text: RIKTLINJER FÖR TILLÄMPNING AV FÖRENKLADE SKYLDIGHETER

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/78/EG

text: (EUT L 331, 15.12.2010, s. 12).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014

text: om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av

text: rådets direktiv 82/891/EEG

text: och

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG

text: och

text: samt Europaparlamentets och rådets förordningar

text: (EU) nr 1093/2010

text: och

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 173, 12.6.2014, s. 190).

text: I enlighet med EBA:s riktlinjer om gemensamma förfaranden och metoder för översyns- och utvärderingsprocessen enligt

text: artikel 107.3 i direktiv 2013/36/EU

text: , som finns tillgängliga via följande länk: http://www.eba.europa.eu/documents/10180/748829/EBA-CP-2014-14+%28CP+on+draft+SREP+Guidelines%29.pdf. De behöriga myndigheterna bör dela in alla institut som omfattas av deras tillsynsansvar i de fyra kategorierna utifrån institutets storlek, struktur och interna organisation och verksamhetens egenskaper, omfattning och komplexitet. Kategoriseringen bör avspegla bedömningen av den systemrisk som instituten innebär för det finansiella systemet.

text: Dvs. institutets ställning, snarare än moderföretagets eller koncernens.

text: Indikator Omfattning Definition

text: Totala tillgångar globalt FINREP (IFRS eller GAAP) — F 01.01, rad 380 kolumn 010 Totala skulder globalt FINREP (IFRS eller GAAP) — F 01.02, rad 300 kolumn 010 Inlåning globalt FINREP (IFRS eller GAAP) — F 01.02, rad 80 kolumn 010 FINREP (IFRS) → F 10.00, raderna 300+310+320, kolumn 030 + F 11.00, Värdet av OTC-derivat raderna 510+520+530, kolumn 030 globalt FINREP (GAAP) → F 10.00, raderna 300+310+320, kolumn 030 + F 11.00,

text: raderna 510+520+530, kolumn 030 FINREP (IFRS eller GAAP) → F 20.06, raderna 010+040+070, kolumn 010, alla Skulder över länder utom hemland (z-axel) globalt Anm.: Det beräknade värdet bör utesluta i) interna skulder och ii) utländska

text: filialers och dotterföretags skulder hos motparter i samma värdland. FINREP (IFRS eller GAAP) → F 20.04, raderna 010+040+080+140, kolumn 010, alla Fordringar över länder utom hemland (z-axel) globalt Anm.: Det beräknade värdet bör utesluta i) interna tillgångar och ii) utländska

text: filialers och dotterföretags tillgångar hos motparter i samma värdland. Skulder till andra FINREP (IFRS eller GAAP) → F 20.06, raderna 020+030+050+060+100+110,

text: kolumn 010, alla länder (z-axel)

text: Tillgångar hos andra FINREP (IFRS eller GAAP) → F 20.04, globalt raderna 020+030+050+060+110+120+170+180, kolumn 010, alla länder (z-axel)

text: räntebärande globalt FINREP (IFRS eller GAAP) → F 01.02, raderna 050+090+130, kolumn 010

text: Alla obligatoriska indikatorer som har fastställts för ett enskilt kriterium tas upp i förteckningen över valfria indikatorer. Behöriga myndigheter och resolutionsmyndigheter får beakta dessa som tillägg när de bedömer institut i förhållande till andra kriterier (dvs. kriterier för vilka den berörda indikatorn inte har angetts som en obligatorisk indikator).

title: Riktlinjer för tillämpningen av förenklade skyldigheter enligt artikel 4.5 i direktiv 2014/59/EU

text: Riktlinjer för tillämpningen av förenklade skyldigheter enligt

text: artikel 4.5 i direktiv 2014/59/EU

text: 1. Efterlevnads- och rapporteringsskyldigheter

text: Riktlinjernas status

text: 1. Detta dokument innehåller riktlinjer som har utfärdats enligt

text: artikel 16 i förordning (EU) nr 1093/2010

text: . I enlighet med

text: måste behöriga myndigheter och finansinstituten med alla tillgängliga medel försöka följa riktlinjerna.

text: 2. Av riktlinjerna framgår Europeiska bankmyndighetens (EBA) syn på lämplig tillsynspraxis inom det europeiska systemet för finansiell tillsyn eller på hur unionslagstiftningen ska tillämpas inom ett särskilt område. Behöriga myndigheter enligt definitionen i

text: som berörs av riktlinjerna ska följa dem genom att på lämpligt sätt införliva dem i sin praxis (till exempel genom att ändra sina rättsliga ramar eller tillsynsrutiner), även när riktlinjerna i första hand riktas till finansinstitut.

text: Rapporteringskrav

text: 3. Enligt

text: måste de behöriga myndigheterna meddela EBA om de följer eller avser att följa dessa riktlinjer, alternativt ange skälen till att de inte gör det, senast den 16.12.2015. Om någon sådan anmälan inte inkommer inom denna tidsfrist kommer EBA att anse att de behöriga myndigheterna inte följer riktlinjerna. Anmälningar ska lämnas på det formulär som tillhandahålls på EBA:s webbplats till compliance@eba.europa.eu med hänvisningen ”

text: ”. Anmälningar ska inges av personer som har befogenhet att rapportera om hur reglerna efterlevs på de behöriga myndigheternas vägnar. Alla förändringar i graden av efterlevnad måste rapporteras till EBA.

text: artikel 16.3

text: 2. Syfte, tillämpningsområde och definitioner

text: Syfte

text: 5. I dessa riktlinjer, som anges i

text: artikel 4.5 i direktiv 2014/59/EU

text: (nedan kallat direktivet), beskrivs kriterierna för att i enlighet med

text: artikel 4.1

text: bedöma vilken påverkan ett instituts fallissemang och därpå följande avveckling under normala insolvensförfaranden skulle få på finansmarknaderna, på andra institut samt på finansieringsvillkor, för att avgöra om förenklade skyldigheter bör tillämpas på det berörda institutet.

text: 6. Utfallet av en bedömning av en behörig myndighet eller en resolutionsmyndighet av huruvida ett institut eller en kategori av institut får omfattas av förenklade skyldigheter får överföras till det berörda institutet i enlighet med de gällande sekretesskraven i den berörda medlemsstaten.

text: Tillämpningsområde

text: 7. Dessa riktlinjer gäller tillämpningen av de kriterier som anges i

text: artikel 4.1 i direktivet

text: (nedan kallade kriterierna) för att avgöra om institut ska omfattas av förenklade skyldigheter i enlighet med den punkten. I direktivet fastställs ingen viktning för varje kriterium. Därför innehåller dessa riktlinjer inte heller någon viktning för de kriterier eller indikatorer som anges i riktlinjerna. Däremot hindrar varken direktivet eller riktlinjerna de behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna att tillämpa en viktning (t.ex. en de minimisviktning för några av kriterierna) om de anser att detta är lämpligt för bedömningen. Dessutom får de behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna göra sin bedömning baserat på enskilda institut eller på kategori. Den senare metoden får användas när minst två institut har liknande egenskaper som omfattas av kriterierna (de ligger t.ex. inom en viss storleksgrupp i fråga om totala tillgångar eller totala tillgångar/BNP). De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna ska själva bestämma hur de ska gå till väga vid indelningen i kategorier. Myndigheterna kan t.ex. välja att utforma parametrarna för varje kategori genom att hänvisa till de obligatoriska indikatorer som har fastställts för storlekskriteriet (och potentiellt för andra kriterier) och sedan bedöma varje institutskategori utifrån det kriteriet. En annan möjlighet är att fastställa parametrarna för varje kategori genom att hänvisa till samtliga kriterier (i princip bygga ett ”beslutsträd” för att avgöra möjligheten att tillämpa förenklade skyldigheter). Denna metod förklaras närmare i punkt 15.

text: Adressater

text: 8. Dessa riktlinjer riktar sig till behöriga myndigheter enligt definitionen i artikel 4.2 i i förordning

text: (EU) nr 1093/2010

text: och resolutionsmyndigheter enligt definitionen i

text: artikel 4.2

text: iv i den förordningen.

text: 9. Behöriga myndigheter bör bedöma institut utifrån kriteriet för återhämtningsplanering och resolutionsmyndigheter bör bedöma institut utifrån kriteriet för resolutionsplanering, däribland möjligheterna till resolution, på den nivå som planerings- och bedömningsskyldigheten gäller. Enligt

text: artikel 3.7 i direktivet

text: ska de behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna när de fattar beslut enligt direktivet beakta de möjliga följderna av beslutet i alla medlemsstater där institutet eller koncernen verkar. Enligt

text: artikel 4.2 i direktivet

text: ska de behöriga myndigheterna och i förekommande fall resolutionsmyndigheterna göra sin bedömning efter samråd med det nationella makrotillsynsorganet, om så är lämpligt. En behörig myndighet och en resolutionsmyndighet i en medlemsstat kan komma att välja olika metoder för tillämpningen av de förenklade skyldigheterna på grundval av tillämpningen av kriteriet, på grund av att syftet med de bedömningar som respektive myndigheter ska göra skiljer sig åt (t.ex. återhämtningsplan i fråga om den behöriga myndigheten och resolutionsplanering och bedömning av möjligheten till resolution i fråga om resolutionsmyndigheten). I sådana fall bör dock den behöriga myndigheten och resolutionsmyndigheten försöka komma fram till en enhetlig metod för tillämpningen av förenklade skyldigheter, för att främja samarbetet.

text: Definitioner

text: 10. Om inte annat anges har de termer som används och definieras i direktivet samma betydelse i dessa riktlinjer. Vid tillämpningen av dessa riktlinjer ska dessutom de definitioner som anges i bilaga 1 gälla.

text: 11. Om det inte finns några tillgängliga indikatorvärden enligt bilaga 1 till dessa riktlinjer bör de behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna använda andra lämpliga värden. I sådant fall bör den behöriga myndigheten och resolutionsmyndigheten se till att dessa andra värden förklaras korrekt och i så stor utsträckning som möjligt korrelerar med definitionerna i bilaga 1.

text: 3. Genomförande

text: Ikraftträdande

text: 12. Dessa riktlinjer träder i kraft den 17.12.2015.

text: 4. Krav på kriterierna för bedömning av tillämpning av förenklade skyldigheter

text: Allmänna principer

text: 13. Dessa riktlinjer innehåller en närmare beskrivning av kriterierna i form av en förteckning av obligatoriska indikatorer som instituten bör bedömas mot av behöriga myndigheter och resolutionsmyndigheter när dessa avgör om det är lämpligt att tillämpa förenklade skyldigheter för institutet (eller kategorin av institut) med avseende på kriteriet. De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna får dessutom bedöma instituten i förhållande till de valfria indikatorer som anges i bilaga 2 till riktlinjerna. När valfria indikatorer väljs ut och tillämpas bör de indikatorer som är relevanta för institutet eller kategorin av institut väljas. Förteckningen över valfria indikatorer omfattar samtliga obligatoriska indikatorer för att den behöriga myndigheten och resolutionsmyndigheten ska kunna använda alla indikatorer i förhållande till andra kriterier än och i tillägg till det kriterium för vilket indikatorn har fastställts som obligatorisk indikator.

