text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p. 42).

text: See International Monetary Fund, IMF Executive Board Approves Establishment of the Resilience and Sustainability Trust (13 April 2022).

text: On the accounts see also the IMF Proposal to establish a Resilience and Sustainability Trust of April 2022, paragraph 85, and Annex IV, Financial Architecture of the RST.

text: The draft legislative provision specifies that any charges stemming from the abovementioned guarantee shall be covered by the payment to the State budget of the amounts available in the special accounts referred to in Article 8(4) of Decree-Law No 201 of 6 December 2011, converted, with amendments, into Law No 214 of 22 December 2011, and the subsequent reallocation to the relevant chapters of the Italian Ministry of Economy and Finance’s budget. 5

text: Council Regulation (EC) No 3603/93 of 13 December 1993

text: specifying definitions for the application of the prohibitions referred to in Articles

text: and

text: b(1) of the Treaty (OJ L 332, 31.12.1993, p. 1). 6 Consistent with this interpretation, see Opinions

text: and

text: . All ECB opinions are available on EUR-Lex. 7 See International Monetary Fund, (sixth edn., Balance of Payments and International Investment Position Manual 2009), Chapter 8, Section F, p. 111.

text: See also Opinions

text: and

text: . 11 Pursuant to the principle of financial independence, Member States may not put their NCBs in a position where they have insufficient financial resources to carry out their tasks. See ECB Convergence Report 2022, para. 2.2.3. 12 See also Opinion

title: Opinion of the European Central Bank of 30 December 2022 on Italy’s participation in the International Monetary Fund’s Resilience and Sustainability Trust (CON/2022/46)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 30 December 2022 on Italy’s participation in the International Monetary Fund’s Resilience and Sustainability Trust (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 22 December 2022, the European Central Bank (ECB) received a request from the Italian Ministry of Economy and Finance for an opinion on a draft legislative provision (hereinafter the ‘draft legislative provision’) included in the Italian Law on the budget for the year 2023 and for the multi-year period 2023- 25. The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the third indent of

text: , as the draft legislative provision relates to the Banca d’Italia. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft legislative provision

text: 1.1 Background context The draft legislative provision makes provision for Italy’s participation in the Resilience and Sustainability Trust (RST) of the International Monetary Fund (IMF). The RST was established by the IMF’s Executive Board on 13 April 2022, with effect from 1 May 2022. It is a loan-based trust. The RST resources are mobilised on a voluntary basis from members with strong external positions who wish to channel their special drawing rights (SDRs) or currencies to support low-income and vulnerable middle-income countries. The RST complements the IMF’s existing lending toolkit by focusing on longer-term structural challenges that entail significant macroeconomic risks, such as climate change and pandemic preparedness . The draft legislative provision is accompanied by an explanatory memorandum which provides additional details. With regard to the financial architecture of the RST, the explanatory memorandum clarifies that the RST has three financial pillars: a loan account, a reserve account, and a deposit account . 1.2 Contribution to the RST loan and deposit accounts The draft legislative provision authorises the Banca d’Italia to enter into a loan agreement to contribute to the RST, for an amount up to SDR 1.89 billion. According to the explanatory memorandum, the

text: contribution will be allocated to the loan account (SDR 1,575 million) and the deposit account (SDR 315 million). The draft legislative provision further provides for a State guarantee to the Banca d’Italia in respect of the reimbursement of principal and interest due on the contribution to the RST loan and deposit accounts . 1.3 Contribution to the RST reserve account The draft legislative provision authorises the Ministry of Economy and Finance to enter into a loan agreement to contribute to the RST, for an amount up to EUR 50 million, equivalent to SDR 31.5 million, for 2023. According to the explanatory memorandum, the contribution will be allocated to the reserve account.

text: 2. Monetary financing prohibition

text: 2.1 Article 123(1) of the Treaty prohibits the national central banks (NCBs) from granting overdraft facilities or any other type of credit facility to public authorities and bodies of the Member States. This prohibition is however subject to certain exemptions contained in

text: Council Regulation (EC) No 3603/93

text: . In particular,

text: Article 7 of Regulation (EC) No 3603/93

text: provides that the financing by NCBs of obligations falling upon the public sector vis-à-vis the IMF is not regarded as a credit facility within the meaning of Article 123 of the Treaty. The fourteenth recital of

text: Regulation (EC) No 3603/93

text: clarifies the rationale behind this exemption, stating that it is appropriate to authorise the financing by the NCBs of obligations falling upon the public sector vis-à-vis the IMF because such financing ‘results in foreign claims which have all the characteristics of reserve assets’. Therefore, the exemption in

text: Article 7 of Regulation (EC) No 3603/93

text: must be interpreted in line with this rationale . 2.2 Reserve assets have been defined as those external assets that are readily available to and controlled by monetary authorities for meeting balance of payments financing needs, for interventions in exchange markets to affect the currency exchange rate, and for other related purposes, such as maintaining confidence in the currency and the economy, and serving as a basis for foreign borrowing. Under this definition, reserve assets must be foreign currency assets and, other than gold bullion, must be claims on non-residents . The need for availability on demand to meet balance of payments financing needs and other related purposes implies that the credit quality and liquidity of the claims must be ensured . 2.3 The ECB understands that the draft legislative provision is accompanied by, and must be read in conjunction with, the explanatory memorandum which provides additional details. These documents provide an interpretation of how the draft legislative provision must be understood.

text: 2.4 For the exemption laid down in

text: Article 7 of Regulation (EC) No 3603/93

text: to apply to the contribution to the RST loan and deposit accounts envisaged by the draft legislative provision, the terms and conditions of the agreement with the IMF must provide for a potential early repayment of the principal amount of the resources borrowed from the Banca d’Italia. Under this arrangement, the SDRs channelled by the Banca d’Italia to the RST would be readily repayable, to meet balance of payments and reserve needs, so that the liquidity of the claims of the Banca d’Italia is safeguarded with a view to ensuring their reserve asset status . 2.5 Subject to the above arrangement, the ECB considers that the Banca d’Italia’s loan to the IMF’s RST set out in the draft legislative provision is compatible with the monetary financing prohibition, as it results in SDR-denominated claims of the Banca d’Italia against an IMF-administered trust that have all the characteristics of reserve assets .

text: Contribution to the RST reserve account

text: 2.6 Regarding the contribution to the RST reserve account, the ECB recalls that this would need to be pre-funded by the Ministry of Economy and Finance, such that the contribution to the RST reserve account is in fact not financed by the Banca d’Italia. In this regard, the ECB recommends that the draft legislative provision is clarified to explicitly state that the Banca d’Italia is to provide the contribution to the RST reserve account only after it has received the necessary funds from the Ministry of Economy and Finance. At a minimum, the ECB expects that the procedures to be agreed between the IMF, the Banca d’Italia and the Ministry of Economy and Finance clarify that any financing of the Ministry’s loans to be channelled through the Banca d’Italia to the IMF would be prefinanced by the Ministry. In such circumstances the Banca d’Italia would only be executing the transfer of funds on the Ministry’s behalf. In such case, the transfer of funds to the IMF by the Banca d’Italia would not give rise to a credit facility within the meaning of Article 123(1) of the Treaty and

text: Article 1(1)

text: (b)(ii) of

text: Regulation (EC) No 3603/93

text: 3. Financial independence

text: 3.1 From the perspective of the financial independence required of an NCB in the European System of Central Banks under Article 130 of the Treaty , the ECB takes note of the guarantee provided by the State under the draft legislative provision with respect to the reimbursement of principal and interest on the RST loan . Also from that perspective, the ECB would welcome the pre-funding by the Ministry of Economy and Finance of the contribution to be provided to the RST reserve account.

text: Done at Frankfurt am Main, 30 December 2022. [signed]

text: The President of the ECB

text: Christine LAGARDE


publisher: Europeiska centralbanken

sprak: en

title: Opinion of the European Central Bank of 6 January 2023 on payment and settlement systems (CON/2023/1)

serie: con

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 6 January 2023 on payment and settlement systems (

text: ) Introduction and legal basis

type: rubrik

text: On 10 October 2022 the European Central Bank (ECB) received a request from the Estonian Ministry of Finance for an opinion on a draft law on payment and settlement systems (hereinafter the ‘draft law’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the third, fifth and sixth indents of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC

text: , as the draft law relates to Eesti Pank, payment and settlement systems, and rules applicable to financial institutions insofar as they materially influence the stability of financial institutions and markets. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

type: stycke

text: 1. Purpose of the draft law

text: 1.1 As noted in the explanatory memorandum accompanying the draft law , the main objectives of the draft law are: (1) to regulate settlement finality in payment and securities settlement systems, in line with Directive

text: of the European Parliament and of the Council (hereinafter the ‘SFD’); (2) to provide uniform access criteria for different payment systems so as to avert undue discrimination between different market participants; and (3) to provide clear grounds for the recognition and oversight of payment and settlement systems by Eesti Pank. 1.2 As clarified in the explanatory memorandum , the national provisions transposing the SFD have thus far been contained in various national legal acts, primarily the Law on credit institutions and, in relation to securities settlement systems, the Law on securities markets . Certain requirements have also been established by decrees of Eesti Pank. This has caused some legal uncertainty in terms of the scope of regulation and the content of the rules. By consolidating the regulatory provisions into one legal act, the draft law aims to increase legal certainty. The draft law also formalises the oversight by Eesti Pank of payment and settlement systems. To that effect, the draft

text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p. 42).

text: 2 See p. 2 of the explanatory memorandum accompanying the draft law.

text: 3 Directive

text: of the European Parliament and of the Council of 19 May 1998 on settlement finality in payment and securities settlement systems (OJ L 166, 11.6.1998, p. 45).

text: 4 See pp. 2 and 4 to 15 of the explanatory memorandum accompanying the draft law.

text: 5 Krediidiasutuste seadus, RT I 1999, 23, 349.

text: 6 Väärtpaberituru seadus, RT I 2001, 89, 532. law consolidates the law into one text with harmonised terminology, establishes the conditions for recognising a payment system as a settlement system, restating the principles of settlement finality also in insolvency proceedings, as well as restates and elaborates on the principles of netting (relevant both for settlement regulation and derivative transactions) and regulating the role of Eesti Pank in the exercise of its oversight authority. 1.3 The term ‘payment system’ in the draft law means payment systems as defined in

text: Directive (EU) 2015/2366

text: of the European Parliament and of the Council . Settlement systems that are covered by the draft law are securities settlement systems and payment systems that meet the conditions specified in the draft law, including the that they are recognised as settlement systems by Eesti Pank and of which the European Securities and Markets Authority has been notified.

