheterna bör se till att försäkringsförmedlarna kan lämna information om klagomål och handläggning av klagomål till de behöriga myndigheterna eller ombudsmannen. Dessa uppgifter bör omfatta antalet mottagna klagomål, i förekommande fall uppdelade enligt nationella kriterier eller egna kriterier.

text: Riktlinje 6 – Intern uppföljning av handläggning av klagomål

text: 15. De behöriga myndigheterna bör se till att försäkringsförmedlarna kontinuerligt analyserar data om handläggningen av klagomål för att se till att de identifierar och avhjälper eventuella återkommande eller systematiska problem och potentiella juridiska och operativa risker, t.ex. genom att a) analysera orsakerna till enskilda klagomål för att identifiera de underliggande orsaker som ofta ger upphov till den typen av klagomål, b) överväga om sådana underliggande orsaker också kan påverka andra processer och produkter, även om de inte direkt har blivit föremål för klagomål, c) åtgärda de underliggande orsakerna om det är rimligt att göra detta.

text: Riktlinje 7 – Tillhandahållande av information

text: 16. De behöriga myndigheterna bör se till att försäkringsförmedlarna gör följande: a) Lämnar skriftlig information om sin handläggningsprocess för klagomål på begäran eller när de bekräftar mottagandet av ett klagomål. b) Offentliggör uppgifter om sin handläggningsprocess för klagomål på ett lättillgängligt sätt, t.ex. i broschyrer, avtalshandlingar eller på sin webbplats. c) Lämnar tydlig, korrekt och aktuell information om handläggningsprocessen för klagomål som omfattar i) uppgifter om hur man lämnar in ett klagomål (t.ex. vilken information som den klagande ska lämna, namn på och kontaktuppgifter för den person eller avdelning som klagomålet ska skickas till), ii) den process som ska följas vid handläggningen av ett klagomål (t.ex. när mottagandet av ett klagomål ska bekräftas, preliminär tidplan för handläggningen, möjlighet att vända sig till en behörig myndighet, ombudsman eller en alternativ tvistlösningsmekanism). d) Informerar den klagande om den fortsatta handläggningen av klagomålet.

text: Riktlinje 8 – Förfaranden för att besvara klagomål

text: 17. De behöriga myndigheterna bör se till att försäkringsförmedlarna gör följande: a) Försöker samla in och utreda all relevant bevisning och information om klagomålet. b) Kommunicerar i klartext som är lätt att förstå. c) Svarar utan onödiga dröjsmål eller åtminstone inom de tidsfrister som fastställts på nationell nivå. Om det inte går att lämna ett svar inom tidsfristerna bör försäkringsförmedlaren informera den klagande om varför svaret är försenat och ange när försäkringsförmedlarens utredning förväntas vara klar. d) Om ett slutligt beslut fattas som inte helt och hållet uppfyller den klagandes önskemål (eller vilket slutligt beslut som helst, om detta krävs enligt de nationella bestämmelserna) ska detta beslut innehålla en grundlig förklaring av försäkringsförmedlarens ståndpunkt och ge den klagande information om möjligheten att gå vidare med klagomålet, t.ex. genom att vända sig till en ombudsman, en alternativ tvistlösningsmekanism eller nationella behöriga myndigheter. Beslutet bör lämnas skriftligen om detta krävs enligt de nationella bestämmelserna.

text: Bestämmelser om efterlevnad och rapportering

text: 18. Detta dokument innehåller riktlinjer som har utfärdats enligt

text: artikel 16 i förordningen

text: om Eiopa. I enlighet med

text: artikel 16.3 i förordningen

text: 19. De behöriga myndigheter som följer eller har för avsikt att följa dessa riktlinjer bör införliva dem i sina ramar för regler och tillsyn på ett lämpligt sätt.

text: 20. De behöriga myndigheterna ska meddela Eiopa om huruvida de följer eller har för avsikt att följa dessa riktlinjer och, om så inte är fallet, motivera varför inom två månader efter att riktlinjerna har offentliggjorts.

text: 21. Om Eiopa inte har fått något svar från en behörig myndighet inom denna tidsfrist kommer denna myndighet att anses inte följa riktlinjerna och rapporteras i enlighet med det.

text: Slutbestämmelse om granskning

text: 22. Eiopa ska göra en granskning av dessa riktlinjer.