text: 14. Syftet är att underlätta konvergens i praxis mellan behöriga myndigheter och resolutionsmyndigheter när de bedömer institut mot de kriterier som anges i

text: artikel 4.1 i direktivet

text: och samtidigt se till att bedömningen blir proportionerlig. När behöriga myndigheter och resolutionsmyndigheter tar hänsyn till valfria indikatorer bör en förklaring lämnas till EBA i samband med att myndigheterna rapporterar om tillämpningen av kriteriet i enlighet med den tekniska standarden för genomförande enligt

text: artikel 4.11 i direktivet

text: , i syfte att utveckla förslag till tekniska standarder enligt

text: artikel 4.6

text: och bidra till EBA-rapporten i enlighet med

text: artikel 4.7 i direktivet

text: 15. De indikatorer som anges i dessa riktlinjer bör användas av varje behörig myndighet och resolutionsmyndighet för att bedöma de institut som är etablerade i en medlemsstat, antingen från fall till fall eller genom att dela in dem i kategorier. Som grund för indelningen i kategorier bör de behöriga myndigheterna överväga att utgå från kategoriseringen av institut enligt EBA:s riktlinjer om gemensamma förfaranden och metoder för översyns- och utvärderingsprocessen (SREP) (

text: ), som baseras på bedömningen av systemrisk . De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna får dock, utöver detta eller som ett alternativ, för bedömningen av huruvida instituten får omfattas av förenklade skyldigheter välja att dela in instituten i kategorier med hjälp av de obligatoriska indikatorer som har fastställts för angivna kriterier (t.ex. storlek och graden av sammanlänkning).

text: 16. Instituten bör bedömas utifrån vart och ett av de kriterier som anges i

text: artikel 4.1 i direktivet

text: med hjälp av de obligatoriska indikatorer som anges i dessa riktlinjer och i den ordning som anges i dessa riktlinjer. Ibland kan det med beaktande av de obligatoriska indikatorerna för något kriterium (t.ex. storlek eller graden av sammanlänkning) vara uppenbart att ett instituts fallissemang och därpå följande avveckling under normala insolvensförfaranden skulle få betydande negativa effekter på finansmarknaderna, på andra institut, på finansieringsvillkor eller på ekonomin i stort, vilket i så fall ska vara avgörande (dvs. fullständiga skyldigheter bör tillämpas). I sådant fall behöver den berörda myndigheten inte göra en detaljerad bedömning av institutet utifrån de övriga kriterier och obligatoriska indikatorer som anges i dessa riktlinjer, eftersom det redan är klart att det berörda institutet inte kan omfattas av förenklade skyldigheter. I andra fall kanske bedömningen av institutet utifrån ett enskilt kriterium inte är avgörande, men sammantaget visar bedömningen av institutet utifrån de andra kriterierna att institutets fallissemang och därpå följande avveckling under normala insolvensförfaranden sannolikt skulle ha en betydande negativ påverkan. De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna bör beakta samtliga kriterier innan den berörda myndigheten beslutar att ett institut får omfattas av förenklade skyldigheter.

text: 17. Bedömningen av två eller flera institut utifrån ett visst kriterium med hänsyn till specifika kriterier kan dessutom leda till olika resultat i fråga om möjligheten att omfattas av förenklade skyldigheter. Två institut kan t.ex. ha mycket olika affärsverksamhet. Det ena kanske erbjuder betalnings-, avvecklings- och clearingtjänster som inte enkelt går att ersätta, vilket innebär att institutet kan anses ha systempåverkan i sådan grad att institutets fallissemang och därpå följande avveckling under normala insolvensförfaranden skulle få betydande negativa effekter på finansmarknader, andra institut eller finansieringsvillkor, medan ett annat institut kanske erbjuder kritiska ekonomiska funktioner som lätt kan ersättas av andra marknadsaktörer.

text: 18. I dessa riktlinjer fastställs ingen viktning för kriterierna eller dess indikatorer. Det innebär att kriterierna kan tillämpas flexibelt på alla typer av institut som omfattas av direktivets tillämpningsområde. Detta hindrar inte de behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna från att tillämpa en viktning (t.ex. en de minimis-viktning för några av kriterierna) om de anser att detta är lämpligt för bedömningen.

text: 19. De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna bör särskilt beakta ett instituts enskilda utnämning som globalt systemviktigt institut eller annat systemviktigt institut enligt

text: artikel 131 i direktiv 2013/36/EU

text: när de tillämpar de kriterier som anges i

text: artikel 4.1 i direktivet

text: som belägg för institutets systemrelevans enligt

text: skäl 14

text: i

text: direktivet

text: . De behöriga myndigheterna bör också ta hänsyn till institut i kategori 1 enligt SREP-riktlinjerna.

text: 20. Institut som utsetts som globala systemviktiga institut, andra systemviktiga institut och andra institut i kategori 1 enligt SREP-riktlinjerna bör omfattas av fullständiga skyldigheter. Anledningen är att tillämpningen av den gällande metoden för att identifiera globala systemviktiga institut och andra systemviktiga institut i sig visar att sådana instituts fallissemang och därpå följande avveckling under normala insolvensförfaranden sannolikt skulle få betydande negativa effekter. Därför är det inte nödvändigt att göra någon detaljerad bedömning av sådana institut i förhållande till kriterierna i

text: artikel 4.1 i direktivet

text: i syfte att avgöra om deras fallissemang och därpå följande avveckling under normala insolvensförfaranden skulle få betydande negativa effekter på finansmarknaderna, på andra institut, på finansieringsvillkor eller på ekonomin i stort.

text: 21. Dessa riktlinjer bör dock inte tolkas som ett tecken på att institut som inte har utsetts som globalt systemviktiga institut eller andra systemviktiga institut automatiskt är kvalificerade för förenklade skyldigheter enligt

text: artikel 4 i direktivet

text: . Det bör alltid göras en bedömning av sådana institut enligt dessa riktlinjer för att avgöra om det är lämpligt att tillämpa förenklade skyldigheter.

text: 22. De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna får tillämpa olika eller betydligt lägre informationskrav för återhämtnings- och resolutionsplanering för institut som man har konstaterat får omfattas av förenklade skyldigheter. Myndigheterna får välja att tillämpa andra uppsättningar av förenklade skyldigheter på olika kategorier av institut. De indikatorer som anges i dessa riktlinjer får användas av de behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna som underlag för deras beslut om vilken typ av förenklade skyldigheter som ska tillämpas för det berörda institutet eller de berörda instituten.

text: 23. De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna bör se till att de får information om ändringar i ett instituts verksamhet som är relevanta för kriterierna, för att säkerställa att det fortfarande är lämpligt att tillämpa fullständiga eller förenklade skyldigheter. Den förenklade ordningen bör upphävas när grunden för att tillämpa förenklade förfaranden inte längre är giltig och det konstateras att ett instituts fallissemang och därpå följande avveckling under normala insolvensförfaranden sannolikt skulle få betydande negativa effekter på finansmarknaderna, på andra institut, på finansieringsvillkor eller på ekonomin i stort.

text: 24. Beslutet att ett institut får omfattas av förenklade förfaranden hindrar inte heller att det görs en bedömning av huruvida villkoren för resolution är uppfyllda enligt

text: artikel 32 i direktivet

text: och att ett resolutionsverktyg får tillämpas med beaktande av resolutionsmålen i

text: artikel 31 i direktivet

text: Storlek

text: 25. De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna bör bedöma följande när de avgör om storlekskriteriet för ett institut innebär att dess fallissemang och därpå följande avveckling under normala insolvensförfaranden sannolikt skulle få betydande negativa effekter på finansmarknaderna, på andra institut eller på finansieringsvillkor: (a) Totala tillgångar. (b) Totala tillgångar/medlemsstatens BNP. (c) Totala skulder.

text: 26. När det gäller värdepappersföretag bör behöriga myndigheter och resolutionsmyndigheter bedöma följande utöver de obligatoriska indikatorer som anges ovan: (a) Totala provisionsintäkter.

text: Sammanlänkning

text: 27. De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna bör bedöma följande när de avgör om kriteriet för grad av sammanlänkning för ett institut innebär att dess fallissemang och därpå följande avveckling under normala insolvensförfaranden sannolikt skulle få betydande negativa effekter på finansmarknaderna, på andra institut eller på finansieringsvillkor: (a) Skulder till andra finansiella institut. (b) Tillgångar hos andra finansiella institut. (c) Utestående räntebärande värdepapper. Verksamhetens omfattning och komplexitet

text: 28. De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna bör bedöma följande när de avgör om kriteriet för omfattning och komplexitet för ett institut innebär att dess fallissemang och därpå följande avveckling under normala insolvensförfaranden sannolikt skulle få betydande negativa effekter på finansmarknaderna, på andra institut eller på finansieringsvillkor: (a) Värdet av OTC-derivat (teoretiskt). (b) Skulder över jurisdiktionsgränserna. (c) Fordringar över jurisdiktionsgränserna. (d) Insättningar och garanterade insättningar.

text: Riskprofil

text: 29. De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna bör så långt det går och när det är relevant beakta den riskbedömning som har gjorts i enlighet med artiklarna

text: och

text: i direktiv 2013/36/EU och som beskrivs närmare i SREP-riktlinjerna, när de bedömer institut utifrån kriteriet för riskprofil.

text: Juridisk ställning

text: 30. De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna bör ta hänsyn till följande när de bedömer institut utifrån kriteriet för juridisk ställning: a) Den reglerade verksamhet som institutet har tillstånd att bedriva. b) Huruvida avancerade modeller används för beräkning av krav på kapitalbas och operativ risk.

text: Verksamhetens egenskaper

text: 31. De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna bör bedöma följande när de avgör om kriteriet för verksamhetens egenskaper för ett institut innebär att dess fallissemang och därpå följande avveckling under normala insolvensförfaranden sannolikt skulle få betydande negativa effekter på finansmarknaderna, på andra institut eller på finansieringsvillkor: (a) Institutets affärsmodell, bärkraft och hållbarhet i institutets strategi utifrån resultatet av den affärsmodellanalys som har utförts inom ramen för SREP i enlighet med artiklarna

text: och

text: i direktiv 2013/36/EU, som beskrivs närmare i SREP-riktlinjerna. Myndigheterna får använda det SREP-betyg som har fastställts för affärsmodellen och strategin för detta. (b) Institutets ställning inom de jurisdiktioner där det bedriver verksamhet i fråga om de kritiska funktioner och kärnaffärsområden som erbjuds inom varje jurisdiktion.

text: Aktieägarstruktur

text: 32. De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna bör bedöma följande när de avgör om kriteriet för aktieägarstruktur för ett institut innebär att dess fallissemang och därpå följande avveckling under normala insolvensförfaranden sannolikt skulle få betydande negativa effekter på finansmarknaderna, på andra institut eller på finansieringsvillkor: (a) Huruvida aktieägarna är koncentrerade eller spridda, särskilt med beaktande av antalet aktieägare med kvalificerade innehav samt i vilken omfattning aktieägarstrukturen t.ex. kan påverka tillgången till vissa återhämtningsåtgärder för institutet.