text: 2. General observations

text: 2.1 The ECB welcomes the objectives of the draft law to implement the requirements of the SFD more clearly into Estonian law by adopting a single legal act governing settlement finality in payment and settlement systems, establishing the criteria for the recognition of payment systems as settlement systems, and setting out the principles applicable to the oversight of payment and settlement systems by Eesti Pank. 2.2 The ECB also welcomes the aim of the draft law to increase legal certainty by reducing the likelihood of misinterpretation and clarifying the scope of application of settlement finality principles.

text: 3. Specific observations on the draft law’s definitions of relevant terms

text: The draft law’s definition of system operator

text: 3.1 The draft law defines a system operator as a person who, in accordance with the relevant system’s settlement rules and contracts entered into with other participants in that system, is responsible for ensuring the continuous operation of the system and organising the execution of transfer orders and netting of claims between the participants in the system. The explanatory memorandum specifies that each settlement system may only have one system operator, as this will avert potential disputes over the rights and obligations of multiple operators. 3.2 The definition of system operator provided in the draft law does not specify whether a settlement system may have more than one system operator.

text: Article 2

text: , point (p), of the SFD states that a system operator is ‘an entity or entities’. This means that a system may have multiple operators. It cannot be excluded that certain systems may have or need multiple operators (e.g. specifically in relation to possible future settlement systems that operate based on new technologies such as distributed ledger technology). Hence, the draft law could leave open the option of having different

text: 7 The term ‘payment system’ is defined as having the same meaning as under paragraph 3(4) of the law on payment institutions and e-money institutions which adopts the definition of payment systems provided in Article, 4 point (7), of

text: Directive (EU) 2015/2366

text: of the European Parliament and of the Council of 25 November 2015 on payment services in the internal market, amending Directives

text: and

text: and

text: Regulation (EU) No 1093/2010

text: , and repealing Directive

text: (OJ L 337, 23.12.2015, p. 35).

text: 9 See p. 24 of the explanatory memorandum accompanying the draft law. system operators for a single system while ensuring that their roles are well defined through contractual agreements or system rules. The ECB understands that even though the explanatory memorandum seems to limit the number of operators that one system may have, the draft law’s wording does not, and in case of discrepancies between the wording of the draft law and its explanatory memorandum, the wording of the draft law will prevail. The draft law’s definition of insolvency proceedings 3.3 Under the draft law , insolvency proceedings include bankruptcy, reorganisation, and crisis resolution proceedings as well as moratoria and proceedings opened on the basis of foreign law in order to reorganise or wind up the activities of a system participant or a person who has provided collateral security to a settlement system or to a system participant, or implementation of any measures involving the suspension of, or imposition of limitations on, the discharge of transfer obligations. 3.4 The draft law’s definition of insolvency proceedings includes crisis resolution proceedings . Crisis resolution proceedings conducted in line with the Law on financial crisis prevention and resolution are aimed at ensuring the continuing operability and functioning of an entity in circumstances where that entity’s liquidation or bankruptcy could threaten financial stability and/or the wider financial system and the real economy . The Law on financial crisis prevention and resolution implements into Estonian law Directive

text: of the European Parliament and of the Council (hereinafter the ‘BRRD’). Given the nature and purpose of such crisis resolution proceedings, in particular their aim of maintaining the continuity of the relevant entity from the operational and functional perspectives, the Estonian legislator may wish to reconsider the inclusion of crisis resolution proceedings in the draft law’s definition of insolvency proceedings and to ensure that sufficient regulation is in place to ensure that once crisis resolution proceedings have been initiated, the affected entity’s substantive obligations under the relevant settlement contracts will continue to be performed. Should the entity in relation to which crisis resolution proceedings have been initiated become unable to submit executable transfer orders, as foreseen under the draft law , this could have a serious negative effect on the continued operation of the entity and, as a result, generally undermine the achievement of the aims of crisis resolution proceedings. This is highlighted in the recitals of the BRRD, which clarify that the possibility of suspending certain contractual obligations in order to give time to the resolution authority to use resolution tools, should not, however, apply to obligations in relation to systems set out in the SFD. A crisis prevention measure or a crisis management measure should not, as such, be deemed to be insolvency proceedings within the meaning of the SFD if the substantive obligations set out in the contract continue to be performed .

text: 12 Finantskriisi ennetamise ja lahendamise seadus, RT I, 19.03.2015, 3.

text: 13 See paragraph 1 of the Law on financial crisis prevention and resolution.

text: 14 Directive

text: of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms and amending

text: Council Directive 82/891/EEC

text: , and Directives

text: and

text: , and Regulations

text: (EU) No 1093/2010

text: and

text: (EU) No 648/2012

text: , of the European Parliament and of the Council (OJ L 173, 12.6.2014, p. 190).

text: 16 See recital 93 of the BRRD. Furthermore, by including crisis resolution proceedings in the definition of insolvency proceedings, the draft law arguably goes beyond the definition provided in the SFD , according to which ‘insolvency proceeding’ means any collective measure provided for in the law of a Member State, or a third country, either to wind up the participant or to reorganise it, where such measure involves the suspension of, or imposition of limitations on, transfers or payments. During crisis resolution proceedings, transfers and payments might not be suspended or limited.

text: 4. Specific observations on the draft law’s provisions regarding settlement finality and insolvency proceedings

text: The draft law’s provisions regarding the finality of the execution of settlement upon insolvency 4.1 The draft law provides that transfer orders shall be executed and netting shall be performed, and such execution of transfer orders and netting shall also be legally binding on third parties, even if insolvency proceedings have been opened against a system participant, provided that the transfer orders have been received before the opening of the insolvency proceedings, as required by the settlement system rules. This also applies, upon the opening of insolvency proceedings, to a participant in a linked system and to a linked system operator who is not a participant in a system . 4.2 According to the SFD transfer orders and netting are legally enforceable and binding on third parties even in the event of insolvency proceedings against a participant, provided that transfer orders were entered into the system before the moment of opening of such insolvency proceedings. The draft law seems to go further than the SFD, which only provides for the finality of transfer orders and netting, meaning that a transfer order as such is to be deemed legally binding and executable according to system rules. The SFD does not require that transfer orders shall be executed and that settlement in fact occurs. Under the SFD, the execution of transfer orders and settlement, also where insolvency proceedings have been initiated, depend on the system operator and system rules. However, the draft law provides that transfer orders shall be executed, which suggests that, in addition to transfer order finality, the draft law also foresees the finality of settlement and execution of transfer orders. The ECB understands that the purpose of the draft law is to establish more far-reaching protection of settlement than the SFD. The draft law’s provisions regarding the moment in time when transfer orders become irrevocable 4.3 The draft law provides that transfer orders shall be executed, provided that they have been 20 21 ‘accepted by the system according to the rules’ or ‘issued to it’ . 4.4 The phrase ‘entered into the system’ is used in the SFD . Given that different points in time, each of which bear a different legal meaning, can be discerned between the submission of a transfer

text: 17 See

text: Article 2

text: , point (j), of the SFD. order and its execution, it is important to ensure the clarity and coherence of the terminology used . The processing of a transfer order essentially consists in at least six different points in time, which correspond to different operational and legal moments. From an operational perspective, one must distinguish between: (1) the moment when the transfer order is technically submitted to the system; (2) the moment when the transfer order is validated by the system as corresponding to the requirements of the system rules and as being suitable for fulfilment; and (3) the moment when the execution of the transfer order is initiated. From a legal perspective, one must distinguish between: (1) the moment when the transfer order is entered into the system ; (2) the moment at which a transfer order may not be revoked by a participant in a system or third party; and (3) the moment when the transfer order is executed, and the settlement is finalised. Under the SFD, it is this first legal moment, which is the moment of the entry into the system that bears the consequences of transfer order finality. If insolvency occurs after this second legal moment, the transfer order is deemed legally enforceable and binding on third parties. 4.5 Under the draft law, the moment when the transfer order has been accepted by the system would seem to correspond to either the second operational moment or the second legal moment, while the moment when the order has been issued to the system would seem to correspond to either the first operational moment or the first legal moment, i.e. the technical submission or ‘entry of a transfer order into the system’ under the SFD. For reasons of legal certainty, the ECB invites the Estonian legislator to review the terminology used in the draft law and align this terminology with that used in the SFD by using the phrase ‘entered into the system’ instead of ‘accepted by the system’ or ‘issued to it’. Differences in the treatment of insolvency of system participants and system operators 4.6 The draft law regulates system participant and system operator insolvencies differently. In the case of a system participant, the draft law refers to insolvency proceedings as defined in the draft law. However, in relation to system operators, reference is only made to bankruptcy proceedings. In order to ensure compliance with the SDF, the ECB invites the Estonian legislator to consider which proceedings should be included.

text: 5. Specific observations on the draft law’s provisions regarding Eesti Pank’s oversight of payment and settlement systems

text: 5.1 The draft law formalises the role of Eesti Pank in overseeing payment and settlement systems. Eesti Pank must collect information on payment service providers’ participation in payment and settlement systems, analyse the structure, functioning and risks of such systems. Eesti Pank may provide guidance and recommendations for improving the structure and functioning of the systems, and provide assessments on system rules and principles . Eesti Pank also cooperates with the Estonian Financial Supervisory Authority (FSA) and may pass on to the EFSA documents and data

text: 23 The ECB has previously stressed the importance of terminological clarity in this context. See paragraph 3.2.1 of Opinion

text: . All ECB opinions are published on EUR-Lex.

text: 25 See paragraphs 19-20 of the draft law.

