text: COM(2021) 420 final.

text: COM(2021) 423 final.

text: COM(2021) 421 final.

text: COM(2021) 422 final.

text: Se Europeiska centralbankens yttrande

text: av den 4 februari 2005 på begäran av Europeiska unionens råd över ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt, inbegripet finansiering av terrorism (COM(2004) 448 final) (EUT C 40, 17.2.2005, s. 9), Europeiska centralbankens yttrande

text: av den 17 maj 2013 om ett direktivförslag om förhindrande av att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism samt ett förslag till förordning om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel (EUT C 166, 12.6.2013, s. 2), Europeiska centralbankens yttrande

text: av den 12 oktober 2016 om ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av

text: direktiv (EU) 2015/849

text: om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism och om ändring av direktiv

text: (EUT C 459, 9.12.2016, p. 3) samt Europeiska centralbankens yttrande

text: av den 7 december 2018 om ett ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning

text: (EU) nr 1093/2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten) samt tillhörande rättsakter (EUT C 37, 30.1.2019, s. 1). Alla ECB:s yttranden finns i EUR-Lex.

text: Rådets förordning

text: (EU) nr 1024/2013

text: av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 29.10.2013, s. 63).

text: Se punkt 1.2 i yttrande

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/849 av den 20 maj 2015

text: om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012

text: och om upphävande av

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG

text: och rådets och

text: kommissionens direktiv 2006/70/EG

text: (EUT L 141, 5.6.2015, s. 73).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013

text: om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv

text: och om upphävande av direktiv

text: och

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338).

text: Se artikel 3 i AMLR1.

text: Rådets direktiv

text: av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar (EGT L 166, 28.6.1991, s. 77),

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/97/EG av den 4 december 2001

text: om ändring av

text: rådets direktiv 91/308/EEG

text: om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar (EGT L 344, 28.12.2001, s. 76),

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG av den 26 oktober 2005

text: om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (EUT L 309, 25.11.2005, s. 15),

text: direktiv (EU) 2015/849

text: samt

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/843 av den 30 maj 2018

text: om ändring av

text: direktiv (EU) 2015/849

text: om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, och om ändring av direktiven

text: och

text: (EUT L 156, 19.6.2018, s. 43).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013

text: om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU av den 15 maj 2014

text: om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv

text: och av direktiv

text: (EUT L 173, 12.6.2014, s. 349).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av den 25 november 2015

text: om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven

text: och

text: samt förordning

text: (EU) nr 1093/2010

text: och om upphävande av direktiv

text: (EUT L 337, 23.12.2015, s. 35).

text: Se artikel 2.32 i AMLR1.

text: Se artikel 2.31 i AMLR1.

text: Se led 5 i artikel 2.1 i AMLAR.

text: Se artikel 9 i AMLR1.

text: Se

text: artikel 46.4 i direktiv (EU) 2015/849

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009

text: om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (EUT L 335, 17.12.2009, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 av den 15 maj 2014

text: om marknader för finansiella instrument och om ändring av förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 173, 12.6.2014, s. 84).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1132 av den 14 juni 2017

text: om vissa aspekter av bolagsrätt (EUT L 169, 30.6.2017, s. 46).

text: Se

text: artikel 76.1 i direktiv 2013/36/EU

text: Se artikel 9.3 i AMLR1.

text: Enligt definitionen i artikel 2.28 i AMLR1.

text: Se särskilt EBA:s riktlinjer för intern styrning enligt direktiv

text: ). Finns på EBA:s webbplats.

text: Se artikel 2.32 i AMLR1.

text: Se artikel 9.1 och 9.2 i AMLR1.

text: Se artikel 52 a i AMLD6.

text: Se artiklarna 39–41 i AMLD6.

text: Se artikel 41.1 e och 41.1 f i AMLD6.

text: Se artikel 20.2 i i AMLAR där det stadgas att myndigheten för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism får föreslå för en myndighet som har beviljat en utvald ansvarig enhet tillstånd att detta tillstånd dras in.

text: Se artikel 41.1 i AMLD6.

text: Se särskilt artiklarna 50 och 51 i AMLD6.