text: Juridisk form

text: 33. De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna bör bedöma följande när de avgör om kriteriet för juridisk form för ett institut innebär att dess fallissemang och därpå följande avveckling under normala insolvensförfaranden sannolikt skulle få betydande negativa effekter på finansmarknaderna, på andra institut eller på finansieringsvillkor: (a) Ett instituts struktur när det gäller huruvida institutet ingår i en koncern och om koncernen i så fall har en komplex eller enkel struktur och i vilken grad enheter är sammanlänkade med hänsyn till ömsesidigt finansiellt och operativt beroende. (b) Institutets bolagsform (t.ex. privat aktiebolag, aktiebolag eller andra bolagsformer som är fastställda i nationell lagstiftning).

text: Medlemskap i institutionella skyddssystem eller andra system för solidariskt ansvar

text: 34. De behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna bör bedöma följande när de avgör om kriteriet för medlemskap i institutionella skyddssystem eller andra system för solidariskt ansvar för ett institut innebär att dess fallissemang och därpå följande avveckling under normala insolvensförfaranden sannolikt skulle få betydande negativa effekter på finansmarknaderna, på andra institut eller på finansieringsvillkor: (a) Institutets funktion i systemet som aktör eller centralt institut eller som leverantör av kritiska funktioner till andra aktörer eller potentiellt som en part som är exponerad för koncentrationsrisk i systemet. (b) Garantifondens storlek i förhållande till institutets sammanlagda medel.

text: Bilaga 1 – Definitioner

text: (teoretiskt)

text: jurisdiktionsgränserna

text: jurisdiktionsgränserna

text: globalt

text: finansiella institut

text: finansiella institut Utestående

text: värdepapper

text: Om det inte finns tillgängliga indikatorvärden i enlighet med bilaga 1 bör de behöriga myndigheterna och resolutionsmyndigheterna använda lämpliga ersättningsvärden när sådana finns tillgängliga (t.ex. från nationell god redovisningssed, GAAP). I sådant fall bör den behöriga myndigheten och resolutionsmyndigheten se till att dessa andra värden förklaras korrekt och i så stor utsträckning som möjligt korrelerar med definitionerna i bilaga 1.

text: Bilaga 2 – Valfria indikatorer

text: Valfri indikator

text: Totala tillgångar Total EAD Totala tillgångar/medlemsstatens BNP Total EAD/medlemsstatens BNP Totala riskvägda tillgångar Totala skulder Klienters pengar totalt Klienters tillgångar totalt Totala provisionsintäkter Börsvärde Totala tillgångar under förvaring Värdet av OTC-derivat (teoretiskt) Skulder till andra finansiella institut Tillgångar hos andra finansiella institut Skulder över jurisdiktionsgränserna Fordringar över jurisdiktionsgränserna Utestående räntebärande värdepapper Värdet av inhemska betalningstransaktioner Totala insättningar Totala garanterade insättningar Privata sektorns insättningar, från insättare i EU Värdet av privata sektorns lån, inbegripet beviljade åtaganden och syndikerade lån Antal lån inom privata sektorn Antal insättningskonton – företag Antal insättningskonton – slutkund Antal slutkunder Antal inhemska dotterföretag och filialer Antal utländska dotterföretag och filialer (fördelas på dotterföretag och filialer som är etablerade i andra medlemsstater respektive i tredjeland) Medlemskap i finansiell marknadsinfrastruktur Kritiska funktioner som institutet tillhandahåller till andra koncernföretag eller som koncernföretag förser institutet med Kritiska funktioner och kärnaffärsområden i varje relevant jurisdiktion, inbegripet tillhandahållande av tjänster till andra institut Tillhandahållande av clearing-, betalnings- och avvecklingstjänster till marknadsaktörer eller andra samt antal andra tillgängliga leverantörer på marknaden Betalningstjänster som tillhandahålls till marknadsaktörer eller andra samt antal andra tillgängliga leverantörer på marknaden Geografisk fördelning av institutets verksamhet (inbegripet antal jurisdiktioner som institutet och dotterenheter är verksamma inom samt verksamhetens storlek) Institutets marknadsandel per affärsområde per jurisdiktion (till exempel mottagning av insättningar, hypotekslån till slutkund, osäkrade lån, kreditkort, utlåning till små och medelstora företag, företagslån, handelsfinansiering, betalningsverksamhet samt tillhandahållande av andra

text: Valfri indikator

text: kritiska tjänster) Lån inom den privata sektorn till inhemska mottagare Lån inom den privata sektorn till mottagare i en viss region Hypotekslån till mottagare i EU Hypotekslån till inhemska mottagare Lån till slutkunder i EU Lån till inhemska slutkunder SREP-betyg (totalt) SREP-betyg för kapitaltäckning, likviditetstäckning, intern styrning och institutomfattande riskkontroller Reglerade verksamhet som institutet har tillstånd att bedriva Huruvida avancerade modeller används för beräkning av krav på kapitalbas och operativ risk Institutets övergripande affärsmodell, dess bärkraft och hållbarhet baserat på resultatet av den affärsmodellanalys som har utförts som ett led i SREP enligt SREP-riktlinjerna Institutets ställning inom de jurisdiktioner där det bedriver verksamhet i fråga om de kritiska funktioner och kärnaffärsområden som erbjuds inom varje jurisdiktion Huruvida aktieägarna är koncentrerade eller spridda, särskilt med beaktande av antalet aktieägare med kvalificerade innehav samt i vilken omfattning aktieägarstrukturen t.ex. kan påverka tillgången till vissa återhämtningsåtgärder för institutet Ett instituts struktur när det gäller huruvida det ingår i en koncern och om koncernen i så fall har en komplex eller enkel struktur med hänsyn till ömsesidigt finansiellt och operativt beroende Institutets bolagsform (t.ex. privat aktiebolag, aktiebolag eller andra bolagsformer som är fastställda i nationell lagstiftning) Institutets funktion i systemet som aktör eller centralt institut eller som leverantör av kritiska funktioner till andra aktörer eller potentiellt som en part som är exponerad för koncentrationsrisk i systemet Garantifondens storlek i förhållande till institutets sammanlagda medel Typen av system för solidariskt ansvar och dess riskhanteringspolicy och riskhanteringsförfaranden Graden av sammanlänkning till andra deltagare i det institutionella skyddssystemet


text: RIKTLINJER OM VILLKOR FÖR FINANSIELLT STÖD INOM KONCERNER

text: INTYGANDE OM EFTERLEVNAD AV RIKTLINJER

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/78/EG

text: (EUT L 331, 15.12.2010, s. 12).

text: INTYGANDE OM EFTERLEVNAD AV RIKTLINJER

text: INTYGANDE OM EFTERLEVNAD AV RIKTLINJER

text: INTYGANDE OM EFTERLEVNAD AV RIKTLINJER

text: INTYGANDE OM EFTERLEVNAD AV RIKTLINJER

text: INTYGANDE OM EFTERLEVNAD AV RIKTLINJER

text: INTYGANDE OM EFTERLEVNAD AV RIKTLINJER

text: INTYGANDE OM EFTERLEVNAD AV RIKTLINJER

publisher: Europeiska bankmyndigheten

sprak: sv

title: Riktlinjer om villkor för finansiellt stöd inom koncerner enligt artikel 23 i direktiv 2014/59/EU

serie: gl

type: stycke

text: Riktlinjer

type: rubrik

text: artikel 23 i direktiv 2014/59/EU

text: EBA:s riktlinjer om villkor för finansiellt stöd inom koncerner

text: Riktlinjernas status

text: 1. Detta dokument innehåller riktlinjer som har utfärdats enligt

text: artikel 16 i förordning (EU) nr 1093/2010

text: . I enlighet med

text: artikel 16.3 i förordning (EU) nr 1093/2010

text: måste behöriga myndigheter och finansinstituten med alla tillgängliga medel försöka följa riktlinjerna.

text: 2. Av riktlinjerna framgår Europeiska bankmyndighetens (EBA) syn på lämplig tillsynspraxis inom det europeiska systemet för finansiell tillsyn eller på hur unionslagstiftningen bör tillämpas inom ett särskilt område. Behöriga myndigheter enligt definitionen i

text: artikel 4.2 i förordning (EU) nr 1093/2010

text: som berörs av riktlinjerna bör följa dem genom att på lämpligt sätt införliva dem i sin praxis (till exempel genom att ändra sina rättsliga ramar eller tillsynsrutiner), även när riktlinjerna i första hand riktas till finansinstitut.

text: Rapporteringskrav

text: 3. Enligt

text: måste de behöriga myndigheterna meddela EBA om de följer eller avser att följa dessa riktlinjer, alternativt ange skälen till att de inte gör det, senast den 08.02.2016. Om någon sådan anmälan inte inkommer inom denna tidsfrist kommer EBA att anse att de behöriga myndigheterna inte följer riktlinjerna. Anmälningar bör lämnas på det formulär som tillhandahålls på EBA:s webbplats till compliance@eba.europa.eu med hänvisningen ”

text: ”. Anmälningar bör inges av personer som har befogenhet att rapportera om hur reglerna efterlevs på de behöriga myndigheternas vägnar. Alla förändringar i graden av efterlevnad måste rapporteras till EBA.

text: 4. Anmälningarna kommer att offentliggöras på EBA:s webbplats i enlighet med

text: artikel 16.3

text: Avdelning I – Syfte, tillämpningsområde och definitioner

text: 1. Syfte I dessa riktlinjer fastställs de villkor som avses i artikel 23.1

text: b

text: d

text: f

text: g

text: och

text: h

text: i direktiv 2014/59/EU. 2. Definitioner a) Givande enhet: den koncernenhet som ger det finansiella stödet. b) Mottagande enhet: den koncernenhet som tar emot det finansiella stödet. c) Kombinerat buffertkrav: det krav som definieras i

text: artikel 128.6 i direktiv 2013/36/EU

text: . d) Dotterföretag: ett sådant företag som definieras i

text: artikel 4.1

text: .16 i förordning

text: (EU) nr 575/2013

text: . e) Kapital: i) om det finansiella stödet ges i form av ett lån, lånebeloppet, ii) om det finansiella stödet ges i form av en garanti eller säkerhet, den skuld som uppstår för den mottagande enheten om garantin eller säkerheten tas i anspråk. f) Egna intressen: bör tolkas utifrån den beskrivning som anges i

text: artikel 19.7 b i direktiv 2014/59/EU

text: Avdelning II – villkor för finansiellt stöd inom koncerner

text: 3. För att fastställa om det finansiella stödet ges i syfte att bevara eller återställa den finansiella stabiliteten i koncernen som helhet bör den behöriga myndigheten och den givande enheten analysera och jämföra (a) de samlade direkta och indirekta positiva effekterna för koncernen som helhet (dvs. summan av alla positiva effekter för enskilda koncernenheter) av att den finansiella sundheten i den mottagande enheten återställs, de samlade risker för koncernens finansiella ställning som är att vänta, och fallissemangsrisken för den mottagande enheten, om stödet inte ges, med (b) de risker för koncernen som det finansiella stödet ger upphov till, inbegripet fallissemangsrisken för den mottagande enheten och förlusten för koncernen om den mottagande enheten fallerar efter att ha fått stöd. 4. För att bedöma om det finansiella stödet ligger i den givande enhetens intresse bör den behöriga myndigheten och instituten analysera och jämföra (a) de samlade direkta och indirekta positiva effekterna för den givande enheten av att den finansiella sundheten i den mottagande enheten återställs, de samlade risker för den givande enhetens finansiella ställning som är att vänta, och fallissemangsrisken för den mottagande enheten, om stödet inte ges, med (b) de risker för den givande enheten som det finansiella stödet ger upphov till, inbegripet fallissemangsrisken för den mottagande enheten och förlusten för den givande enheten om den mottagande enheten fallerar efter att ha fått stöd. Analysen av fallissemangsrisken för den mottagande enheten bör göras på de bedömningsgrunder som fastställs i artikel 2 i den tekniska tillsynsstandarden om villkoren för finansiellt stöd inom koncerner enligt

text: artikel 23 i direktiv 2014/59/EU

text: . Detta utesluter inte att den behöriga myndighet som är ansvarig för den givande enheten i sin jämförande analys av nytta och risker i det enskilda fallet väljer att ta hänsyn till andra relevanta faktorer som den givande enheten skulle beakta vid en kreditbedömning inför beviljande av ett lån på grundval av all tillgänglig information.