text: 26 See paragraph 23 of the draft law. collected by it. Eesti Pank and the FSA may also conclude a cooperation agreement to better fulfil the oversight obligation. Eesti Pank may, under certain circumstances, also make a proposal to the FSA to mitigate the risks related to participation in systems . Under the draft law, Eesti Pank may request information from system operators, system participants, government authorities, supervisory authorities and national and municipal databases for the purposes of fulfilling its obligations under the draft law, as well as to provide data to competent authorities of other Member States of the European Economic Area (EEA) and other persons, if required by law. 5.2 The ECB welcomes the formalisation, clarification and consolidation of Eesti Pank’s role, duties and obligations as the body that conducts this oversight since it increases legal certainty by clarifying the legal basis on the basis of which Eesti Pank fulfils its oversight role. This should also help Eesti Pank in the performance of the basic task of the European System of Central Banks of promoting the smooth operation of payment systems . 5.3 The ECB understands that Eesti Pank’s right under the draft law to transmit information, documents and other data collected to discharge an obligation or other duty of Eesti Pank under the draft law, other legislation or legislation issued on the basis thereof to a competent authority of another EEA Member State, as well as to another person or institution if this arises from legislation, provides a legal basis for Eesti Pank to transmit information gathered in the performance of its duties under any legal act to all central banks in the European System of Central Banks acting as oversight authorities with respect to payment and settlement systems, including the ECB.

text: 6. Specific observations on the draft law’s provisions regarding close-out netting

text: 6.1 The draft law would introduce a new type of set-off, which would allow parties to conclude netting arrangements in certain circumstances, in Estonian law. Netting arrangements would be regulated on a general level in the Law on obligations . A netting arrangement would be defined as a bilateral or multilateral agreement for netting claims that have arisen in the case provided for separately in legislation, from a standard contract entered into in the course of a continuing business relationship or from another similar contract. Pursuant to such arrangement the mutual claims of the parties terminate to the extent that they overlap at the time prescribed in the arrangement or on the occurrence of an enforcement event and they are substituted by the net claim or net obligation resulting from netting. A netting arrangement may prescribe a close-out netting arrangement under which, on the occurrence of an enforcement event defined in legislation or in the arrangement, the obligations of the parties are accelerated so as to become immediately due or are terminated by netting in the manner mentioned in the previous sentence . 6.2 The ECB understands that this general regulation that is to be added to the Law of Obligations foresees that netting arrangements may only be concluded if so provided in the law, meaning that

text: 27 See paragraph 24 of the draft law.

text: 28 See paragraph 25 of the draft law.

text: 31 Võlaõigusseadus, RT I 2001, 81, 487. 1

text: 32 See paragraph 33 1) of the draft law adding paragraph 205 to the Law on obligations. other legal acts would have to make reference to a netting arrangement and further clarify the circumstances in which parties are allowed to conclude a netting arrangement. The ECB understands the draft law satisfies this requirement. The Estonian legislator might, however, wish to consider including a more specific reference to the provision of the Law on obligations that regulates netting arrangements. 6.3 In relation to derivatives and financial collateral transactions, the ECB understands that netting in case of bankruptcy is currently authorised under specific provisions of the Estonian Law on bankruptcy , which make reference to derivative and financial collateral transactions, and that these provisions would not be amended by the draft law and would remain in force after its adoption . As such, even though the explanatory memorandum to the draft law highlights the importance of netting arrangements in relation to master agreements, such as that sponsored by the International Swaps and Derivatives Association (ISDA) , the new netting arrangement solution would technically not apply to derivative transactions, and the enforceability of close-out netting for derivative transactions would continue to function under the existing system. 6.4 Legal certainty regarding close-out netting is important for ensuring settlement and netting finality under the SFD, but also for reducing counterparty credit risk and to ensure the efficient use of collateral exchanged on over-the-counter (OTC) derivative markets. As such, the enforceability of netting agreements and close-out netting plays a vital role for the organisation of settlement systems and OTC derivatives markets. However, the wording of the draft law’s provisions relating to netting arrangements may lead to some legal uncertainty. For example, the wording extends to netting arrangements concluded only in a continuing business relationship as part of a standard or similar contract. However, in the derivatives markets, netting and close-out netting arrangements could also be relevant in occasional or ad hoc business relationships, or in one-off or ad hoc transactions that are not subject to a standard contract. Regarding netting in the context of credit institution crisis resolution proceedings under the Law on financial crisis resolution and prevention, the existing provisions of the Law on crisis resolution and 39 40 prevention contain a definition of netting arrangement . While the draft law amends these provisions, the new wording does not refer to the Law on obligations. Instead, it refers to the draft law, which does not regulate netting arrangements. This may increase legal uncertainty regarding netting arrangements in the context of credit institution crisis resolution proceedings. The relevant provisions could be amended to clarify that, under the Law on financial crisis prevention and

text: 33 See paragraph 8 1) of the draft law. 1

text: 34 paragraph 205 of the Law on obligations.

text: 35 Pankrotiseadus, RT I 2003, 17, 95.

text: 37 See p. 57 of the explanatory memorandum accompanying the draft law.

text: 38 See paragraph 2.1 of Opinion

text: and paragraph 4.1 of Opinion

text: 40 See paragraph 28 1) of the draft law. resolution, ‘netting arrangements’ means netting arrangements as defined in the relevant provisions of the Law on obligations . The draft law provides that in a settlement system, bilateral or multilateral netting of claims may be used in accordance with the system rules and in the cases determined by the system rules in order to satisfy financial claims between the system participants . The reference to bilateral and multilateral netting of claims could, however, in Estonian also be understood to be a reference to set-off of claims under the Law on obligations and not to a provision enabling the conclusion of netting arrangements under the Law on obligations. If the aim of the draft law is to allow netting arrangements to be concluded under settlement system rules, then, for the sake of legal certainty, the Estonian legislator may wish to consider further amendments to the draft law to achieve this result. To sum up, the draft law could benefit from increased clarity in relation to the provisions relating to netting arrangements. This opinion will be published on EUR-Lex. Done at Frankfurt am Main, 6 January 2023. The President of the ECB Christine LAGARDE

text: 41 In particular see paragraph 205 of the Law on obligations.

text: 43 In particular see paragraph 197 of the Law on obligations. 1

text: 44 In particular see paragraph 205 of the Law on obligations.

type: vagledning

utgivare: ecb


text: COM(2021) 802 final.

text: Se 2022 års klimatstresstest, juli 2022, finns på webbplatsen för ECB:s banktillsyn på www.bankingsupervision.europa.eu

text: Ägare i medlemsstater med en relativt hög nivå av energieffektivitet (med beaktande av det lokala klimatet) skulle behöva renovera sin byggnad även om byggnaden är relativt energieffektiv ur ett unionsomfattande perspektiv. Man bör heller inte glömma bort att tillgången till (mestadels lokal) arbetskraft kan vara en begränsande faktor i vissa medlemsstater.

text: En mer tillförlitlig men enkel metod för att harmonisera energicertifikat skulle kunna leda till en gemensam indikator på unionsnivå som huvudsaklig drivkraft, såsom primärenergianvändning i kWh/(m2.å) eller CO2-utsläpp eller en kombination av båda dessa, för att sedan beräkna den för alla byggnader och därefter dela upp resultatet i sju klasser. För att komplettera informationen från energicertifikat om energieffektivitet, baserat på primärenergianvändning i kWh/(m2.å), skulle en övre gräns för godtagbara växthusgasutsläpp (kgCO2eq/(m2.å) för varje EPC-klass kunna övervägas för att säkerställa en snabbare utfasning av fossila bränslen i fastigheter.

text: Se punkt 2 i bilaga VI till direktivförslaget.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/2088 av den 27 november 2019

text: om hållbarhetsrelaterade upplysningar som ska lämnas inom den finansiella tjänstesektorn (EUT L 317, 9.12.2019, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852 av den 18 juni 2020

text: om inrättande av en ram för att underlätta hållbara investeringar och om ändring av förordning

text: (EU) 2019/2088

text: (EUT L 198, 22.6.2020, s. 13).

text: Kommissionens delegerade förordning

text: (EU) 2021/2139

text: av den 4 juni 2021 om komplettering av

text: genom fastställande av tekniska granskningskriterier för att avgöra under vilka villkor en ekonomisk verksamhet ska anses bidra väsentligt till begränsningen av eller anpassningen till klimatförändringarna och för att avgöra om den ekonomiska verksamheten inte orsakar någon betydande skada för något av de andra miljömålen (EUT L 442, 9.12.2021, s. 1) innehåller ett viktigt kriterium för aktiviteten renovering av befintliga byggnader: renoveringen måste uppfylla kraven för större renoveringar. Alternativt, om den medför att behovet av primärenergi (PED) minskar med minst 30 procent.

text: Se kunskapsbasen Infrastructure for spatial information in Europe som finns på https://inspire.ec.europa.eu

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016

text: om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv

text: (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 4.5.2016, s. 1).

text: Se artikel

text: och

text: . 4 i direktivförslaget.

text: Se artikel 9 i direktivförslaget.

text: Se bilaga I avsnitt 7.1 till delegerade förordning

text: (EU) 2021/2139

text: . Bilaga I till kommissionens delegerade förordning

text: (EU) 2022/1288

text: av den 6 april 2022 om komplettering av

text: vad gäller tekniska standarder för tillsyn som specificerar innehållet i och presentationen av information med avseende på principen om att inte orsaka betydande skada, och som specificerar innehållet i, metoderna för och presentationen av information med avseende på hållbarhetsindikatorer och negativa konsekvenser för hållbar utveckling, samt innehållet i och presentationen av information med avseende på främjande av miljörelaterade eller sociala egenskaper och mål för hållbar investering i upplysningar som lämnas innan avtal ingås, på webbplatser och i regelbundna rapporter (EUT L 196, 25.7.2022, s. 1).

text: Se artikel 15.4 i direktivförslaget.

text: Se artikel 2.36 i direktivförslaget.

sprak: sv

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 16 januari 2023 om ett förslag till direktiv om byggnaders energiprestanda (omarbetning) (CON/2023/2) 2023/C 89/01

text: Inledning och rättslig grund

text: Den 15 december 2021 offentliggjorde Europeiska kommissionen ett förslag till direktiv om byggnaders energiprestanda (nedan kallat direktivförslaget).