text: Termen behörig myndighet definieras i artikel 2.31 i AMLR1 och inkluderar a) en finansunderrättelseenhet, b) en tillsynsmyndighet som är ett offentligt organ eller den offentliga myndighet under vars överinseende självreglerande organ utför sina funktioner, c) en offentlig myndighet som har till uppgift att utreda eller lagföra penningtvätt, dess förbrott eller finansiering av terrorism, eller som har till uppgift att spåra, beslagta eller frysa och förverka tillgångar som härrör från brott, d) en offentlig myndighet med specifikt ansvar för att bekämpa penningtvätt eller finansiering av terrorism.

text: Se artikel 45 i AMLD6.

text: Se artikel 51.2 i AMLD6.

text: Se kapital V i AMLD6.

text: Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om marknader för kryptotillgångar och om ändring av

text: direktiv (EU) 2019/1937

text: (COM(2020) 593 final).

text: Se

text: artikel 50.2

text: sista stycket i AMLD6.

text: Se artikel 50.2 i AMLD6.

text: Se artikel 51.1 och 51.2 i AMLD6.

text: Se t.ex.

text: artikel 56 i direktiv 2013/36/EU

text: Se artiklarna 50 och 51 i AMLD6.

text: Se artikel 40 i AMLD6.

text: Se artikel 41.1 e i AMLD6.

text: Se artikel 3.3 k i AMLR1.

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014

text: om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av

text: rådets direktiv 82/891/EEG

text: och

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG

text: och

text: samt Europaparlamentets och rådets förordningar

text: (EU) nr 1093/2010

text: och

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 173, 12.6.2014, s. 190).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/49/EU av den 16 april 2014

text: om insättningsgarantisystem (EUT L 173, 12.6.2014, s. 149).

text: Se artikel 15.4 i AMLR1.

text: Se artikel 59 i AMLR1.

text: Artikel 128.1

text: första meningen i fördraget och

text: artikel 16

text: första meningen i ECBS-stadgan.

text: Artikel 128.1

text: tredje meningen i fördraget och

text: artikel 16

text: tredje meningen i ECBS-stadgan.

text: Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (EUT C 326, 26.10.2012, s. 391).

text: Se yttrandena

text: och

text: Se domstolens dom av den 26 januari 2021, Hessischer Rundfunk, målen

text: och

text: , ECLI:EU:C:2021:63, punkterna 69–70.

text: och

text: , ECLI:EU:C:2021:63, punkt 46.

text: Kommissionens rekommendation

text: av den 22 mars 2010 om omfattningen och effekterna av eurosedlars och euromynts ställning som lagliga betalningsmedel (EUT L 83, 30.3.2010, s. 70).

text: och

text: , ECLI:EU:C:2021:63, punkterna 46–49.

text: och

text: , ECLI:EU:C:2021:63, punkt 67.

text: och

text: , ECLI:EU:C:2021:63, punkt 78.

text: Se punkt 2.4 i yttrande

text: , punkt 2.1 i yttrande

text: , punkt 9.2.1 i yttrande

text: , punkt 2.3 i yttrande

text: samt punkt 7.2.1 i yttrande

text: Se punkt 2.7 i yttrande

text: och

text: , ECLI:EU:C:2021:63, punkt 77.

text: Se artikel 63 b i AMLR1.

text: Se bilaga II i AMLR1.

text: Se

text: artikel 11.2 c i direktiv 2005/60/EG

text: Se

text: artikel 3 i kommissionens direktiv 2006/70/EG av den 1 augusti 2006

text: om tillämpningsföreskrifter för

text: med avseende på definitionen av person i politiskt utsatt ställning, samt tekniska kriterier för att kunna tillämpa lägre krav på kundkontroll och göra undantag på grund av finansiell verksamhet som drivs tillfälligt eller i mycket begränsad omfattning ( EUT L 214, 4.8.2006, s. 29).

text: Se bilaga II, punkt 1 b i

text: direktiv (EU) 2015/849

text: Se

text: artikel 1.2 d i direktiv (EU) 2018/843

text: Se sidan 130 i FATF:s rekommendationer. Finns på FATF:s webbplats https://www.fatf-gafi.org/

text: Se artikel 2.13 i AMLR1.

text: Se artikel 2.3 i förslaget till förordning om marknader för kryptotillgångar.