text: 5. Analysen enligt punkterna 3 och 4 bör beakta kraven på en sund kapital- och likviditetshantering i enskilda enheter och på koncernnivå samt eventuella interna riktlinjer och förfaranden för att hantera och begränsa koncerninterna transaktioner. Analysen bör omfatta potentiell skada på franchise, refinansiering och anseende samt positiva effekter av en effektiv användning och fungibilitet hos koncernens kapitalresurser och dess refinansieringsvillkor. Institut bör om möjligt uppskatta penningvärdet av kostnader och nytta som inte kvantifieras.

text: 6. För att bedöma om det finns rimliga utsikter att ersättningen för det finansiella stödet och själva kapitalet kommer att återbetalas på respektive förfallodagar bör den givande enheten och den behöriga myndigheten göra en lämplig analys av alla riskfaktorer som kan påverka den mottagande enhetens förmåga att fullgöra dessa skyldigheter eller potentiella skyldigheter i tid, samt den mottagande enhetens fallissemangsrisk, varvid hänsyn särskilt ska tas till följande: (a) Om den mottagande enhetens kapital- och likviditetsbehov, vilka fastställs genom en redogörelse för dess kapital- och likviditetssituation och genom en prognos över dess kapital- och likviditetsbehov, är tillgodosedda för tillräckligt lång period, varvid hänsyn ska tas till alla relevanta källor genom vilka dessa behov kan tillgodoses. (b) Om planerade åtgärder för en omstrukturering av den mottagande enheten och en översyn av dess affärsmodell och riskhantering på ett effektivt sätt kan främja återställandet av den mottagande enhetens finansiella situation enligt tidsplanen och möjliggöra full återbetalning av kapital och ersättning på respektive förfallodagar. (c) En analys av den mottagande enhetens finansiella situation och av interna och externa orsaker till dess finansiella svårigheter som i synnerhet ska inriktas på enhetens affärsmodell och riskhantering samt på tidigare, nuvarande och förväntade marknadsförhållanden för att stödja de slutsatser som avses i leden a och b. De underliggande antagandena i de redogörelser och prognoser som nämns i leden a–c bör vara sammanhängande och rimliga och ta hänsyn till den mottagande enhetens stressade situation, rådande marknadsförhållanden och potentiell negativ utveckling Den behöriga myndigheten bör ta hänsyn till information och bedömningar som lämnas av den behöriga myndighet som är ansvarig för den mottagande enheten.

text: 7. För att bedöma om det finansiella stödet skulle orsaka risker för den finansiella stabiliteten, i synnerhet i den medlemsstat där den koncernenhet som ger stödet är belägen, bör den givande enheten och den behöriga myndigheten analysera åtminstone följande faktorer: (a) Den givande enhetens betydelse för den finansiella stabiliteten i den medlemsstat där denna enhet är belägen, i andra medlemsstater och i unionen, varvid hänsyn ska tas till ömsesidiga beroenden mellan den givande enheten och andra enheter som är betydelsefulla för den finansiella stabiliteten, i synnerhet genom medlemskap i institutionella skyddssystem i enlighet med

text: artikel 113.7 i förordning (EU) nr 575/2013

text: . (b) Det finansiella tillståndet för den givande enheten och för koncernenheter som är av betydelse för dess stabilitet. (c) Sannolikheten att framtida händelser har ett negativt inflytande på den givande enheten eller på koncernenheter som är av betydelse för den givande enhetens stabilitet eller för den finansiella stabiliteten i den medlemsstat där den givande enheten är belägen, i andra medlemsstater eller i unionen. (d) Risken att stödet leder till att den givande enheten förlorar likviditet eller tillgångar som kommer att behövas för att stödja andra koncernenheter som är viktiga för koncernens stabilitet och för den finansiella stabiliteten i närtid.

text: 8. För att bedöma effekterna för den finansiella stabiliteten i den medlemsstat där den mottagande enheten är auktoriserad bör den behöriga myndigheten ta hänsyn till information och bedömningar som lämnats av den behöriga myndighet som är ansvarig för den mottagande enheten.

text: 9. När det gäller uppfyllandet av kapitalkraven i direktiv

text: , inbegripet

text: artikel 104.2 i det direktivet

text: , och den eventuella överträdelse av dessa krav som finansiellt stöd kan utgöra, bör givande enheter och behöriga myndigheter tillämpa följande: (a) Den givande enheten bör till den behöriga myndigheten lämna en motiverad förklaring om att institutet uppfyller dessa kapitalkrav och att stödet inte skulle leda till att den givande enhetens kapitalrelation sjunker till en nivå där det kombinerade buffertkravet inte längre uppfylls, alternativt ansöka om godkännande av att dessa krav inte uppfylls. (b) Om den givande enheten inte uppfyller det kombinerade buffertkravet eller stödet skulle leda till att den givande enhetens kapitalrelation sjunker till en nivå där det kombinerade buffertkravet inte längre uppfylls, bör den behöriga myndigheten besluta om stödet ändå ska godkännas på grundval av kapitalkonserveringsplanen för den givande enheten. Stödet bör vara förenligt med kapitalkonserveringsplanen. (c) För att bedöma om stödet ska godkännas mot bakgrund av kapitalkonserveringsplanen, trots att detta skulle innebära att ovannämnda krav inte skulle uppfyllas, bör den behöriga myndigheten bedöma om kapitalkonserveringsplanen är rimlig och i synnerhet beakta följande: i) Beräknad tidsram för att återställa den givande enhetens kärnprimärkapital. ii) Kapitalunderskottets betydelse. iii) Den givande enhetens egna intressen, inbegripet indirekta positiva effekter av att koncernen som helhet stabiliseras. iv) Syftet med berörda kapitalbuffertar. v) De risker och positiva effekter för den finansiella stabiliteten som skulle bli följden av ett godkännande. (d) Om den givande enheten är ett dotterföretag till den mottagande enheten, eller om den givande enheten och den mottagande enheten är dotterföretag till samma koncernenhet, bör den behöriga myndigheten, utan att det påverkar leden a, b och c ovan, i sin bedömning av om stödet ska godkännas trots att det innebär att dessa krav inte skulle uppfyllas även ta hänsyn till huruvida det finansiella stödet är nödvändigt för att förhindra i) att den mottagande enheten fallerar, vilket den annars sannolikt skulle göra, ii) instabilitet i koncernen som helhet till följd av ett sådant fallissemang, och iii) de negativa effekterna på den finansiella stabiliteten som skulle bli följden av att koncernen blev instabil. Den behöriga myndigheten bör ta hänsyn till information som lämnas av den behöriga myndighet som är ansvarig för den mottagande enheten. (e) Om den behöriga myndighet som är ansvarig för den givande enheten godkänner stödet trots att det innebär att kraven inte kommer att uppfyllas, bör den fastställa maximal varaktighet och villkor för godkännandet i sitt beslut. (f) Leden a–e påverkar inte eventuella undantag enligt

text: artikel 7

text: eller

text: artikel 15 i förordning (EU) nr 575/2013

text: 10. När det gäller uppfyllandet av likviditetskraven i direktiv

text: , inbegripet

text: artikel 105 i det direktivet

text: , bör givande enheter och behöriga myndigheter tillämpa följande: (a) Den givande enheten bör till den behöriga myndigheten lämna en motiverad förklaring om att institutet uppfyller tillämpliga likviditetskrav och att stödet inte skulle leda till ett sådant utflöde av likviditet att tillämpliga likviditetskrav enligt artiklarna

text: och

text: i direktiv 2013/36/EU inte skulle uppfyllas, alternativt ansöka om godkännande av att dessa krav inte uppfylls. (b) Om den givande enheten inte uppfyller tillämpliga likviditetskrav eller om utbetalningen av stödet skulle leda till ett sådant utflöde av likviditet att tillämpliga likviditetskrav enligt artiklarna

text: och

text: i direktiv 2013/36/EU inte längre skulle uppfyllas, bör den behöriga myndigheten besluta om stödet ska godkännas trots att det innebär att dessa krav inte kommer att uppfyllas. I denna situation bör instituten lämna in en plan till den behöriga myndigheten om hur kraven återigen ska uppfyllas. (c) För att bedöma om stödet ska godkännas trots att det innebär att ovannämnda krav inte skulle uppfyllas, bör den behöriga myndigheten ta hänsyn till följande: i) Hur länge den givande enheten inte uppfyller relevanta likviditetskrav. ii) Vilken betydelse det har att kraven inte uppfylls. iii) Den givande enhetens plan för att återigen uppfylla kraven. iv) Den givande enhetens egna intressen, inbegripet indirekta positiva effekter av att koncernen som helhet stabiliseras. v) De risker och positiva effekter för den finansiella stabiliteten som skulle blir följden av ett godkännande. (d) Om den givande enheten är ett dotterföretag till den mottagande enheten, eller om den givande enheten och den mottagande enheten är dotterföretag till samma koncernenhet bör den behöriga myndigheten, utan att det påverkar leden a, b och c ovan, i sin bedömning av om stödet ska godkännas trots att det innebär att dessa krav inte skulle uppfyllas även ta hänsyn till huruvida det finansiella stödet är nödvändigt för att förhindra i) att den mottagande enheten fallerar, vilket den annars sannolikt skulle göra, ii) den instabilitet för koncernen som helhet som skulle bli följden av ett sådant fallissemang, inbegripet indirekta positiva effekter som är en följd av att koncernen som helhet stabiliseras, och iii) de negativa effekterna på den finansiella stabiliteten som skulle bli följden av att koncernen blev instabil. Den behöriga myndigheten bör ta hänsyn till information som lämnas av den behöriga myndighet som är ansvarig för den mottagande enheten. (e) Om den behöriga myndighet som ansvarig för den givande enheten godkänner stödet trots att det innebär att något av dessa likviditetskrav inte uppfylls, bör den fastställa maximal varaktighet och villkor för godkännandet i sitt beslut. (f) Leden a–e ovan påverkar inte eventuella undantag från likviditetskraven enligt

text: artikel 8 i förordning (EU) nr 575/2013

text: 11. För att fastställa om det finansiella stödet uppfyller kraven avseende stora exponeringar i direktiv

text: och förordning

text: (EU) nr 575/2013

text: , bör den givande enheten och den behöriga myndigheten bedöma följande: (a) Om den givande enheten uppfyller relevanta bestämmelser om stora exponeringar i förordning

text: (EU) nr 575/2013

text: , inbegripet eventuell nationell lagstiftning genom vilken möjligheterna i förordningen utnyttjas, vid den tidpunkt då stödet ges. (b) Om den givande enheten, efter att ha betalat ut stödet, fortsätter att uppfylla relevanta bestämmelser om stora exponeringar i förordning

text: (EU) nr 575/2013

text: , inbegripet eventuell nationell lagstiftning genom vilken möjligheterna i förordningen utnyttjas.