text: Europeiska centralbanken (ECB) har beslutat att avge ett yttrande på eget initiativ över direktivförslaget. ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna

text: och

text: i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och

text: artikel 25.1 i stadgan

text: för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan), särskilt eftersom direktivförslaget berör a) den grundläggande uppgiften för Europeiska centralbankssystemet (ESCB) att utforma och genomföra den monetära politiken enligt

text: artikel 127.2 EUF-fördraget

text: , b) ECB:s uppgifter i samband med tillsynen över kreditinstitut i enlighet med

text: artikel 127.6 i EUF-fördraget

text: samt c) ECB:s bidrag till harmoniseringen av de regler och den praxis som gäller för insamling, sammanställning och distribution av statistik inom dess behörighetsområde i enlighet med artikel 5.3 i ECBS-stadgan. I enlighet med artikel 17.5 första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: 1. Allmänna kommentarer

text: 1.1. ECB stöder i princip direktivförslaget vars målsättning är att öka takten och omfattningen för byggnadsrenoveringar i unionen, att förbättra informationen om byggnaders energiprestanda och att säkerställa att alla byggnader är i linje med unionens klimatmål. Direktivförslaget kommer inte bara att bidra till unionens klimatmål, utan kommer också att stödja unionens insatser för att trygga energiförsörjningen. Genom att ta itu med hinder för renovering och fastställa mål för att förbättra byggnaders energieffektivitet kommer direktivförslaget att bidra till att minska unionens beroende av fossila bränslen och minska efterfrågan på naturgas. Dessutom kommer det att göra hushåll och företag mer motståndskraftiga mot stigande energipriser genom att minska byggnaders energiförbrukning och kommer på medellång till lång sikt att bidra till att minska känsligheten för ändrade priser på fossila bränslen. Dessutom medför direktivförslaget mer säkerhet om takten och tidsplanen för en hållbar omställning i unionen, på ett sätt som kreditinstitut och finansinstitut kan beakta i sina beslut om portföljallokeringar och finansiering på medellång sikt.

text: 1.2. ECB välkomnar syftet med direktivförslaget att förbättra tillgången till energicertifikat (EPC) i hela unionen. De föreslagna åtgärderna skulle säkerställa full tillgång till energicertifikat för finansinstitut och ta itu med de betydande utmaningar när det gäller tillgång till denna information som i synnerhet kreditinstitut, och mer allmänt finansinstitut, för närvarande står inför. Dessa åtgärder skulle göra det möjligt för kreditinstitut och finansinstitut att förbättra de klimatrelaterade bedömningarna av de omställningsrisker som deras fastighetstillgångar kan utsättas för. En sådan förbättring är av flera skäl relevant för ECB, Eurosystemet och ECBS. För det första är denna information mycket relevant för ECB och dess banktillsynsfunktioner, eftersom fastighetslånen utgör en betydande andel av låneportföljerna för kreditinstitut som står under tillsyn. För det andra, eftersom en betydande andel av de säkerheter som används av motparter i penningpolitiska transaktioner består av finansiella tillgångar som säkras av panträtt i fast egendom, skulle ett säkerställande av fullständig tillgång till EPC-information för kreditinstitut och finansinstitut öka Eurosystemets förmåga att – inom ramen för sitt mandat att upprätthålla prisstabilitet – identifiera, övervaka och begränsa de risker som är förknippade med dess motparter, de säkerheter som den godtar i sina refinansieringstransaktioner samt dess innehav av tillgångar är resultatet av direkta köp och försäljningar. För det tredje krävs bättre tillgång till mer detaljerad EPC-information för att stödja ECBS statistiska uppgifter, inbegripet utvecklingen av statistiska indikatorer för analys av klimatförändringsrisker. Detta skulle i sin tur vara till hjälp för ECB när den bidrar till att harmonisera regler och praxis för insamling, sammanställning och distribution av statistik inom ECB:s behörighetsområde.

text: 1.3. ECB är dock bekymrad över den föreslagna metoden för att definiera de nya klasserna av energicertifikat, och efterlyser en högre grad av harmonisering i unionen. I direktivförslaget fastställs endast gemensamma kriterier för de bästa och sämsta energicertifikaten för varje medlemsstat, utan en fullständig harmonisering av de underliggande definitionerna och metoderna som fastställs på nationell nivå. Ur ett riskperspektiv kommer detta att minska jämförbarheten mellan medlemsstater och minska nyttan av energicertifikat som riktmärke för den risk som en viss fastighetstillgång omfattas av. En mer harmoniserad metod skulle hjälpa ECB att i sina tillsynsfunktioner bedöma energieffektivitetens inverkan på kreditinstituts fastighetsexponeringar, utifrån tillförlitliga och jämförbara uppgifter samt gemensamma och standardiserade definitioner på unionsnivå. Det skulle också stärka Eurosystemets förmåga att övervaka och bedöma de klimatrelaterade finansiella riskernas inverkan på de tillgångar som Eurosystemet har i sin balansräkning, och säkerställa ett tillräckligt skydd mot riskerna i Eurosystemets balansräkning.

text: 1.4. I direktivförslaget nämns med rätta finansindustrins intresse av att få tillgång till information om byggnaders energiprestanda. I direktivförslaget bör man förtydliga att kreditinstitut, som är den främsta källan till hypotekslån, omfattas av direktivets tillämpningsområde.

text: 1.5. Som beskrivs närmare nedan förespråkar ECB särskilt a) en mer harmoniserad metod för märkningen av energicertifikat i hela unionen, b) en fullständig och tidsnära tillgång till EPC-databaser för kreditinstitut och finansinstitut så att dessa kan hantera sina klimatrelaterade omställningsrisker samt c) att direktivförslaget införlivas i nationella föreskrifter före år 2025.

text: Specifika kommentarer

text: 2. Metod för att definiera nya klasser av energicertifikat

text: 2.1. Eftersom vissa medlemsstater tillämpar EPC-standarder på regional nivå, skulle ECB föredra att förfarandet för EPC-märkning och de underliggande tröskelvärdena harmoniseras inom medlemsstaterna. Dessutom bör direktivförslaget begränsa de nationella möjligheterna att tillämpa (i vissa medlemsstater omfattas t.ex. fristående byggnader med en total användbar golvyta på mindre än 50 m2 inte av EPC-krav) för att säkerställa högsta möjliga nivå av EPC-tillgänglighet på marknaden och en gemensam strategi på unionsnivå.

text: 2.2. När det gäller definitionen av energicertifikat stöder ECB direktivförslagets mål att öka jämförbarheten mellan olika klasser av energicertifikat i unionen jämfört med den aktuella situationen, men är bekymrad över att den föreslagna metoden inte uppnår den nödvändiga graden av harmonisering. Enligt det klimatstresstest som ECB genomförde 2022, möjliggör de olika nationella EPC-bestämmelser som för närvarande gäller, särskilt de olika metoder som medlemsstaterna använder för att beräkna byggnaders energieffektivitet, inte någon korrekt aggregering av uppgifterna på unionsnivå. Dessutom fastställer direktivförslaget endast gemensamma kriterier för definitionen av de bästa och sämsta byggnaderna. Byggnaderna i klass G definieras som de 15 procent av byggnaderna i varje medlemsstat som har sämst energiprestanda vid den tidpunkt då de nya energicertifikaten införs. Detta innebär att de 15 procent av byggnaderna som har sämst rating skulle ha väldigt olika energiprestanda i olika medlemsstater, vilket avsevärt minskar en ändamålsenlig jämförbarhet i unionen. Direktivförslaget genomför inte några enhetliga tröskelvärden i unionen med målet att harmonisera klassificeringen, utan överlåter istället åt medlemsstaterna att själva definiera energicertifikat. Även om detta tillvägagångssätt kan öka transparensen i fråga om byggnaders relativa energiprestanda inom en medlemsstat, och leda till jämförbara renoveringsinsatser inom unionen, skulle det också kunna medföra en ineffektiv kapitalallokering i unionen. Medlemsstatsspecifika energicertifikat och tillhörande renoveringsmål skulle dessutom kunna påverka värderingen av fastigheter, om en sådan värdering inte är direkt kopplad till energiprestandan och den därmed sammanhängande effekten av energirelaterade kostnader. Detta är inte önskvärt ur tillsyns- och riskhanteringsperspektiv, eftersom det skulle försvåra en koppling av värderingen av fastigheter till kreditriskparametrar och utlåningsstandarder. Med tanke på den aktuellt begränsade täckningen av energicertifikat och bristen på uppgifter om byggnadsbeståndets energiprestanda, skulle landspecifika tröskelvärden baserade på befintlig EPC-information också kunna medföra dåligt anpassade tröskelvärden, särskilt i medlemsstater där EPC-täckningen är begränsad. Om tröskelvärdena är dåligt anpassade kan det hända att EPC-uppgifter inte speglar den samlade fördelningen av energiprestanda mellan byggnader och medföra omotiverade skillnader mellan medlemsstater.

text: 2.3. Av de skäl som anges ovan anser ECB att en mer homogen unionsomfattande metod är att föredra, särskilt på lång sikt. ECB är medveten om att valet mellan tröskelvärden på medlemsstatsnivå och på unionsnivå är ett politiskt beslut som också måste beakta en rad andra aspekter, såsom en jämförbar renoveringsinsats i alla medlemsstater, oavsett det ursprungliga byggnadsbeståndets tillstånd eller användbarhet för hyresgäster och köpare. Direktivförslaget bör dock syfta till att EPC-skalorna på sikt konvergerar i medlemsstaterna. En sådan strategi skulle säkerställa en mer homogen definition i hela unionen och öka informationsinnehållet i energicertifikat som en grund för riskdifferentiering av fastighetstillgångar baserat på byggnaders energiprestanda.

text: 2.4. Om det i slutändan inte är möjligt att ändra metoden för harmonisering av energicertifikat skulle ett statistiskt urval baserat på andra byggnadsegenskaper och uppgifter från alla medlemsstater kunna förbättra kalibreringen av tröskelvärdena för energiprestanda. Kalibreringen bör helst göras på unionsnivå för att undvika en fragmentering av metoderna för skattningarna. Mer detaljerade uppgifter om storleken på de slumpmässiga urval som ska användas när det gäller andelen nationella fastighetstillgångar skulle särskilt göra metoderna mer enhetliga i de olika medlemsstaterna.

text: 2.5. Om sådana ändringar inte kan uppnås är det åtminstone viktigt att de uppgifter som används för att beräkna energicertifikaten är tillgängliga för allmänheten, enligt vad som anges nedan.

text: 3. Tillgång till uppgifter om energiprestanda för intresserade parter

text: 3.1. ECB stöder direktivförslagets mål att säkerställa kreditinstitutens och finansinstitutens tillgång till energicertifikat. Tillgång till uppgifter om byggnaders energiprestanda är en nödvändig förutsättning för att bedöma klimatrelaterade omställningsrisker och fastighetstillgångarnas koldioxidavtryck, eftersom de påverkar kreditinstitut och finansinstitut, särskilt deras hypoteksportföljer. Tillgång skulle därför bidra till att förhindra potentiella spridningseffekter till unionens finansiella system. Myndigheter med ansvar för tillsyn över kredit- och finansinstitut, däribland ECB, bör ha full tillgång till energicertifikat för att bedöma de underliggande klimatriskerna.