text: EIOPA(BoS(14(026 SV

text: EIOPA | WesthafenTower | Westhafenplatz 1 | 60327 Frankfurt | Germany Phone: +49 69 951119(20 | Fax: +49 69 951119(19 | info@eiopa.europa.eu | www.eiopa.europa.eu

text: ( ) Mer information finns i rapporten från rådet för finansiell stabilitet av den 8 juni 2012: A Global Legal Entity Identifier for Financial Markets [http://www.leiroc.org/publications/gls/roc_20120608.pdf]

text: ( ) Samtidigt med att GLEIS håller på att utformas har vissa tillsynsmyndigheter redan börjat kräva att marknadsaktörerna har en LEI(kod. Koderna utfärdas av så kallade ”pre(LOU”. Pre(LEI(koderna har samma format som LEI(koderna och fungerar som grundläggande identifierare till dess att det riktiga GLEIS tagits i bruk. 3 ( ) EUT L 335, 17.12.2009

title: Guidelines on the use of the Legal Entity Identifier

text: Riktlinjer för användning av identifieringskoden för juridiska personer (Legal Entity Identifier, LEI)

text: Inledning

text: 1.1. Eiopa utfärdar riktlinjer om identifieringskoden för juridiska personer (Legal Entity Identifier, LEI) till de nationella myndigheter som är behöriga att utöva tillsyn över försäkrings( och tjänstepensionssektorn (nedan kallade ”de behöriga myndigheterna”).

text: 1.2. Dessa riktlinjer är tänkta att underlätta användningen av LEI som unik identifieringskod för försäkrings( och återförsäkringsföretag, försäkrings( och återförsäkringsgrupper och tjänstepensionsinstitut som omfattas av den nationella behöriga myndighetens tillsynsområde (nedan kallade ”alla institut inom deras tillsynsområde”).

text: 1.3. Syftet med riktlinjerna är att fastställa enhetliga, effektiva och ändamålsenliga tillsynsmetoder genom att harmonisera identifieringen av juridiska personer, för att garantera tillförlitliga och jämförbara uppgifter av hög kvalitet.

text: 1.4. Med dessa riktlinjer stödjer Eiopa antagandet av LEI(systemet. LEI(systemet har föreslagits av rådet för finansiell stabilitet (FSB) och godkänts av G20(länderna. Målet är att åstadkomma en unik, världsomfattande identifiering av parter i finansiella transaktioner.

text: 1.5. Dessa riktlinjer om användningen av LEI som unik identifieringskod har tagits fram med hänsyn till följande:

text: • Användningen av samma identifieringskod för olika rapporteringsuppgifter och inom sektorerna kommer att förbättra uppgifternas kvalitet väsentligt. Detta gör att Eiopa effektivt kan utföra sitt uppdrag så som det fastställs i Eiopaförordningen.

text: • Användningen av LEI möjliggör bättre automatisering av databehandlingen, vilket gör att rapporteringsbördan minskar, kvaliteten förbättras och kostnaderna för alla inblandade parter hålls nere.

text: • Det råder bred enighet bland de europeiska myndigheterna och aktörerna inom finanssektorn att så snart som möjligt övergå till ett globalt LEI( system. Detta skulle ge en värdefull grund för att bidra till och underlätta många finansiella stabilitetsmål, inklusive utökad samstämmighet i tillsynen och tillförlitliga och jämförbara uppgifter av hög kvalitet.

text: • Konsekvenserna av att införa LEI(systemet skulle vara försumbara jämfört med fördelarna som skulle uppstå, främst när det gäller harmoniseringen av identifieringskoder inom de olika EU(jurisdiktionerna, de internationella

text: jurisdiktionerna och de europeiska tillsynsmyndigheterna (Eiopa, Europeiska bankmyndigheten (EBA) och Europeiska värdepappers( och marknadsmyndigheten (Esma)) samt hos finansinstituten.

text: • Det finns inga andra alternativ varken i försäkringssektorn eller i tjänstepensionssektorn. Det har övervägts att införa en ny Eiopakod. Men denna lösning skulle lätt kunna resultera i mer kostnader och operativa risker för de behöriga myndigheterna och Eiopa självt, och skulle inte heller skapa sammanhang med övriga sektorer (banksektorn och värdepapperssektorn).

text: 1.6. I dessa riktlinjer används följande definitioner och förkortningar:

text: • Identifieringskod för juridiska personer (Legal Entity Identifier, LEI): en alfanumerisk kod med 20 tecken som innehåller viktiga referensuppgifter som gör det möjligt att tydligt och entydigt identifiera företag som är verksamma på de globala finansmarknaderna.