text: 12. Om utbetalningen av stödet skulle leda till att den givande enheten inte längre efterlever relevanta limiter för stora exponeringar i förordning

text: (EU) nr 575/2013

text: , inbegripet eventuell nationell lagstiftning eller allmänt tillämpliga tillsynsbeslut genom vilka möjligheterna i förordningen utnyttjas, bör den behöriga myndigheten besluta om stödet ska godkännas trots att det innebär att limiterna inte efterlevs, varvid hänsyn ska tas till följande: (a) Hur länge den givande enheten inte uppfyller relevanta exponeringslimiter. (b) Vilken betydelse det har att kraven inte uppfylls. (c) Den givande enhetens plan för att återigen uppfylla kraven. (d) Den givande enhetens egna intressen, inbegripet indirekta positiva effekter av att koncernen som helhet stabiliseras. (e) De risker och positiva effekter för den finansiella stabiliteten som skulle bli följden av ett godkännande. Om den behöriga myndighet som är ansvarig för den givande enheten godkänner stödet trots att kraven avseende stora exponeringar inte uppfylls, bör den fastställa maximal varaktighet och villkor för godkännandet i sitt beslut.

text: Avdelning III – Slutbestämmelser och genomförande

text: Dessa riktlinjer träder i kraft den [infoga datum: två månader och en dag efter offentliggörandet på EBA:s webbplats av de översatta riktlinjerna på alla EU-språk]. En översyn av dessa riktlinjer bör göras inom ett år från det att de börjar tillämpas.

type: vagledning

utgivare: eba


text: RIKTLINJER OM PROCESSER FÖR PRODUKTGODKÄNNANDE

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/78/EG

text: (EUT L 331, 15.12.2010, s. 12).

text: GL 44: https://www.eba.europa.eu/documents/10180/103861/EBA_2012_00210000_SV_COR2.pdf

text: Insättningar inkluderar alla former av insättningar. Tillämpningsområdet för direktiv

text: (nedan kallat direktivet om marknader för finansiella instrument (MiFID2)) har i enlighet med

text: artikel 1.4 i det direktivet

text: utökats till att även omfatta vissa organisatoriska regler och uppföranderegler för den form av insättningar som kallas strukturerade insättningar enligt definitionen i punkt 43 i

text: artikel 4.1 i det direktivet

text: . Bestämmelserna om produktstyrning i direktivet om marknader för finansiella instrument, inbegripet framtida delegerade akter med ytterligare specifikationer i fråga om artiklarna

text: och

text: i det direktivet, ska från och med den 3 januari 2017 tillämpas på strukturerade insättningar och därför gäller dessa riktlinjer inte dem.

text: Se CEBS (2006), Guidelines on outsourcing, https://www.eba.europa.eu/documents/10180/104404/GL02OutsourcingGuidelines.pdf.pdf

status: upphävt

title: Riktlinjer om processer för produktgodkännande i fråga om bankprodukter för konsumenter

text: om processer för produktgodkännande i fråga om bankprodukter för konsumenter

text: Riktlinjer om processer för produktgodkännande i fråga om bankprodukter för konsumenter

text: Innehåll

text: 1. Efterlevnads- och rapporteringsskyldigheter 3

text: 2. Syfte, tillämpningsområde och definitioner 4

text: 3. Genomförande 8

text: 4. Processer för produktgodkännande för tillverkare 9 Riktlinje 1: Inrättande, proportionalitet, översyn och dokumentation 9 Riktlinje 2: Tillverkares internkontroller 9 Riktlinje 3: Målmarknad 10 Riktlinje 4: Produkttester 10 Riktlinje 5: Produktövervakning 10 Riktlinje 6: Korrigerande åtgärder 11 Riktlinje 7: Distributionskanaler 11 Riktlinje 8: Information för distributörer 11

text: 5. Processer för produktgodkännande för distributörer 13 Riktlinje 9: Inrättande, proportionalitet, översyn och dokumentation 13 Riktlinje 10: Distributörers processer för produktgodkännande 13 Riktlinje 11: Kunskap om målmarknaden 13 Riktlinje 12: Information och stöd för tillverkarens processer 14

text: 6. Uppdragsavtal 15

text: 1. Efterlevnads- och rapporteringsskyldigheter

text: Riktlinjernas status

text: 1. Detta dokument innehåller riktlinjer som har utfärdats enligt

text: artikel 16 i förordning (EU) nr 1093/2010

text: . I enlighet med

text: artikel 16.3 i förordning (EU) nr 1093/2010

text: måste behöriga myndigheter och finansinstituten med alla tillgängliga medel försöka följa riktlinjerna.

text: 2. Avriktlinjerframgår Europeiska bankmyndighetens (EBA) syn på lämplig tillsynspraxis inom det europeiska systemet för finansiell tillsyn eller på hur unionslagstiftningen ska tillämpas inom ett särskilt område. Behöriga myndigheter enligt definitionen i

text: artikel 4.2 i förordning (EU) nr 1093/2010

text: som berörs av riktlinjerna ska följa dem genom att på lämpligt sätt införliva dem i sin praxis (till exempel genom att ändra sina rättsliga ramar eller tillsynsrutiner), även när riktlinjerna i första hand riktas till finansinstitut.

text: Rapporteringskrav

text: 3. Enligt

text: måste de behöriga myndigheterna meddela EBA om de följer eller avser att följa dessa riktlinjer, alternativt ange skälen till att de inte gör det, senast den 23.05.2016. Om någon sådan anmälan inte inkommer inom denna tidsfrist kommer EBA att anse att de behöriga myndigheterna inte följer riktlinjerna. Anmälningar ska lämnas på det formulär som tillhandahålls på EBA:s webbplats till compliance@eba.europa.eu med hänvisningen ”

text: ”. Anmälningar ska inges av personer som har befogenhet att rapportera om hur reglerna efterlevs på de behöriga myndigheternas vägnar. Alla förändringar i graden av efterlevnad måste rapporteras till EBA.

text: 4. Anmälningarna kommer att offentliggöras på EBA:s webbplats i enlighet med

text: artikel 16.3

text: 2. Syfte, tillämpningsområde och definitioner

text: Syfte

text: 5. Dessa riktlinjer handlar om inrättandet av processer för produktgodkännande för både tillverkare och distributörer som en integrerad del av de allmänna organisatoriska krav som är kopplade till företags system för internkontroll. De avser interna processer, funktioner och strategier som används i syfte att utforma produkter, föra ut dem på marknaden och följa upp dem under deras livslängd. Genom riktlinjerna fastställs förfaranden för att säkerställa att målmarknadens intressen, mål och egenskaper tillgodoses. I dessa riktlinjer behandlas emellertid inte produkters lämplighet för enskilda konsumenter.

text: Tillämpningsområde

text: 6. Dessa riktlinjer gäller tillverkare och distributörer av produkter som erbjuds och säljs till konsumenter. Riktlinjerna avser processer för produktgodkännande i enlighet med följande: -

text: Artikel 74.1 i direktiv 2013/36/EU

text: (nedan kallat kapitalkravsdirektiv IV (CRD IV)),

text: artikel 10.4 i direktiv 2007/64/EG

text: (nedan kallat betaltjänstdirektivet (PSD)) och

text: artikel 3.1 i direktiv 2009/110/EG

text: (nedan kallat direktivet om elektroniska pengar (EMD)) tillsammans med

text: artikel 10.4 i betaltjänstdirektivet

text: Artikel 7.1 i direktiv 2014/17/EU

text: (nedan kallat direktivet om konsumentkreditavtal som avser bostadsfastighet, eller bolånedirektivet (MCD)).

text: 7. Behöriga myndigheter kan överväga att tillämpa dessa riktlinjer på andra aktörer i deras jurisdiktioner som inte omfattas av ovannämnda rättsakter men som de behöriga myndigheterna har tillsynsansvar för. Behöriga myndigheter kan framför allt överväga att tillämpa dessa riktlinjer på andra förmedlare än de kreditförmedlare som avses i bolånedirektivet, exempelvis förmedlare av konsumentkrediter.

text: 8. Behöriga myndigheter kan överväga att utöka de skydd som fastställs i dessa riktlinjer till att även omfatta andra personer än konsumenter, exempelvis mikroföretag samt små och medelstora företag.

text: 9. Dessa riktlinjer kompletterar andra riktlinjer från Europeiska bankmyndigheten som kan vara relevanta för styrning och kontroll av produkter, i synnerhet Europeiska bankmyndighetens riktlinjer för intern styrning (GL 44) .

text: 10. Dessa riktlinjer gäller alla produkter som förs ut på marknaden efter riktlinjernas ikraftträdande samt alla befintliga produkter på marknaden där betydande förändringar genomförs efter dessa riktlinjers ikraftträdande. Behöriga myndigheter kan överväga att tillämpa relevanta riktlinjer, såsom riktlinje 5 och 6, på produkter som förts ut på marknaden före riktlinjernas ikraftträdande.

text: Mottagare

text: 11. Dessa riktlinjer riktar sig till behöriga myndigheter enligt definitionen i

text: artikel 4.2

text: och finansinstitut enligt definitionen i

text: artikel 4.1 i förordning (EU) nr 1093/2010

text: (nedan kallad EBAförordningen).

text: 12. När det gäller direktiv

text: (bolånedirektivet) riktar sig dessa riktlinjer till behöriga myndigheter enligt definitionen i

text: (EBA-myndigheter) som också är behöriga myndigheter enligt definitionen i

text: artikel 4.22 i direktiv 2014/17/EU

text: . Riktlinjerna är tillämpliga i den utsträckning som dessa myndigheter har getts behörighet att se till att de bestämmelser i direktiv

text: som dessa riktlinjer omfattar tillämpas och genomförs.

text: 13. Om en medlemsstat har utsett fler än en myndighet i enlighet med

text: artikel 5 i direktiv 2014/17/EU

text: och en av dessa inte är en EBA-myndighet, bör den utsedda EBA-myndigheten oberoende av om den uppfyller kraven i punkt 12 eller inte och utan att det inverkar på de nationella arrangemang som görs i enlighet med artikel 5.3 i bolånedirektivet a) utan dröjsmål informera den andra utsedda myndigheten om dessa riktlinjer och när de träder i kraft, b) skriftligen uppmana den myndigheten att tillämpa riktlinjerna, c) skriftligen uppmana den myndigheten att senast två månader efter delgivningen enligt punkt a informera antingen EBA eller EBA-myndigheten om huruvida den tillämpar eller avser att tillämpa dessa riktlinjer, d) i tillämpliga fall utan dröjsmål vidarebefordra den information som erhålls enligt punkt c ovan till EBA.

text: 14. I fråga om riktlinjerna för distributörer bör behöriga myndigheter antingen kräva direkt av distributörerna att följa dem eller kräva att tillverkare som står under deras tillsyn säkerställer att distributörerna uppfyller dem.