text: 3.2. Förutom kreditinstitut, finansinstitut och centralbanker behöver även andra finansmarknadsaktörer som investerar i fastighetsrelaterade produkter, t.ex. hypoteksportföljer, värdepapper med bakomliggande tillgångar eller säkerställda obligationer, tillgång till energiprestandauppgifter för de underliggande fastigheterna för sina egna klimatriskbedömningar och -upplysningar, särskilt enligt

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2019/2088

text: (nedan kallad förordningen om hållbarhetsrelaterade upplysningar eller SFDR), samt för bedömningen av anpassningen av fastighetsekonomisk verksamhet till kriterierna för begränsning av klimatförändringar i

text: (nedan kallad taxonomiförordningen). Direktivförslaget bör därför säkerställa att investerare som investerar direkt i tillgångar som i slutändan backas upp av fastigheter, eller godtar sådana tillgångar som säkerhet, har tillgång till EPC-informationen för den fastigheten.

text: 3.3. EPC-data, inklusive information om efterfrågan på primärenergi, bör inte bara vara tillgängliga för kredit- och finansinstitut i samband med direkta investeringar eller hypotekslån för byggnation eller fastighetsförvärv, utan även för lån för totalrenoveringar. Detta skulle göra det möjligt för kredit- och finansinstitut att bedöma effekterna som sådana renoveringar har på säkerhetens värde, och göra en lämplig riskanalys. I avsaknad av sådana bestämmelser riskerar direktivförslaget att misslyckas med att åtgärda en av de största dataluckor som identifierats för kredit- och finansinstitutens insamling av den information som krävs enligt taxonomiförordningen.

text: 3.4. Mot bakgrund av begränsningarna i den nuvarande metoden för beräkning av EPC-standarder (se punkt 2.2 ovan), särskilt i avsaknad av en mer harmoniserad metod för de nya EPC-klasserna, bör direktivförslaget åtminstone säkerställa att alla viktiga attribut och fält för energicertifikat (t.ex. primärenergianvändning i kWh/(m2.å)) är tillgängliga för alla berörda parter, inklusive kredit- och finansinstitut. Tillgång till tillräckligt detaljerad information (t.ex. primärenergianvändning i kWh/(m2.å)), och inte bara aggregerad information, är avgörande för att övervinna de begränsningar som följer av skillnaderna mellan EPC-klasserna i medlemsstaterna och för att säkerställa att de kan jämföras.

text: 3.5. Unik identifiering är avgörande för att koppla samman information mellan datakällor, vilket möjliggör interoperabilitet och undviker dubbelarbete i samband med rapporteringskrav. Därför bör direktivförslaget också säkerställa att EPC-data kan kopplas till en byggnads exakta belägenhet, dess fysiska egenskaper eller relevant finansiell information med hjälp av en unik byggnadsidentifiering och enligt riktlinjer som tagits fram inom ramen för infrastruktur för rumslig information i Europa (Inspire), för så att investerare, centralbanker och regleringsmyndigheter på bästa sätt kan bedöma omställningsrisker och fysiska risker kopplade till byggnader.

text: 3.6. Direktivförslaget bör förtydliga att överföring av information från nationella databaser till unionens observatorium för byggnadsbeståndet eller någon annan särskild plattform bör anses inbegripa detaljerad information, utan att det påverkar tillämpningen av

text: (nedan kallad allmänna dataskyddsförordningen eller GDPR) och andra rättsliga skyddsåtgärder. För att säkerställa att alla berörda parter har aktuell information bör dessutom offentligt tillgänglig information från nationella databaser samt information som överförs till observatoriet för byggnadsbeståndet eller någon annan särskild plattform, uppdateras mer frekvent än en eller två gånger per år, enligt vad som framgår av direktivförslaget.

text: 4. Tidsplan för ny EPC-metod

text: 4.1. Av följande skäl föreslår ECB att direktivförslaget bör införlivas redan vid utgången av 2024, i stället för vid utgången av 2025: För det första visade ECB:s tillsynsarbete 2022 att mängden EPC-uppgifter som kreditinstituten tillhandahåller är en nyckelfråga. Delvis hänvisade kreditinstituten till begränsad tillgång till EPC-register i vissa medlemsstater som en av de bakomliggande orsakerna, men de rapporterade heller inte några andra meningsfulla uppgifter. I detta avseende bör kredit- och finansinstitut få tillgång till detaljerade EPC-uppgifter så snart som möjligt för att förbättra deras befintliga riskhanteringsmetoder och -strategier när det gäller klimatrelaterade omställningsrisker, särskilt för deras befintliga fastighetsbestånd. För det andra är en tidsnära tillgång till uppgifter om energiprestanda på unionsnivå avgörande för att kunna tillämpa direktivförslagets uppgraderingskrav. I direktivförslaget föreskrivs att byggnader och byggnadsenheter som ägs av offentliga organ samt byggnader och byggnadsenheter som inte är bostäder bör förbättras till minst energiklass F senast 2027, på grundval av de nya EPC-standarderna. Dessa mål är svåra att uppnå utan ett tidigare antagande av de nya EPC-standarderna. Medlemsstaterna ska införliva direktivförslaget senast 2025, vilket då bara tillåter två år för att slutföra de nödvändiga renoveringarna.

text: 4.2 Om det inte är möjligt att tidigarelägga införlivandet föreslår ECB att genomförandet av vissa bestämmelser i direktivförslaget påskyndas till utgången av 2024 i stället för utgången av 2025.

text: 5. Förfarandet för EPC-harmoniseringen

text: 5.1 Eftersom nyligen utfärdade energicertifikat kommer att gälla i upp till 10 år innebär antagandet av direktivförslaget att två generationer av energicertifikat kommer att samexistera efter 2025 under en längre tidsperiod. Införlivandet av direktivförslaget bör därför förtydliga hur dessa gamla och nya generationer av energicertifikat motsvarar varandra, huruvida de bör behandlas på samma sätt i regleringssyfte och hur ägarna kommer att erhålla uppdaterade energicertifikat baserade på unionsstandarder, eftersom kan påverka byggnadernas värde. Till exempel är nollutsläppsbyggnader kopplade till energiklass A enligt direktivförslaget, men det är oklart om byggnader som har uppnått en energiklass A enligt det befintliga direktivet kommer att räknas som nollutsläppsbyggnader. Det är särskilt viktigt att beakta denna punkt tillsammans med annan unionsrätt, t.ex. taxonomiförordningen och SFDR, där det hänvisas finns korshänvisningar till energicertifikat och definitionerna av nollutsläppsbyggnader och nära-nollenergibyggnader.

text: 5.2 Dessutom bör medlemsstaterna identifiera de lämpligaste lösningarna för att uppmuntra fastighetsägare att uppdatera sina energicertifikat i tid, som ett sätt att öka medvetenheten om rekommenderade kostnadseffektiva renoveringar som förbättrar energiprestandan.

text: 6. Standarder för hypoteksportföljer

text: 6.1 Enligt direktivförslaget ska medlemsstaterna främja finansiering och finansieringsverktyg, bland annat genom standarder för hypoteksportföljer, som omfattar mekanismer som ger hypotekslångivare incitament att öka energiprestandan i sina portföljer. Den föreslagna definitionen av hypoteksportföljer är dock relativt bred med få riktlinjer för hur dessa standarder bör definieras på nationell nivå. Efter införlivandet skulle denna definition kunna leda till en heterogen situation med icke-harmoniserade standarder för hypoteksportföljer i medlemsstaterna. Direktivförslaget, eller andra nya delegerade akter från kommissionen, skulle kunna innehålla mer detaljerade minimikrav som skulle harmonisera standarderna för hypoteksportföljer i hela unionen. På samma sätt är det av yttersta vikt att utformningen av standarder för hypoteksportföljer lätt kan användas vid emissioner av finansiella instrument och skuldinstrument. En sådan konstruktion skulle kunna underlätta gränsöverskridande investeringar i bolån som förbättrar energiprestandan – även inom ramen för kapitalmarknadsunionen – och maximera finansmarknadernas bidrag, och på så sätt minska beroendet av banklån och statliga stödsystem.

text: 6.2. Standarderna för hypoteksportföljer bör helst skärpas över tiden i takt med att den genomsnittliga EPC-nivån på fastighetstillgångar förbättras. Standarderna för hypoteksportföljer bör därför ses över regelbundet för att ta hänsyn till den förbättrade energieffektiviteten i fastighetsbeståndet för att bibehålla det ekonomiska incitamentet att ytterligare förbättra energiprestanda i bolånepoolerna.

text: 7. Standardisering av databaser

text: 7.1. Direktivförslaget säkerställer att kopplingar till andra byggnadsrelaterade dataset införs i de nationella databaserna. Det kräver interoperabilitet och integrering av nationella databaser för byggnaders energiprestanda med andra administrativa databaser som innehåller information om byggnader, t.ex. nationella fastighetsregister och digitala byggnadsloggböcker. För att göra den insamlade informationen mer användbar för beslutsfattande föreslår ECB att direktivförslaget även bör innehålla bestämmelser om en översyn av de tekniska genomförandestandarderna som behövs för sådan interoperabilitet och integration utöver den nationella nivån. I de fall där ECB rekommenderar att direktivförslaget ska ändras anges de specifika förslagen i ett separat tekniskt arbetsdokument som åtföljs av en förklaring. Det tekniska arbetsdokumentet finns på engelska i EUR-Lex.

text: Utfärdat i Frankfurt am Main den 16 januari 2023.

text: Christine Lagarde

text: ECB:s ordförande


text: See p. 1 of the explanatory memorandum accompanying the draft law.

text: Commercial associations are a specific type of legal entity the establishment, organisation and functioning of which is regulated by the Law on commercial associations (Tulundusühistuseadus, RT I 2002, 3, 6).

text: See paragraph 5(2) of the Law on creditors and credit intermediaries (Krediidiandjate ja -vahendajate seadus, RT I, 19.03.2015, 4), paragraphs 5(1) and 5(7) of the Law on payment institutions and e-money institutions (Makseasutuste ja e-raha asutuste seadus, RT I 2010, 2, 3), paragraph 40(1) of the Law on securities market (Väärtpaberituruseadus, RT I 2001, 89, 532),

text: Hoiu-laenuühistu seadus, RT I 1999, 24, 357.