publisher: Europeiska centralbanken

sprak: sv

title: Europeiska Centralbankens Yttrande av den 16 februari 2022 om ett förslag till ett direktiv och en förordning om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism (CON/2022/5) 2022/C 210/06

serie: con

text: Inledning och rättslig grund

type: rubrik

text: Den 8, 14 respektive 20 oktober 2021 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europaparlamentet respektive Europeiska unionens råd om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism (nedan kallat AMLR1) och ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om de mekanismer som medlemsstaterna ska inrätta för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism och om upphävande av

text: direktiv (EU) 2015/849

text: (nedan kallat AMLD6).

type: stycke

text: ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna

text: och

text: i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eftersom förslaget till förordning och förslaget till direktiv innehåller bestämmelser som berör Europeiska centralbankssystemets (ECBS) grundläggande uppgift att genomföra unionens penningpolitik i enlighet med

text: artikel 127.2

text: första strecksatsen i fördraget, den grundläggande uppgiften att främja välfungerande betalningssystem i enlighet med

text: artikel 127.2

text: fjärde strecksatsen i fördraget, ECB uppgift att utöva tillsyn över kreditinstitut enligt artikel 127.6 i fördraget, eurosedlarnas ställning som lagliga betalningsmedel i enlighet med artikel 128.1 i fördraget samt ECBS uppgift att medverka till det finansiella systemets stabilitet i enlighet med artikel 127.5 i fördraget. I enlighet med

text: artikel 17.5

text: första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: Allmänna kommentarer

text: 1. Översikt och inledande kommentarer

text: 1.1. I detta yttrande behandlas AMLR1 och AMLD6, som ingår i ett paket med fyra lagstiftningsförslag som kommissionen offentliggjorde den 20 juli 2021 i syfte att stärka unionens regler om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Separata ECB-yttranden behandlar de återstående två lagstiftningsförslagen: a) ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en myndighet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och om ändring av förordningarna

text: (EU) nr 1093/2010

text: (EU) nr 1094/2010

text: (EU) nr 1095/2010

text: (nedan kallat AMLAR) och b) ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel och vissa kryptotillgångar (omarbetning).

text: 1.2. ECB välkomnar detta initiativ. I linje med ECB:s tidigare yttranden om lagstiftningsförslag som rör bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism stöder ECB helhjärtat regler på unionsnivå som säkerställer att medlemsstaterna, unionens myndigheter och organ samt ansvariga enheter inom unionen har effektiva verktyg för att motverka ett missbruk av unionens finansiella system för penningtvätt och finansiering av terrorism.

text: 1.3. Unionens ram för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism påverkar de uppgifter som ECB utför inom området tillsyn över kreditinstitut enligt artikel 127.6 i fördraget och

text: rådets förordning (EU) nr 1024/2013

text: , samt de uppgifter enligt artikel 127.2 i fördraget som omfattas av ECB:s centralbanksmandat. Den berör även ECB ur ett institutionellt perspektiv.

text: 1.4. Uppgiften att utöva tillsyn över kreditinstitut för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism har inte tilldelats ECB. Detta är uteslutet genom artikel 127.6 i fördraget, som tydligt begränsar de uppgifter som kan tilldelas ECB till tillsynsuppgifter. Det är dock viktigt att beakta resultaten av bekämpningen av penningtvätt och finansiering av terrorism i samband med fullgörandet av ECB:s tillsynsuppgifter. Risken för att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism är särskilt viktig för ECB:s tillsynsbeslut avseende förvärv av kvalificerade innehav i enheter som står under tillsyn, för att bevilja ett kreditinstitut eller återta auktorisation samt vid lämplighetsbedömningar avseende aktuella eller tilltänkta befattningshavare i enheter som står under tillsyn samt även i det dagliga tillsynsarbetet inom ramen för översyns- och utvärderingsprocessen. Allvarliga överträdelser av reglerna för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism kan inverka negativt på ett kreditinstituts anseende och därmed kan utgöra en risk för dess framtid. Sådana överträdelser kan också leda till att betydande administrativa eller straffrättsliga påföljder åläggs enheter som står under tillsyn och deras anställda. I vissa fall kan allvarliga åsidosättanden av reglerna mot penningtvätt och finansiering medföra att auktorisationen för ett kreditinstitutet måste dras in. En effektiv bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism samt ett informationsutbyte mellan tillsynsmyndigheter och myndigheter som bekämpar penningtvätt och finansiering av terrorism är därför viktiga. De senaste årens ändringar av