text: Definitioner

text: 15. Om inte annat anges har de termer som används och definieras i de rättsakter som nämns i avsnittet om tillämpningsområde samma betydelse i dessa riktlinjer. Dessutom gäller följande definitioner i riktlinjerna: Tillverkare Ett företag som utformar (dvs. skapar, utvecklar, sätter ihop eller gör betydande förändringar av) produkter som erbjuds till konsumenter och som är något av följande: a) Ett kreditinstitut, enligt definitionen i

text: artikel 4.1

text: .1 i kapitalkravsförordningen. b) En kreditgivare, enligt definitionen i artikel 4.2 i bolånedirektivet. c) Ett betalningsinstitut, enligt definitionen i

text: artikel 4.4 i betaltjänstdirektivet

text: . d) Ett institut för elektroniska pengar, enligt definitionen i

text: artikel 2.1 i direktivet

text: om elektroniska pengar. Eller en inrättning som annars skulle vara distributör, men som i själva verket är delaktig i utformningen av produkten. Målmarknad Den grupp eller de grupper av slutkonsumenter som produkten är utformad för enligt tillverkarens definition. Distributör En person som erbjuder och/eller säljer produkten till konsumenter. Detta inkluderar tillverkares verksamhetsenheter som inte är delaktiga i utformningen av produkten, men som ansvarar för att föra ut produkten på marknaden. Konsument En fysisk person som handlar för ändamål som ligger utanför hans eller hennes närings- eller yrkesverksamhet. Produkt a) Kreditavtal som avser bostadsfastighet, enligt definitionen i artikel 4.3 i bolånedirektivet. b) Insättning, enligt definitionen i

text: artikel 2.3 i direktiv 2014/49/EU

text: (”direktivet om insättningsgarantisystem (DGSD)”) c) Betalkonto, enligt definitionen i

text: artikel 4.14 i betaltjänstdirektivet

text: . d) Betaltjänster, enligt definitionen i

text: artikel 4.3 i betaltjänstdirektivet

text: . e) Betalningsinstrument, enligt definitionen i

text: artikel 4.3 i betaltjänstdirektivet

text: . f) Andra betalningsmedel, enligt förteckningen i bilaga 1.5 till kapitalkravsdirektiv IV (t.ex. resecheckar och postväxlar). g) Elektroniska pengar, enligt definitionen i

text: artikel 2.2 i direktivet

text: om elektroniska pengar. h) Andra former av kredit för konsumenter, förutom de som inkluderas i a), som tillhandahålls av tillverkarna som anges ovan, i enlighet med artikel 1.5 e i EBA-förordningen. Ledningsorgan Ett instituts organ, som utses enligt den nationella lagstiftningen och som har befogenhet att fastställa institutets strategi, mål och allmänna inriktning och som kontrollerar och övervakar ledningens beslutsfattande och de personer som i praktiken leder institutets verksamhet; definieras till exempel i artikel 3.7 i kapitalkravsdirektiv IV. Verkställande ledning De fysiska personer som utövar verkställande funktioner vid ett institut och som är ansvariga och kan ställas till svars inför ledningsorganet för den dagliga ledningen av institutet; definieras till exempel i artikel 3.9 i kapitalkravsdirektiv IV.

text: 3. Genomförande

text: Ikraftträdande

text: 16. Dessa riktlinjer gäller från den 3 januari 2017.

text: 4. Processer för produktgodkännande för tillverkare

text: Riktlinje 1: Inrättande, proportionalitet, översyn och dokumentation

text: 1.1 Tillverkaren bör inrätta och genomföra effektiva processer för produktgodkännande och regelbundet följa upp processerna. Målen med dessa processer bör, i samband med att produkter utformas och förs ut på marknaden, vara att i) säkerställa att konsumenternas intressen, mål och egenskaper beaktas, ii) undvika potentiella konsumentskador och iii) minimera intressekonflikter.

text: 1.2 Processerna för produktgodkännande bör regelbundet ses över och uppdateras av tillverkaren.

text: 1.3 Vid lanseringen av en ny produkt bör tillverkaren säkerställa att dessa processer för produktgodkännande beaktas i policyn för godkännande av nya produkter i enlighet med punkt 23 i Europeiska bankmyndighetens riktlinjer för intern styrning (GL 44) i de fall där GL 44 är tillämplig.

text: 1.4 Alla åtgärder som vidtas av tillverkaren i fråga om processer för produktgodkännande bör dokumenteras på lämpligt sätt, bevaras för revisionsändamål och göras tillgängliga för behöriga myndigheter på begäran.

text: 1.5 Processerna för produktgodkännande bör stå i proportion till tillverkarens berörda verksamhets art, omfattning och komplexitet. Vid genomförandet/tillämpningen av processerna bör den potentiella risknivån för konsumenten och produktens komplexitet beaktas.

text: Riktlinje 2: Tillverkares internkontroller

text: 2.1 Tillverkaren bör i tillämpliga fall säkerställa att processerna för produktgodkännande är en integrerad del av dess ramverk för styrning, riskhantering och internkontroll i enlighet med GL 44. Följaktligen bör tillverkarens ledningsorgan godkänna inrättandet av processerna och efterföljande översyner.

text: 2.2 Verkställande ledning bör med stöd av företrädare för tillverkarens funktion för regelefterlevnad och funktion för riskkontroll ansvara för den fortsatta interna efterlevnaden av processerna för produktgodkännande. De bör regelbundet kontrollera att processerna för produktgodkännande fortfarande är lämpliga och fortsätter att uppfylla målen i riktlinje 1.1 ovan, och bör om så inte längre är fallet föreslå för ledningsorganet att processerna ändras.

text: 2.3 Funktionen för riskkontroll och funktionen för regelefterlevnad ansvarar för övervakningen och kontrollen över denna process och bör i tillämpliga fall införlivas i deras sedvanliga uppgifter enligt beskrivningen i riktlinjerna 25, 26 och 28 i GL 44.

text: 2.4 Verkställande ledning bör säkerställa att personal som är delaktig i utformningen av en produkt känner till tillverkarens processer för produktgodkännande, har rätt kompetens och utbildning samt förstår och känner till produktens funktioner, egenskaper och risker.

text: Riktlinje 3: Målmarknad

text: 3.1 Tillverkarna bör inkludera vilka åtgärder och funktioner som måste följas i processerna för produktgodkännande för att identifiera och när så är nödvändigt uppdatera en produkts relevanta målmarknad.

text: 3.2 Efter att ha identifierat målmarknaden bör tillverkaren säkerställa att produkten bedöms vara lämplig för identifierad(e) målmarknad(er).

text: 3.3 Tillverkaren bör endast utforma och föra ut produkter på marknaden om produkternas funktioner, kostnad och risker tillgodoser intressen, mål och egenskaper hos och gynnar den särskilda målmarknaden för produkten.

text: 3.4 Tillverkaren bör beakta hur produkten överensstämmer med tillverkarens befintliga produktutbud och huruvida förekomsten av för många produktvarianter hindrar konsumenten från att fatta väl underbyggda beslut.

text: 3.5 Tillverkaren bör även identifiera de marknadssegment där det inte anses sannolikt att produkten tillgodoser marknadssegmentets intressen, mål och egenskaper.

text: 3.6 Vid beslut om huruvida en produkt uppfyller intressen, mål och egenskaper för en särskild målmarknad bör tillverkaren bedöma målmarknadens grad av ekonomisk kapacitet.

text: Riktlinje 4: Produkttester

text: 4.1 Innan en produkt förs ut på marknaden, en befintlig produkt säljs på en ny målmarknad eller betydande förändringar av en befintlig produkt görs, bör tillverkaren genomföra produkttester för att bedöma hur produkten skulle kunna påverka konsumenterna i en rad olika scenarier, däribland scenarier med stora påfrestningar. Tillverkarna bör göra lämpliga produktförändringar om scenarioanalysen visar på bristfälliga resultat för målmarknaden.

text: Riktlinje 5: Produktövervakning

text: 5.1 När produkten förs ut på marknaden är det tillverkaren som i slutändan ansvarar för produktövervakning och som kontinuerligt bör övervaka produkten för att säkerställa att

text: konsumenternas intressen, mål och egenskaper även fortsättningsvis beaktas i lämplig utsträckning.

text: Riktlinje 6: Korrigerande åtgärder

text: 6.1 Om tillverkaren identifierar ett problem kopplat till produkten på marknaden eller vid övervakning av produktens prestanda enligt kraven i riktlinje 5.1 ovan, bör tillverkaren vidta nödvändiga åtgärder för att lindra situationen och motverka att de negativa effekterna återkommer.

text: 6.2 De korrigerande åtgärderna bör inkludera att skyndsamt informera distributören om förändringar av de befintliga produkterna och eventuella ytterligare åtgärder som måste vidtas för att åtgärda situationen.

text: Riktlinje 7: Distributionskanaler

text: 7.1 Tillverkaren bör välja distributionskanaler som är lämpliga för den särskilda målmarknaden. Tillverkaren bör därför välja distributörer som har den kunskap, expertis och förmåga som krävs för att på lämpligt sätt föra ut varje produkt på marknaden och tillhandahålla lämplig information där produktens egenskaper och risker förklaras för konsumenterna. Vid val av distributionskanaler kan tillverkaren överväga att begränsa distributionen av en viss produkt till särskilda kanaler.

text: 7.2 Tillverkaren bör kontrollera att produkterna distribueras till identifierad målmarknad och endast säljs utanför målmarknaden i välgrundade fall.

text: 7.3 Tillverkaren bör vidta alla rimliga åtgärder för att säkerställa att distributörerna agerar i enlighet med målen för tillverkarens processer för produktgodkännande. Om tveksamheter beträffande en distributionskanals lämplighet uppstår bör tillverkaren vidta lämpliga åtgärder, exempelvis upphöra att använda den särskilda kanalen för en särskild produkt. Tillverkaren bör i synnerhet regelbundet säkerställa att produkterna når den särskilt avsedda målmarknaden genom de distributionskanaler som används.

text: Riktlinje 8: Information för distributörer

text: 8.1 När så är relevant bör tillverkaren förse distributören med en beskrivning av produktens huvudsakliga egenskaper, risker och begränsningar samt produktens totalkostnad för konsumenten (i den mån tillverkaren känner till eller rimligen kan förväntas känna till detta) inräknat alla relaterade avgifter och omkostnader.

text: 8.2 Informationen om de produkter som tillhandahålls till distributörer bör vara av lämplig standard, tydlig, exakt och aktuell.

text: 8.3 Tillverkaren bör säkerställa att informationen till distributören innehåller alla relevanta uppgifter som gör det möjligt för distributören att göra följande: a) Förstå produkten och föra ut den på marknaden på lämpligt sätt. b) Förstå den målmarknad som produkten är utformad för (se riktlinje 3.1) och förstå vilka marknadssegment vars mål, intressen och egenskaper sannolikt inte kommer att tillgodoses (se riktlinje 3.5).

text: 5. Processer för produktgodkännande för distributörer

text: Riktlinje 9: Inrättande, proportionalitet, översyn och dokumentation

text: 9.1 Distributören bör inrätta, genomföra och följa upp effektiva processer för produktgodkännande, som är specifika för och står i proportion till distributörens storlek och roll när det gäller att föra ut produkter på marknaden. Processerna bör vara utformade för att säkerställa följande när produkter förs ut på marknaden: i) att konsumenternas intressen, mål och egenskaper beaktas, ii) att potentiella konsumentskador undviks och iii) att intressekonflikter minimeras.