text: See

text: Article 2(5)

text: , point (6), of Directive

text: of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on access to the activity of credit institutions and the prudential supervision of credit institutions and investment firms, amending Directive

text: and repealing Directives

text: and

text: (OJ L 176, 27.6.2013, p. 338). 12 See pp. 1 and 2 of the explanatory memorandum accompanying the draft law. 13 See paragraph 1, point 59, and paragraph 5, points 1 and 3, of the draft law. 14 See paragraph 1, points 1 to 57, of the draft law regarding the amendments to the law on savings and loan associations, and paragraph 1, point 58, of the draft law on the entry into force of the draft law.

text: See paragraph 1, point 58, of the draft law. 17 See paragraph 3 of the draft law. 18 See paragraph 3, point 8, of the draft law. 19 See p. 37, paragraph 8 of the explanatory memorandum accompanying the draft law.

text: See

text: Article 4(1)

text: , point (a), of

text: Council Regulation (EU) No 1024/2013 of 15 October 2013

text: conferring specific tasks on the European Central Bank concerning policies relating to the prudential supervision of credit institutions (OJ L 287, 29.10.2013, p. 63). 21 See Article 12(4) of the CRD. 22 See paragraphs 3(1) and 12(1) and paragraph 38 of the Law on credit institutions. 23 See paragraph 39(1) of the Law on credit institutions. 24 See paragraph 43 of the Law on commercial associations.

text: Regulation (EU) No 575/2013

text: of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on prudential requirements for credit institutions and amending

text: Regulation (EU) No 648/2012

text: (OJ L 176, 27.6.2013, p. 1). 26 The full methodology applied to calculate the own funds required at authorisation is detailed in the ECB’s Guide to assessments of licence applications, paragraph 5.1, available at https://www.bankingsupervision.europa.eu/ecb/pub/pdf/ssm.201901_guide_assessment_credit_inst_licensing_appl. en.pdf. 27 See paragraph 2.9 of Opinion

text: . All ECB opinions are published on EUR-Lex. 28 See paragraph 1 points 58-60 of the draft law supplementing the Law on savings and loan associations with paragraphs 471, 472 and 49. 29 See Articles

text: of Regulation (EU) No 468/2014 of 16 April 2014 establishing the framework for cooperation within the Single Supervisory Mechanism between the European Central Bank and national competent authorities and with national designated authorities (SSM Framework Regulation) (ECB/2014/17) (OJ L 141, 14.5.2014, p. 1). 30 See paragraph 14(1) of the Law on credit institutions, implementing the deadlines foreseen in Article 15 of the CRD.

title: Opinion of the European Central Bank of 2 February 2023 on the phase out of savings and loan associations (CON/2023/3)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 2 February 2023 on the phase out of savings and loan associations (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 12 January 2023 the European Central Bank (ECB) received a request from the Estonian Ministry of Finance for an opinion on a draft law amending the Law on savings and loan associations (hereinafter the ‘draft law’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union since the draft law contains provisions affecting the ECB’s tasks concerning the prudential supervision of credit institutions pursuant to Article 127(6) of the Treaty. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft law

text: 1.1 As noted in the explanatory memorandum accompanying the draft law , the main objective of the draft law is to increase the transparency of savings and loan associations and to ensure a more efficient protection of their members, i.e. depositors, with a view to phase out savings and loan associations. 1.2 Under current Estonian law, commercial associations (tulundusühistu) may generally provide financial services either: (1) as savings and loan associations ; or (2) by obtaining a credit institution licence and functioning as an association bank ; or (3) by obtaining a licence for performing insurance activities and functioning as an insurance association . 1.3 Under Estonian law, association banks are regulated as credit institutions and are subject to prudential supervision .

text: 1.4 Savings and loan associations are a specific category of commercial association whose legal status, activities and the procedure for the foundation and dissolution of which are set out in the Law on savings and loan associations . Under the Law on savings and loan associations, savings and loan associations may conclude with their members the following transactions: (1) deposit transactions to raise savings and other repayable funds; (2) loan transactions, including consumer credit, mortgage loans and factoring; (3) lease transactions; (4) intermediate securities, guarantees, benefits and earmarked repayable funds offered by foundations, structural funds or payment agencies founded by the European Commission or States that are contracting parties to the European Economic Area Agreement or other similar persons, or by credit institutions, financial institutions or insurers; (5) give advice regarding economic activities; and (6) other transactions similar to the foregoing . Additionally, savings and loan associations may perform currency exchange services, cash transfers and other payment services in accordance with the provisions of the Law on payment institutions and e-money institutions to unspecified persons (i.e. not its members) . 1.5 Savings and loan associations are non-regulated financial institutions that fall outside the scope of Directive

text: of the European Parliament and of the Council (hereinafter the ‘CRD’). As noted in the explanatory memorandum, the reason for this non-regulation has so far been the understanding that members of savings and loan associations control and actively exercise supervision over the activities of the associations, which should function based on the principle of social control . However, there have been problems with savings and loan associations, and many of them have introduced procedures that essentially exclude members from active supervision of, and participation in, the activities of savings and loan associations . 1.6 The draft law would ultimately phase out savings and loan associations under Estonian law following a three-step transition process. The first step, which involves amendments that will enter into force following the draft law’s adoption, includes a prohibition on establishing new savings and loan associations and, starting from 1 July 2023, a prohibition on displaying interest rates on deposits in advertisements . The purpose of the second step is to: increase the transparency of savings and loan associations and reduce conflict of interest risks; increase the rights of savings and loan associations’ members to receive information about the associations’ activities; set limits on the granting of credit to certain individuals; specify the rules of authorisation to increase member participation in savings and loan associations; increase the minimum share capital; and specify the rules for conducting audit reviews. These amendments are scheduled to enter into force on 1 January 2024 . As a third step, all savings and loan associations would be required to obtain a credit institution licence by 31 December 2027 in order to continue providing deposit-taking and

text: lending services and would thereafter continue operating as association banks . Alternatively, if a savings and loan association has not submitted a credit institution licence application, or the competent authority has refused to grant such licence by that date, the savings and loan association must cease to provide regulated financial services and terminate relevant agreements according to their terms. Thereafter, it may continue operating as a regular commercial association without the right to accept deposits and would have to obtain a licence or authorisation in order to provide any regulated financial services . 1.7 The draft law establishes a transitional period in order to facilitate the phase out of savings and loan associations and to enable them to apply for a credit institution licence. The draft law prohibits savings and loan associations from accepting new members and from concluding new, or prolonging the validity of existing, deposit or consumer credit agreements from 1 January 2026 and until they have obtained a credit institution licence. According to the draft law, savings and loan associations wishing to carry on deposit-taking and lending activities must obtain a credit institution licence by 31 December 2027. However, if an association has submitted a credit institution licence application and the competent authority has not decided on such application by 31 December 2027, the association may continue operating, and will not be deemed to be operating without a licence within the meaning of the Estonian Penal Code. However, such a savings and loan association may not conclude new contracts or prolong existing contracts for providing certain specified services or accept new members as from 1 January 2028 until it has received a credit institution licence. The Law on savings and loan associations is scheduled to become invalid on 1 January 2028. 1.8 The draft law also proposes certain technical amendments to the Law on credit institutions aimed at specifying and clarifying the treatment of association banks. Among others, the draft law specifies the number of management board members of an association bank and the procedure for becoming an association bank’s management board member . 1.9 Finally, the draft law reduces the minimum initial capital requirement applicable to association banks from the current EUR 5 million to EUR 1 million in line with Article 12(4) of the CRD . According to the explanatory memorandum, the aim of reducing the initial capital requirement of association banks is to incentivise the development of association banking in Estonia .

text: 2. General observations

text: The ECB notes that, within the framework of the Single Supervisory Mechanism (SSM), which is composed of the ECB and the national competent authorities, including the Estonian Financial Supervisory Authority (FSA), the ECB is, in accordance with all relevant Union law (and Estonian legislation transposing Directives), exclusively competent to carry out, for prudential supervisory

text: purposes, the tasks of authorising credit institutions and withdrawing authorisations of credit institutions .

text: 3. Specific observations on the draft law’s provisions lowering the initial capital requirements for association banks

text: 3.1 Under the CRD, Member States may grant authorisation to particular categories of credit institutions with initial capital of less than EUR 5 million, subject to the condition, inter alia, that the initial capital is no less than EUR 1 million . The CRD does not authorise Member States to introduce a lower initial capital requirement than EUR 5 million for all credit institutions, but only for particular categories of credit institutions. The draft law provides for a EUR 1 million initial capital requirement only for association banks. The ECB understands that association banks are a particular category of credit institution as they can exist only in the specific legal from of a commercial association , must be established by at least 50 persons , and irrespective of the amount of capital contributed by any member to the share or initial capital of an association bank, each member of an association bank has one vote at the general meeting of an association bank . However, the ECB understands that Estonian law does not limit the range of services that an association bank may provide, and that association banks may provide the same range of services as credit institutions established as public limited companies (aktsiaselts). 3.2 While, from a legal perspective, the provisions of the draft law enabling association banks to be established with a minimum initial capital of EUR 1 million may not contravene the CRD, the ECB cautions that a combination of a potentially large number of new entrants to the banking market of a rather limited size and relatively low capital levels could lead to increased risks. Therefore, the ECB encourages the Estonian legislator to thoroughly consider whether lowering the initial capital requirement for association banks to EUR 1 million is a good legislative choice in terms of policy for the banking market. 3.3 If the lower initial capital requirement is implemented, the ECB would, upon assessing the licencing applications of such association banks, consider it prudent to require applicants to always prepare an exit plan, which should be a prerequisite for the granting of authorisation. Furthermore, given that the initial capital requirement is aimed at various risks primarily related to the provision of various types of banking and investment services which licenced credit institutions are permitted to provide, the ECB suggests to consider whether it would be advisable to limit the range of services that association banks with lower initial capital may provide in order to better manage the risks in the banking sector. 3.4 Furthermore, a credit institution must comply with the own funds requirements as set by the relevant applicable EU and national law, including

text: Regulation (EU) No 575/2013

text: of the European Parliament

text: and of the Council (the ‘CRR’) . The amount of own funds required at authorisation is determined on the basis of an entity's business plan and the risks that it intends to undertake during the first years of operations . Hence, the ECB considers that, in most cases concerning specific credit institutions, own funds in addition to the minimum initial capital of EUR 1 million will be necessary to establish the business of a credit institution and obtain authorisation .

text: 4. Specific observations on the transitional period provided for in the draft law

text: The ECB welcomes the establishment of a transitional framework for the gradual phase out of savings and loan associations and to direct them towards applying for a credit institution licence or ceasing to provide regulated banking services . Providing sufficient time for existing savings and loan associations to apply for a credit institution licence is vital to give the ECB, sufficient time to conduct, in cooperation with the FSA , a thorough analysis and scrutiny of any credit institution licence applications received. In this respect, the ECB understands that it would be required to decide on the credit institution licence application within six months following the receipt of all the necessary documents and information which meet the requirements of the law, and no later than within twelve months following the receipt of the licence application .

text: This opinion will be published on EUR-Lex.

text: Done at Frankfurt am Main, 2 February 2023.

text: [signed]

text: The President of the ECB

text: Christine LAGARDE


text: COM(2022) 546 final.

text: Se Eurosystemets strategi för massbetalningar, som finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG av den 19 maj 1998

text: om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper (EGT L 166, 11.6.1998, s. 45).

text: Se artikel 1.2 i förslaget till förordning.