text: • GLEIF (Global Legal Entity Identifier Foundation): organisation som driver en central driftsenhet och lokala driftsenheter. GLEIF har inrättats som en stiftelse i Schweiz och drivs som en icke(vinstdrivande stiftelse enligt schweizisk lag. Den har som mål att införa ett samlat, globalt LEI(system i linje med högnivåprinciperna och FSB:s rekommendationer, som godkänts av G20(ländernas regeringschefer (i Los Cabos, Mexiko, i juni 2012) och står under tillsyn av ROC.

text: • GLEIS (Global Legal Entity Identifier System): ett samlat system där lokala driftsenheter (LOU) utfärdar LEI(koder till juridiska personer. Systemet står under tillsyn av GLEIF ( ).

text: • COU (Central Operating Unit – central driftsenhet): organ som inrättats av GLEIF och som har det operativa ansvaret för arbetet med GLEIS och för uppgifterna i systemet.

text: • LOU (Local Operating Unit – lokal driftsenhet): organ som godkänts av ROC och som i praktiken kommer att registrera de juridiska personerna i LEI( systemet, och utfärda och underhålla LEI(koder.

text: • ROC (Regulatory Oversight Committee): tillsynskommitté som övervakar hela systemet.

text: 1.7. Det globala LEI(systemet (GLEIS) har ännu kommit i gång ordentligt, men ett antal enheter, som får stöd av nationella myndigheter, har redan börjat utfärda LEI(liknande identifieringskoder (pre(LEI) för att uppfylla lokala

text: rapporteringskrav. Pre(LEI(koderna kommer att ändras till LEI(koder när systemet tagits i bruk. Riktlinjerna gäller alltså även för pre(LEI(koderna ( ).

text: 1.8. De termer i dessa riktlinjer som inte har definierats har samma betydelse som i definitionerna i rättsakterna som nämns i inledningen.

text: 1.9. Riktlinjerna ska gälla från och med den 31 december 2014.

text: Riktlinje 1 – Begäran om LEI!kod

text: 1.10. De behöriga myndigheterna bör kräva att alla institut inom deras tillsynsområde begär att få en kod utfärdad av en lokal driftsenhet (LOU), dvs. en LEI(kod.

text: 1.11. De behöriga myndigheterna bör kräva att alla institut som rapporterar Solvens II(uppgifter begär att få en LEI(kod för samtliga enheter inom deras grupp, enligt definitionen i

text: artikel 212.1 c i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009

text: om upptagande och utövande av försäkrings( och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) ( ), för vilka uppgifter krävs enligt deras rapporteringsskyldigheter.

text: Riktlinje 2 – Kontroll av att LEI!kod har begärts

text: 1.12. De behöriga myndigheterna bör kontrollera att instituten inom deras tillsynsområde har begärt LEI(koder enligt följande:

text: a) Senast den 30 juni 2015 för institut som omfattas av Solvens II(direktivet.

text: b) Senast den 30 juni 2016 för alla övriga institut (inklusive tjänstepensionsinstitut).

text: Riktlinje 3 – Anvisningar om användning av LEI!koden

text: 1.13. De behöriga myndigheterna bör ge instituten som avses i riktlinje 2 anvisningar om hur de använder LEI(koderna på ett konsekvent sätt när de fullgör sina rapporteringsskyldigheter.

text: Riktlinje 4 – Kontroll av att LEI!koden används vid rapporteringen till Eiopa

text: 1.14. De behöriga myndigheterna bör försäkra sig om att uppgifterna som lämnas till Eiopa för alla institut inom deras tillsynsområde innehåller LEI(koder som erhållits i enlighet med dessa riktlinjer.

text: 1.15. Detta dokument innehåller riktlinjer som är utfärdade enligt artikel 16 i Eiopaförordningen.

text: 1.16. I enlighet med artikel 16.3 i Eiopaförordningen ska de behöriga myndigheterna och finansinstituten göra sitt yttersta för att följa riktlinjerna och rekommendationerna.

text: 1.17. De behöriga myndigheter som följer eller avser att följa dessa riktlinjer bör införliva dem i sina regelverk eller tillsynsprocesser på lämpligt sätt.

text: 1.18. De behöriga myndigheterna ska meddela Eiopa att de följer eller avser att följa dessa riktlinjer, eller i annat fall ange skälen till att de inte följer dem, inom två månader från det att de översatta versionerna har offentliggjorts.

text: 1.19. Om Eiopa inte har fått något meddelande från en myndighet inom denna tidsfrist kommer denna myndighet att anses bryta mot bestämmelserna och rapporteras i enlighet med det.

text: Slutbestämmelse om översyn

text: 1.20. Eiopa ska se över dessa riktlinjer.