text: 9.2 Processerna för produktgodkännande bör regelbundet följas upp och uppdateras av distributören.

text: 9.3 Alla åtgärder som vidtas av distributören i fråga om processer för produktgodkännande bör dokumenteras på lämpligt sätt, bevaras för revisionsändamål och på begäran göras tillgängliga för behöriga myndigheter.

text: Riktlinje 10: Distributörers processer för produktgodkännande

text: 10.1 Distributören bör säkerställa att processer för produktgodkännande är en integrerad del av dess allmänna system och kontroller. Därför bör ledningsorganet om så är relevant godkänna inrättandet av processerna och efterföljande översyner.

text: Riktlinje 11: Kunskap om målmarknaden

text: 11.1 Distributören bör använda den information som tillverkaren tillhandahåller och ha den kunskap och förmåga som krävs för att avgöra huruvida en konsument tillhör målmarknaden. Distributören bör framförallt ta vederbörlig hänsyn till all relevant information som gör det möjligt att förstå den målmarknad som produkten är utformad för och förstå de marknadssegment vars intressen, mål och egenskaper sannolikt inte kommer att tillgodoses.

text: Riktlinje 12: Information och stöd för tillverkarens processer

text: 12.1 Distributören bör beakta den information som tillverkaren tillhandahåller och förse konsumenten med en beskrivning av produktens huvudsakliga egenskaper, risker och begränsningar samt produktens totalkostnad för konsumenten, däribland relaterade avgifter och omkostnader. Distributören bör även tillhandahålla eventuellt ytterligare material från tillverkaren till konsumenten.

text: 12.2 Distributören bör endast sälja produkten till en konsument som inte tillhör målmarknaden i välgrundade fall. Distributören bör även kunna tillhandahålla information för att inför tillverkaren motivera varför han eller hon erbjöd en produkt till en konsument som inte tillhör målmarknaden.

text: 12.3 För att bistå tillverkarna i deras skyldighet att övervaka produkten bör distributören samla in information som gör det möjligt för tillverkaren att avgöra huruvida den produkt som distributören för ut på marknaden fortlöpande tillgodoser målmarknadens intressen, mål och egenskaper.

text: 12.4 Om distributören identifierar några problem kopplade till funktioner, information eller målmarknad vid erbjudande och försäljning av produkter bör distributören skyndsamt informera tillverkaren om problemet.

text: 6. Uppdragsavtal

text: 1. När tillverkning och/eller distribution helt eller delvis har utkontrakterats till tredje part eller på annat sätt utförs av en annan enhet bör tillverkare, och i tillämpliga fall, distributörer se till att kraven i CEBS riktlinjer om uppdragsavtal uppfylls. Detta gäller särskilt riktlinje 2, enligt vilken uppdragsgivarens verkställande ledning har det yttersta ansvaret för att riskerna förknippade med utkontraktering eller den verksamhet som utkontrakterats hanteras på rätt sätt.


text: RIKTLINJER FÖR GRÄNSER FÖR EXPONERING MOT SKUGGBANKENHETER

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/78/EG

text: (EUT L 331, 15.12.2010, s. 12).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013

text: om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 321, 30.11.2013, s. 6).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013

text: om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv

text: och om upphävande av direktiv

text: och

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009

text: om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (omarbetning) (EUT L 335, 17.12.2009, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/41/EG av den 3 juni 2003

text: om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut (EUT L 235, 23.9.2003, s. 10).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 13 juli 2009

text: om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (omarbetning) (EUT L 302, 17.11.2009, s. 32). 7

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EU av den 8 juni 2011

text: om förvaltare av alternativa investeringsfonder samt om ändring av direktiv

text: och

text: och förordningarna

text: (EG) nr 1060/2009

text: och

text: (EU) nr 1095/2010

text: (EUT L 174, 1.7.2011, s. 1). 8 Kommissionens delegerade förordning

text: (EU) nr 231/2013

text: av den 19 december 2012 om komplettering av

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EU

text: vad gäller undantag, allmänna verksamhetsvillkor, förvaringsinstitut, finansiell belåning, öppenhet och tillsyn (EUT L 83, 22.3.2013, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/760 av den 29 april 2015

text: om europeiska långsiktiga investeringsfonder (EUT L 123, 19.5.2015, s. 98). 10

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 346/2013 av den 17 april 2013

text: om europeiska fonder för socialt företagande (EUT L 115, 25.4.2013, s. 18). 11

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 345/2013 av den 17 april 2013

text: om europeiska riskkapitalfonder (EUT L 115, 25.4.2013, s. 1). 12

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av den 4 juli 2012

text: om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister (EUT L 201, 27.7.2012, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/110/EG av den 16 september 2009

text: om rätten att starta och driva affärsverksamhet i institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet, om ändring av direktiven

text: och

text: och om upphävande av direktiv

text: (EUT L 267, 10.10.2009, s. 7). 14

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/64/EG av den 13 november 2007

text: om betaltjänster på den inre marknaden och om ändring av direktiven

text: och

text: samt upphävande av direktiv

text: (EUT L 319, 5.12.2007, s. 1). 15

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014

text: om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av

text: rådets direktiv 82/891/EEG

text: och

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG

text: och

text: samt Europaparlamentets och rådets förordningar

text: (EU) nr 1093/2010

text: och

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 173, 12.6.2014, s. 190).

title: Riktlinjer Gränser för exponering mot skuggbankenheter som bedriver oreglerad bankverksamhet enligt artikel 395.2 i förordning (EU) nr 575/2013

text: artikel 395.2 i förordning (EU) nr 575/2013

text: 1. Efterlevnads- och rapporteringsskyldigheter

text: Riktlinjernas status

text: 1. Detta dokument innehåller riktlinjer som har utfärdats enligt

text: artikel 16 i förordning (EU) nr 1093/2010

text: . I enlighet med

text: artikel 16.3 i förordning (EU) nr 1093/2010

text: måste behöriga myndigheter och finansinstituten med alla tillgängliga medel försöka följa riktlinjerna.

text: 2. Avriktlinjerframgår Europeiska bankmyndighetens (EBA) syn på lämplig tillsynspraxis inom det europeiska systemet för finansiell tillsyn eller på hur unionslagstiftningen ska tillämpas inom ett särskilt område. Behöriga myndigheter enligt definitionen i

text: artikel 4.2 i förordning (EU) nr 1093/2010

text: som berörs av riktlinjerna ska följa dem genom att på lämpligt sätt införliva dem i sin praxis (till exempel genom att ändra sina rättsliga ramar eller tillsynsrutiner), även när riktlinjerna i första hand riktas till finansinstitut.

text: Rapporteringskrav

text: 3. Enligt

text: måste de behöriga myndigheterna meddela EBA om de följer eller avser att följa dessa riktlinjer, alternativt ange skälen till att de inte gör det, senast den 03/08/2016. Om någon sådan anmälan inte inkommer inom denna tidsfrist kommer EBA att anse att de behöriga myndigheterna inte följer riktlinjerna. Anmälningar ska lämnas på det formulär som tillhandahålls på EBA:s webbplats till compliance@eba.europa.eu med hänvisningen ”

text: ”. Anmälningar ska inges av personer som har befogenhet att rapportera om hur reglerna efterlevs på de behöriga myndigheternas vägnar. Alla förändringar i graden av efterlevnad måste rapporteras till EBA.

text: 4. Anmälningarna kommer att offentliggöras på EBA:s webbplats i enlighet med

text: artikel 16.3

text: 2. Syfte, tillämpningsområde och definitioner

text: Syfte

text: 5. I dessa riktlinjer anges den metod som instituten bör tillämpa, som ett led i sina interna processer och policyer, för att bemöta och hantera koncentrationsrisker som uppstår till följd av exponeringar mot skuggbankenheter. I riktlinjerna anges framför allt kriterier för att fastställa en lämplig aggregeringsgräns för exponering mot skuggbankenheter som bedriver oreglerad bankverksamhet samt enskilda gränser för exponering mot sådana enheter.

text: Tillämpningsområde

text: 6. Genom dessa riktlinjer uppfylls EBA:s mandat enligt

text: 7. Dessa riktlinjer bygger i synnerhet på artiklarna

text: och

text: i direktiv 2013/36/EU , enligt vilka instituten ska ha sunda, effektiva och heltäckande strategier och processer för att fortlöpande värdera och upprätthålla internt kapital som till belopp, slag och fördelning enligt deras uppfattning är tillräckligt för att täcka arten och nivån på de risker som de är eller kan bli exponerade för, liksom effektiva processer för att identifiera, hantera, övervaka och rapportera sådana risker och tillfredsställande mekanismer för intern kontroll. Riktlinjerna bygger även på artiklarna

text: och

text: i direktiv 2013/36/EU, där det fastställs att de behöriga myndigheterna måste granska de styrformer, strategier, processer och rutiner som instituten har infört för att följa förordning

text: (EU) nr 575/2013

text: och direktiv

text: liksom utvärdera de risker som instituten är eller kan komma att bli exponerade för, samt att de kan tillämpa översyns- och utvärderingsprocessen för de institut som är eller kan bli exponerade för liknande risker eller utgöra liknande risker för det finansiella systemet.

text: 8. Dessa riktlinjer gäller exponeringar mot skuggbankenheter enligt definitionen nedan.

text: 9. Dessa riktlinjer gäller för institut som omfattas av del fyra i förordning

text: (EU) nr 575/2013

text: (stora exponeringar), i enlighet med den tillämpningsnivå som fastställs i del I avdelning II i den förordningen.