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av den 25 november 2015

text: om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven

text: och

text: samt förordning

text: (EU) nr 1093/2010

text: och om upphävande av direktiv

text: (EUT L 337, 23.12.2015, s. 35).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/92/EU av den 23 juli 2014

text: om jämförbarhet för avgifter som avser betalkonto, byte av betalkonto och tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner (EUT L 257, 28.8.2014, s. 214).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/882 av den 17 april 2019

text: om tillgänglighetskrav för produkter och tjänster (EUT L 151, 7.6.2019, s. 70).

text: Se

text: artikel 4.33 i PSD2

text: Se artikel 2.20 i betalkontodirektivet.

text: Se skäl 14 i betalkontodirektivet.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 260/2012 av den 14 mars 2012

text: om antagande av tekniska och affärsmässiga krav för betalningar och autogireringar i euro och om ändring av förordning

text: (EG) nr 924/2009

text: (EUT L 94, 30.3.2012, s. 22).

text: Se s. 10 i motiveringen till förslaget till förordning.

text: Se riktlinjerna på EPC:s webbplats www.europeanpaymentscouncil.eu

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 1 februari 2023 om ett förslag till förordning om ändring av förordningarna (EU) nr 260/2012 och (EU) 2021/1230 vad gäller omedelbara betalningar i euro (CON/2023/4) 2023/C 106/02

text: Inledning och rättslig grund

text: Den 16 och den 24 november 2022 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd respektive Europaparlamentet om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordningarna

text: (EU) nr 260/2012

text: och

text: (EU) 2021/1230

text: vad gäller omedelbara betalningar i euro (nedan kallat förslaget till förordning).

text: ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna

text: och

text: i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eftersom förslaget till förordning innehåller bestämmelser som faller inom ECB:s behörighetsområde i enlighet med

text: artikel 127.2 i EUF-fördraget

text: och

text: artikel 3.1 i stadgan

text: för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt den grundläggande uppgiften för Europeiska centralbankssystemet att främja väl fungerande betalningssystem. I enlighet med

text: artikel 17.5

text: första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: 1. Allmänna kommentarer

text: 1.1. ECB välkomnar varmt Europeiska kommissionens initiativ att främja tillhandahållande och användning av direktbetalningar, definierade som betalningar som överför medel till betalningsmottagarens betalkonto inom tio sekunder efter mottagandet av betalningsuppdraget från betalaren, i euro i EU. Detta initiativ stämmer väl överens med Eurosystemets strategi för massbetalningar, som i huvudsak består av följande: a) utveckling av en europeisk lösning för massbetalningar vid en interaktionspunkt, b) ett fullständigt införande av direktbetalningar, c) förbättring av gränsöverskridande betalningar utanför EU, samt d) stöd till innovation, digitalisering och ett europeiskt ekosystem för betalningar.

text: 1.2. För att främja väl fungerande betalningssystem är det viktigt att ta itu med fragmenteringsproblem inom det gemensamma eurobetalningsområdet (Sepa). För närvarande är tillhandahållandet av direktbetalningar inte tillgängligt på lika villkor i alla Sepa-jurisdiktioner. I detta sammanhang skulle åtgärder som ytterligare harmoniserar tillhandahållandet av direktbetalningar i Sepa-jurisdiktionerna öka konsumenternas valmöjligheter och främja innovation, säkerhet och öppet strategiskt oberoende för europeiska betalningar. På samma sätt bör åtgärder som kan främja effektiviteten i hela Sepa också stödjas, förutsatt att efterlevnaden av den tillämpliga dataskyddslagstiftningen säkerställs. Möjligheten att inrätta standardiserade, och/eller eventuellt centraliserade, alleuropeiska lösningar för kontroller av avvikelser, som betaltjänstleverantörer ska göra tillgängliga innan direktbetalningar godkänns eller innan medel krediteras mottagarkontot, bör undersökas på ett ändamålsenligt sätt,, t.ex. genom att Eurosystemet utnyttjar sin centrala ställning när det gäller direktbetalningar, som ger möjlighet att nå alla relevanta motparter.

text: 1.3. Tillhandahållandet och användningen av direktbetalningar har ökat i unionen sedan SEPA Instant Credit Transfer (SCT Inst) lanserades 2017, men de har ännu inte blivit någon ny standard, vilket var förväntningen. ECB fortsätter att uppmuntra marknadsaktörerna att genomföra direktbetalningar på europeisk basis och att stödja slutanvändarnas användning så snart som möjligt. I november 2018 lanserade ECB direktbetalningstjänsten TIPS (TARGET Instant Payment Settlement), som underlättar för betaltjänstleverantörer att erbjuda direktbetalning och gör det möjligt för dem att när som helst, direkt och på ett säkert sätt avveckla direktbetalningar. Från och med 2022 måste alla betaltjänstleverantörer som ansluter sig till SCT Inst-systemet och som är nåbara i TARGET2 också kunna nås via TIPS, vilket bidrar till alleuropeisk nåbarhet (eller interoperabilitet) för betaltjänstleverantörer som erbjuder direktbetalning på teknisk nivå, marknadsinfrastrukturnivån.

text: 1.4. ECB noterar att institut för elektroniska pengar och betalningsinstitut, som annars skulle vara skyldiga att erbjuda alla sina betaltjänstanvändare en betalningstjänst för att sända och ta emot betalningsuppdrag, inte omfattas eftersom de inte kan delta i de avvecklingssystem som anges i

text: (nedan kallat direktivet om slutgiltig avveckling). Det är ECB:s tolkning att, om tillämpningsområdet för direktivet om slutgiltig avveckling skulle utvidgas till att omfatta institut för elektroniska pengar och betalningsinstitut, dessa betaltjänstleverantörer också skulle uppfylla kravet att erbjuda alla sina betaltjänstanvändare en betalningstjänst för att sända och ta emot betalningsuppdrag, eftersom de skulle delta direkt i de avvecklingssystem som utses enligt det direktivet. ECB stöder kravet på att de berörda betaltjänstleverantörerna ska erbjuda direktbetalningar till samma kostnad som andra betalningar. ECB välkomnar också att man inför en förenklad process för att kontrollera sanktioner för att komma bort från den nuvarande transaktionsbaserade modellen, utan att göra granskningsprocessen mindre effektiv. Dessutom stöder ECB förslaget att införa en tjänst för att upptäcka diskrepanser mellan betalningsmottagarens Iban-kod (International Bank Account Number) och namn. En sådan tjänst kan minska antalet fel och bedrägerier i samband med direktbetalningar. En avgift för denna tjänst kan dock vara avskräckande och i kombination med undantagsbestämmelsen kan den leda till ett lågt utnyttjande av det extra skyddet för betalarna, samtidigt som det ändå medför kostnader för betaltjänstleverantörerna att ta fram tjänsten. Kraven på hur tjänsten för kontroll av avvikelser ska utformas är inte alltför detaljerade, vilket ger marknaden nödvändig flexibilitet för att utveckla lösningar. Ett harmoniserat tillvägagångssätt skulle dock förhindra att problem med fragmentering uppstår. Det är också viktigt att ge marknaden tillräckligt med tid för att utveckla och genomföra lämpliga åtgärder som inte undergräver hastigheten på direktbetalningar, eftersom detta skulle kunna äventyra deras införande vid försäljningsställen.

text: 2. Specifika kommentarer

text: 2.1. Definitioner

text: Vissa av de termer som definieras i förslaget till förordning kan a) behöva samordnas med definitionerna i

text: (nedan kallat betaltjänstdirektivet eller PSD2) och b) nödvändiggöra ändringar av

text: (nedan kallat betalkontodirektivet) och

text: (nedan kallat europeiska tillgänglighetsdirektivet (EAA)). Närmare bestämt skulle definitionen av payment account identifier (ej översatt till svenska), som införs i förslaget till förordning, vara densamma som unik identifieringskod enligt definitionen i PSD2. ECB föreslår att unionslagstiftaren mot bakgrund av detta överväger att använda samma terminologi i förslaget till förordning. Dessutom är credit transfer (ej översatt till svenska), ett begrepp som redan definieras i betalkontodirektivet. ECB föreslår att man av konsekvensskäl anpassar denna definition till definitionen av instant credit transfer som införs genom förslaget till förordning. I detta avseende understryker betalkontodirektivet behovet av att samordna definitionerna i det direktivet med definitionerna i PSD2 och

text: . Dessutom innehåller EAA en definition av betalningsterminal med en innebörd som liknar betydelsen av PSU interface (ej översatt till svenska) som införs genom förslaget till förordning. ECB föreslår att unionslagstiftaren överväger att ändra EAA för att anpassa definitionen av betalningsterminal till definitionen av PSU interface (ej översatt till svenska). För att uppnå enhetlighet på systemnivå är det också viktigt att bedöma de nya termer som införs genom förslaget till förordning mot bakgrund av de kommande ändringarna av PSD2.