text: Mottagare

text: 10. Dessa riktlinjer riktar sig till behöriga myndigheter enligt definitionen i artikel 4.2 i i förordning

text: (EU) nr 1093/2010

text: och till finansinstitut enligt definitionen i

text: artikel 4.1 i förordning (EU) nr 1093/2010

text: Definitioner

text: 11. Om inget annat anges har de termer som används och definieras i förordning

text: (EU) nr 575/2013

text: och direktiv

text: samma innebörd i riktlinjerna. Dessutom gäller följande definitioner i dessa riktlinjer: verksamhet utanför banksektorn, inbegripet löptidsomvandling, likviditetsomvandling, finansiell belåning, kreditrisköverföring och liknande verksamheter; kreditförmedlingsverksamhet: dessa verksamheter omfattar minst de verksamheter som förtecknas i bilaga I punkterna 1–3, 6–8 och 10 i direktiv

text: . exponeringar mot enskilda skuggbankenheter enligt del fyra i förordning

text: (EU) nr 575/2013

text: med ett exponeringsvärde som, efter det att hänsyn tagits till effekten av kreditriskreduceringen enligt exponeringar mot skuggbankenheter: artiklarna

text: och undantagen enligt artiklarna 400 och 493.3 i samma förordning, motsvarar eller överstiger 0,25 procent av institutets godtagbara kapital enligt definitionen i

text: artikel 4.1

text: .71 i förordning

text: (EU) nr 575/2013

text: . företag som bedriver en eller flera skuggbankenheter: kreditförmedlingsverksamheter och som inte utgör undantagna företag. 1) företag som omfattas av gruppbaserad tillsyn på grundval av den konsoliderade situationen i ett institut enligt definitionen i

text: artikel 4.1

text: .47 i undantagna företag: förordning

text: (EU) nr 575/2013

text: 2) företag som omfattas av tillsyn på gruppnivå från en behörig tredjelandsmyndighet i enlighet med lagstiftningen i ett tredjeland som tillämpar tillsyns- och regleringskrav som minst motsvarar de krav som tillämpas i unionen 3) företag som inte omfattas av punkterna 1 eller 2 men som utgör a) kreditinstitut b) värdepappersföretag c) kreditinstitut i tredjeland, om tredjelandet tillämpar tillsyns- och regleringskrav gentemot institutet som minst motsvarar de krav som tillämpas i unionen d) erkända värdepappersföretag i tredjeland e) enheter som är finansiella institut som auktoriserats och övervakas av behöriga myndigheter eller behöriga tredjelandsmyndigheter och som omfattas av tillsynskrav som i fråga om soliditet är jämförbara med dem som tillämpas för institut, om institutets exponering(ar) mot den berörda enheten behandlas som en exponering mot ett institut enligt

text: artikel 119.5 i förordning (EU) nr 575/2013

text: f) enheter enligt

text: artikel 2.5

text: .2–2.5.23 i direktiv

text: g) enheter enligt

text: artikel 9.2 i direktiv 2013/36/EG

text: h) försäkringsholdingföretag, försäkringsföretag, återförsäkringsföretag samt försäkringsföretag och återförsäkringsföretag i tredjeland, om det berörda tredjelandets tillsynsordning bedöms vara likvärdig i) företag som inte omfattas av tillämpningsområdet för direktiv

text: enligt artikel 4 i samma direktiv j) tjänstepensionsinstitut enligt

text: artikel 6 a i direktiv 2003/41/EG

text: eller som omfattas av tillsyns- och regleringskrav som i fråga om soliditet är jämförbara med dem som tillämpas för institut enligt

text: artikel 6 a i direktiv 2003/41/EG

text: k) företag för kollektiva investeringar i) enligt

text: artikel 1 i direktiv 2009/65/EG

text: ii) som är etablerade i tredjeländer där de är auktoriserade enligt lagstiftning som föreskriver att de ska omfattas av tillsyn som anses likvärdig med den som fastställs i direktiv

text: iii) enligt

text: artikel 4.1 a i direktiv 2011/61/EU

text: , med undantag av - företag som i betydande grad använder finansiell belåning i enlighet med artikel 111.1 i kommissionens delegerade förordning

text: (EU) nr 231/2013

text: och/eller - företag som är tillåtna att ägna sig åt långivning eller förvärva tredje parts exponeringar i form av utlåning på sin balansräkning i enlighet med gällande fondbestämmelser eller bolagsordning iv) som är auktoriserade som europeiska långsiktiga investeringsfonder i enlighet med förordning

text: (EU) 2015/760

text: v) enligt

text: artikel 3.1 b i förordning (EU) nr 346/2013

text: (”godkänd fond för socialt företagande”) vi) enligt

text: artikel 3 b i förordning (EU) nr 345/2013

text: (”godkänd riskkapitalfond”), med undantag av företag som investerar i finansiella tillgångar med en återstående löptid på högst två år (kortfristiga tillgångar) och som har som uttalat eller kumulativt mål att erbjuda en avkastning som ligger i linje med penningmarknadsräntan eller att behålla värdet av investeringen (penningmarknadsfond), l) centrala motparter enligt definitionen i

text: artikel 2.1 i förordning (EU) nr 648/2012

text: och som är etablerade i EU samt centrala motparter i tredjeland som är godkända av Esma i enlighet med artikel 25 i samma förordning m) utgivare av elektroniska pengar enligt definitionen i

text: artikel 2.3 i direktiv 2009/110/EG

text: n) betalningsinstitut enligt definitionen i

text: artikel 4.4 i direktiv 2007/64/EG

text: o) enheter vars huvudsakliga verksamhet består i att bedriva kreditförmedlingsverksamhet för sitt moderföretag, sitt dotterföretag eller andra dotterföretag till moderföretaget p) resolutionsmyndigheter, tillgångsförvaltningsenheter eller broinstitut enligt definitionerna i

text: artikel 2.1

text: .18, 2.1.56 och 2.1.59 i direktiv

text: eller enheter som helt eller delvis ägs av en eller flera offentliga myndigheter som inrättats före den 1 januari 2016 i syfte att ta emot och inneha vissa eller samtliga av tillgångarna, rättigheterna och skulderna i ett eller flera institut i syfte att bibehålla eller återställa bärkraften, likviditeten eller solvensen hos ett institut eller att stabilisera den finansiella marknaden.

text: 3. Genomförande

text: Datum för tillämpning

text: 12. Dessa riktlinjer är tillämpliga från och med den 1 januari 2017.

text: 4. Krav avseende gränser för exponering mot skuggbankenheter

text: 13. Instituten bör följa de allmänna principer som avses i denna avdelning samt fastställa gränser i enlighet med avdelning 5, i tillämpliga fall.

text: Effektiva processer och kontrollmekanismer

text: 14. Instituten bör göra följande: a. Identifiera sina enskilda exponeringar mot skuggbankenheter, alla potentiella risker för institutet som uppstår till följd av dessa exponeringar samt riskernas potentiella inverkan. b. Fastställa interna ramar för att identifiera, hantera, kontrollera och reducera de risker som anges i punkt a. Dessa ramar bör innefatta tydligt definierade analyser som riskbedömare gör av verksamheten i en skuggbankenhet som blir föremål för en exponering, de potentiella riskerna för institutet samt sannolikheten för att riskerna ska sprida sig till institutet. Analyserna bör utföras under överinseende av kreditriskkommittén, som vederbörligen bör informeras om resultaten. c. Sörja för att vederbörlig hänsyn tas till de risker som anges i punkt a inom ramen för institutets interna bedömning av kapitalbehov och kapitalplanering. d. Fastställa institutets risktolerans/riskbenägenhet när det gäller exponeringar mot skuggbankenheter, på grundval av den bedömning som görs enligt punkt a. e. Genomföra en kraftfull process för att fastställa de kopplingar som finns mellan skuggbankenheter samt mellan skuggbankenheter och institutet. I processen bör man särskilt fokusera på situationer där kopplingar inte kan konstateras samt på att fastställa lämpliga riskreduceringsmetoder för att hantera potentiella risker kopplade till denna osäkerhet. f. Ha effektiva förfaranden och rapporteringsprocesser i förhållande till ledningsorganet när det gäller exponeringar mot skuggbankenheter, inom ramen för institutets samlade riskhanteringsram. g. Genomföra lämpliga handlingsplaner i händelse av att de gränser som institutet fastställt i enlighet med avdelning 5 överskrids.

text: Ledningsorganets tillsyn över instituten

text: 15. När institutets ledningsorgan utövar tillsyn över tillämpningen av de principer som avses ovan och av de gränser som fastställs i enlighet med metoden i avsnitt 5 bör ledningsorganet på återkommande och förutbestämd basis göra följande: a. Granska och godkänna institutets riskbenägenhet för exponeringar mot skuggbankenheter och de aggregerade och enskilda gränser som fastställs i enlighet med avdelning 5. b. Granska och godkänna riskhanteringsprocessen för hantering av exponeringar mot skuggbankenheter, inbegripet analys av risker som uppstår till följd av dessa exponeringar, riskreduceringsmetoder och den potentiella inverkan på institutet under stressade scenarier. c. Granska institutets exponeringar mot skuggbankenheter (på aggregerad och enskild basis) som andel av de totala exponeringarna och förväntade och uppkomna förluster. d. Sörja för att fastställandet av de gränser som avses i dessa riktlinjer dokumenteras, inbegripet eventuella ändringar av gränserna.

text: 16. Institutets ledningsorgan får delegera den granskning som avses i punkt 15 a–d till den verkställande ledningen.

text: 5. Metod för fastställande av gränser för exponeringar mot skuggbankenheter

text: Fastställande av en aggregerad gräns för exponeringar mot skuggbankenheter

text: 17. Instituten bör fastställa en aggregerad gräns för sina exponeringar mot skuggbankenheter i förhållande till sitt godtagbara kapital.

text: 18. Vid fastställande av en aggregerad gräns för exponeringar mot skuggbankenheter bör varje institut ta hänsyn till följande: a. Institutets affärsmodell, dess riskhanteringsram enligt punkt 14 b och dess riskbenägenhet enligt punkt 14 d. b. Storleken på institutets aktuella exponeringar mot skuggbankenheter i förhållande till dess totala exponeringar och dess totala exponering mot reglerade enheter i den finansiella sektorn. c. De kopplingar som avses i punkt 14 e.

text: Fastställande av enskilda gränser för exponeringar mot skuggbankenheter

text: 19. Oberoende av den aggregerade gränsen och utöver denna bör instituten fastställa snävare gränser för sina enskilda exponeringar mot skuggbankenheter. Vid fastställande av dessa gränser och som ett led i sin interna bedömningsprocess bör instituten ta hänsyn till följande: a. Skuggbankenhetens tillsynsstatus, särskilt huruvida den omfattas av någon form av tillsyns- eller regleringskrav. b. Skuggbankenhetens finansiella situation, inbegripet, men inte begränsat till, dess kapitalposition, finansiella belåning och likviditetsposition. c. Tillgängliga uppgifter om skuggbankenhetens portfölj, särskilt nödlidande lån. d. Tillgängliga uppgifter om lämpligheten hos skuggbankenhetens kreditanalys av sin portfölj, i tillämpliga fall. e. Skuggbankenhetens eventuella känslighet för volatilitet hos tillgångspriser eller kreditkvalitet. f. Koncentration av kreditförmedlingsverksamhet i förhållande till skuggbankenhetens övriga affärsverksamhet. g. De kopplingar som avses i punkt 14 e. h. Övriga relevanta faktorer som institutet identifierat enligt punkt 14 a.

text: 6. Alternativ metod

text: 20. Om instituten inte kan tillämpa den metod som avses i avdelning 5 bör deras aggregerade exponeringar mot skuggbankenheter omfattas av gränserna för stora exponeringar i enlighet med

text: artikel 395 i förordning (EU) nr 575/2013

text: (inbegripet tillämpningen av artikel 395.5 i samma förordning) (nedan kallad den alternativa metoden).

text: 21. Den alternativa metoden bör tillämpas på följande sätt: a) Om instituten inte kan uppfylla kraven i fråga om effektiva processer och kontrollmekanismer eller ledningsorganets tillsyn enligt avdelning 4 bör de tillämpa den alternativa metoden på alla sina exponeringar mot skuggbankenheter (dvs. summan av samtliga deras exponeringar mot skuggbankenheter). b) Om instituten kan uppfylla kraven i fråga om effektiva processer och kontrollmekanismer eller ledningsorganets tillsyn enligt avdelning 4 men inte kan samla in tillräckligt med uppgifter för att kunna fastställa lämpliga gränser enligt avdelning 5 bör de endast tillämpa den alternativa metoden på de exponeringar mot skuggbankenheter där instituten inte kan samla in tillräckligt med uppgifter. Den metod som avses i avdelning 5 bör tillämpas på de återstående exponeringarna mot skuggbankenheter.