text: 2.2. Diskrepanser mellan en betalningsmottagares namn och betalkontonummer

text: Enligt motiveringen till förslaget till förordning får betaltjänstleverantörer ta ut en tilläggsavgift för en tjänst som upptäcker diskrepanser mellan en betalningsmottagares namn och betalkontonummer. En tilläggsavgift för att upptäcka avvikelser skulle å ena sidan kunna ha en avskräckande effekt på användarna av betaltjänster, vilket i så fall inte främjar tillhandahållandet och utnyttjandet av direktbetalningar. Å andra sidan är en sådan tjänst för kontroll av avvikelser inom ramen för direktbetalningar av avgörande betydelse. Därför bör förslaget till förordning ändras för att undvika att betaltjänstanvändare antingen inte använder direktbetalningar eller väljer bort tjänsten för kontroll av avvikelser på grund av de avgifter som är förknippade med denna. Oavsett om betaltjänstanvändarna utnyttjar tjänsten är betaltjänstleverantörerna enligt förslaget till förordning skyldiga att erbjuda tjänsten, vilket kräver investeringar. I vissa medlemsstater (t.ex. Nederländerna) finns redan en obligatorisk Iban-kontroll mot betalningsmottagarens namn, och denna tillhandahålls utan extra kostnad av alla betaltjänstleverantörer avseende Iban-nummer för inhemska konton. Ett harmoniserat tillvägagångssätt för sådana Iban-kontroller i hela Sepa-området kan vara fördelaktigt och mer kostnadseffektivt, vilket t.ex. kan leda till att ett gemensamt system införs och/eller att tjänsten tillhandahålls på ett centraliserat sätt.

text: 2.3. Screening av direktbetalningar avseende unionens sanktioner

text: De berörda betaltjänstleverantörerna måste genomföra screeningkontroller avseende unionens sanktioner omedelbart efter ikraftträdandet av restriktiva åtgärder som antagits i enlighet med

text: artikel 215 i EUF-fördraget

text: . I detta avseende har ECB tre synpunkter.

text: För det första befriar förslaget till förordning inte den berörda betaltjänstleverantören från skyldigheten att följa relevanta nationella sanktioner som tillämpas mot en relevant person, ett organ eller en enhet.

text: För det andra kan restriktiva åtgärder som antas i enlighet med

text: artikel 215 i EUF-fördraget

text: träda i kraft samma dag som de offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning eller dagen efter det att de har offentliggjorts. För att säkerställa att dessa restriktiva åtgärder tillämpas snabbt av de berörda betaltjänstleverantörerna, föreslår ECB att berörda betaltjänstleverantörer åläggs en skyldighet att utföra sådana kontroller omedelbart efter offentliggörandet av de restriktiva åtgärderna i Europeiska unionens officiella tidning (i stället för omedelbart efter ikraftträdandet), vilket underlättar efterlevnaden i alla sådana fall där dagen för ikraftträdandet infaller efter än dagen för offentliggörandet.

text: För det tredje, och för att säkerställa rättssäkerhet, är ECB medveten om de potentiella fördelarna som identifieringskoder för juridiska personer (LEI-koder)kan ha vid screeningkontroller avseende på unionens sanktioner och/eller som en global identifieringsstandard för motparter i samband med en tjänst som kontrollerar diskrepanser. I den senaste vägledningen från Europeiska betalningsrådet (EPC) om en planerad övergång av ordningarna för EPC:s betalningssystem till 2019 års version av meddelandestandarden ISO 20022 senast i november 2023, anges LEI-koder som alternativa identifieringskoder för icke-privata parter. Detta skulle undanröja tekniska hinder på nivån EPC-betalningssystem. Även om användningen av LEI-koder är beroende av att de genomförs i större utsträckning, skulle en hänvisning till den potentiella användningen av LEI-koder i den föreslagna bestämmelsen om granskningsprocessen visa att Europeiska unionen stöder användningen och främjandet av denna globala standard.

text: 2.4. Förfaranden om åsidosättande

text: För att förhindra en situation där planerade driftstopp för SCT Inst-systemet oavsiktligt skulle leda till att betaltjänstleverantörer bryter mot unionsrätten, föreslår ECB att ett förbehåll införs i förslaget till förordning. ECB föreslår därför att betaltjänstleverantörer undantas från förfaranden om åsidosättande i de mycket exceptionella fall då SCT Inst-systemet inte är tillgängligt under en kort tidsperiod, vilket godkänts av dess respektive styrande organ, och därmed förhindrar hanteringen av direktbetalningar.

text: I de fall där ECB rekommenderar att förslaget till förordning ska ändras anges de specifika förslagen i ett separat tekniskt arbetsdokument som åtföljs av en förklaring. Det tekniska arbetsdokumentet finns på engelska i EUR-Lex.

text: Utfärdat i Frankfurt am Main den 1 februari 2023.

text: Christine Lagarde

text: ECB:s ordförande


text: οι περί της Κεντρικής Τράπεζας της Κύπρου Νόμοι του 2002 έως 2017. 2

text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p. 42).

text: See Article 58 of the Constitution of the Republic of Cyprus.

text: See Article 4 of the Implementation of Union Regulations and Union Decisions Law (Law 78(I)/2007).

text: For example, as concerns credit institutions, the CBC was recently designated, through a notification of the Minister for Finance published in the Official Gazette of the Republic (K.D.P. 420/2022) as a competent authority for the implementation of

text: Regulation (EU) 2019/1238

text: of the European Parliament and of the Council of 20 June 2019 on a pan-European Personal Pension Product (PEPP) (OJ L 198, 25.7.2019, p.1).

text: See Article 2 of the draft law (inserting a new

text: Article 7

text: A into the Central Bank of Cyprus Laws of 2002 to 2017).

text: Such an amendment would also ensure that the text of the new

text: Article 7

text: A of the Central Bank of Cyprus Laws would be aligned with the provisions of Article 4 of the Implementation of of Union Regulations and Union Decisions Law (Law 78(I)/2007).

text: For instance, there are Union regulations that provide that Member States must lay down the rules on appropriate administrative penalties, which must be effective, proportionate and dissuasive, without specifying maximum amounts; in such cases the range of administrative sanctions is to be specified in national law. See, for example,

text: Regulation (EU) 2021/1230

text: of the European Parliament and of the Council of 14 July 2021 on cross-border payments in the Union (OJ L 274, 30.7.2021, p. 20).

text: See

text: Article 2

text: (presumably intended to be

text: Article 3

text: ) of the draft law (adding a new

text: Article 66

text: A(3) of the Central Bank of Cyprus Laws of 2002 to 2017).

title: Opinion of the European Central Bank of 20 February 2023 on the designation of the Central Bank of Cyprus as a competent authority for the implementation of Union legal acts (CON/2023/5)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 20 February 2023 on the designation of the Central Bank of Cyprus as a competent authority for the implementation of Union legal acts (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 10 January 2023 the European Central Bank (ECB) received a request from the Ministry of Finance of the Republic of Cyprus for an opinion on a Law amending the Central Bank of Cyprus Laws 2002 to 2017 (hereinafter the ‘draft law’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the third indent of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC

text: , as the draft law relates to the Central Bank of Cyprus (CBC). In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft law

text: 1.1 The draft law provides that the Minister for Finance may, after obtaining the CBC’s consent, issue a notification to be published in the Official Gazette of the Republic, designating and authorising the CBC as the competent authority for the implementation of any Union legal act. 1.2 The draft law further provides that where the CBC is designated as the competent authority for the implementation of a Union legal act, it will have the power, in case of non-compliance with such legal act, to impose administrative sanctions and take administrative measures provided for in that legal act.

text: 2. General observations

text: 2.1 The ECB understands that, in principle, the effective implementation of directly applicable Union legal acts, such as regulations and decisions, is ensured through: (i) the designation of the authority competent for their implementation; (ii) the penalisation of breaches; and (iii) the conferral on the designated competent authority of the administrative powers necessary for it to meet its obligations in relation to the implementation of such Union legal acts, which may be used, for example, in case of non-compliance.

text: 2.2 The ECB further understands that the power of the Minister for Finance to designate a competent authority for the implementation of Union legal acts derives from the Constitution of the Republic of Cyprus , which provides for the members of the Council of Ministers’ general power to exercise executive powers that are relevant to the respective ministry’s tasks. 2.3 Furthermore, the ECB understands that, under Cypriot law , except where otherwise provided by law, regulatory administrative act or decision of the executive power, each ministry and independent authority is responsible for ensuring the implementation in Cyprus of Union regulations and decisions that fall within the ministry’s or the independent authority’s tasks, in accordance with the Cypriot Constitution, the laws, the regulatory administrative acts and the decisions of the executive power of the Republic of Cyprus. Based on this provision of Cypriot law, the ECB understands that the draft law concerns only Union regulations and decisions that are relevant to the CBC’s existing tasks and responsibilities. 2.4 Finally, based on the foregoing and on the assumption that the designation of the CBC as a competent authority is limited to Union legal acts that fall under the CBC’s tasks and responsibilities, the ECB understands that the draft law does not confer any new task on the CBC. The ECB notes that the CBC has already been designated as the competent authority for the implementation of other relevant Union acts .

text: 3. Specific observations

text: 3.1 The draft law refers to ‘European Union acts’, which is understood to cover Union regulations, directives and decisions. In light of this and considering that not all Union legal acts require the designation of a national competent authority responsible for their implementation in a Member State and the imposition of sanctions in case of non-implementation, the ECB invites the consulting authority to clarify which types of Union legal acts the general term ‘European Union acts’ covers. 3.2 For the sake of legal certainty and transparency, the ECB suggests that the proposed wording of the new provision of the draft law authorising the Minister for Finance to designate the CBC as competent authority for the implementation of Union legal acts should be amended to explicitly clarify that this task will only concern Union legal acts that are relevant to the CBC’s existing tasks and responsibilities .

text: 3.3 The ECB understands that within the Cypriot legal framework the range of administrative sanctions that competent authorities may impose is specified in Union regulations and/or national law. For consistency purposes, the ECB suggests that the draft law’s proposed wording authorising the CBC to impose the administrative sanctions and administrative measures provided for in Union legal acts for the implementation of which the CBC is designated as the competent authority should be amended to explicitly clarify that the CBC may impose such administrative sanctions and administrative measures, within the range specified in Union and/or national law, to the extent relevant to the CBC’s tasks and responsibilities.

text: This opinion will be published on EUR-Lex.

text: Done at Frankfurt am Main, 20 February 2023.

text: [signed]

text: The President of the ECB

text: Christine LAGARDE