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/849

text: och

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU

text: samt de europeiska tillsynsmyndigheternas arbete har lett till att man inrättat förfaranden för att underlätta detta informationsutbyte, som har blivit en viktig del av ECB:s tillsynsarbete i förhållande till kreditinstituten.

text: 1.5. Dessutom kan ECB agera som motpart till ett antal ansvariga enheter när den genomför marknadstransaktioner inom ramen för sitt centralbanksmandat. ECB omfattas därför av de förfaranden för kundkännedom som ansvariga enheter är skyldiga att genomföra i förhållande till sina kunder i enlighet med de tillämpliga reglerna för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism.

text: Specifika kommentarer

text: 2. Definition av ansvariga enheter

text: 2.1. AMLR1 innehåller en förteckning över ansvariga enheter vid tillämpningen av AMLR1, AMLD6 och AMLAR. I likhet med de tidigare penningtvättsdirektiven omfattar förteckningen över ansvariga enheter inte centralbanker. ECB noterar att centralbanker inte ingår i någon av kategorierna av ansvariga enheter inom AMLR1, såsom kreditinstitut eller finansiellt institut, eftersom dessa termer används separat från centralbankerna i fördraget och stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan). Dessutom innehåller de unionsrättsakter som reglerar kreditinstituts och andra finansmarknadsaktörers verksamhet, till exempel

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013

text: , direktiv

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU

text: och

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2366

text: , uttryckliga bestämmelser som klargör att centralbanker inte omfattas av deras tillämpningsområde. Eftersom unionens ram för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, genom AMLR1, går i riktning mot en förordning som kommer att vara direkt tillämplig i alla medlemsstater, skulle det vara värdefullt om alla lagstiftarna bekräftar denna status för centralbankerna inom ECBS, särskilt avseende de uppgifter som utförs av centralbankerna inom ECBS i enlighet med fördragen. När det gäller ytterligare verksamhet som får utföras av vissa nationella centralbanker inom ECBS är det ECB:s uppfattning att medlemsstater som anser att en viss specifik verksamhet som nationella centralbanker utför, till exempel att de tillhandahåller avistakonton för sin personal, och att detta bör omfattas av samma regler som anges i AMLR1, eller av en relevant del av dessa, kommer att behålla möjligheten att uppnå detta genom nationell lagstiftning.

text: 3. Tillsynsaspekter

text: 3.1. Definitioner

text: 3.1.1. AMLR1 definierar termen tillsynsorgan som ett organ som anförtrotts ansvar att säkerställa att ansvariga enheter efterlever kraven i AMLR1. Den definierar även termen behörig myndighet, som bland annat omfattar en offentlig myndighet med specifikt ansvar för att bekämpa penningtvätt eller finansiering av terrorism. Vissa tillsynsuppgifter omfattar aspekter som rör bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, där tillsynsmyndigheter, inbegripet ECB, måste förlita sig på bedömningar av risker för penningtvätt och finansiering av terrorism, identifiering av överträdelser av reglerna för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism eller annan input som tillhandahålls av myndigheter som bekämpar penningtvätt och finansiering av terrorism. I enlighet med detta klassificerar AMLAR både myndigheter med ansvar för tillsyn enligt direktiv

text: och ECB, när den utför sina uppgifter enligt förordning

text: (EU) nr 1024/2013

text: , som myndigheter som inte verkar på området för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. ECB:s tolkning är därför att varken termen tillsynsorgan eller termen behörig myndighet i AMLR1 är avsedda att omfatta ECB eller andra tillsynsmyndigheter.

text: 3.2. Funktion för regelefterlevnad inom ansvariga enheter

text: 3.2.1. AMLR1 definierar två kategorier av högre chefer som ansvariga för de ansvariga enheternas efterlevnad av bestämmelserna om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism: efterlevnadschef och efterlevnadsansvarig. Efterlevnadschefen ska vara verkställande ledamot i den ansvariga enhetens styrelse (eller motsvarande ledningsorgan) och ansvara för genomförandet av den ansvariga enhetens riktlinjer, kontroller och förfaranden för att säkerställa efterlevnad av AMLR1, och för att erhålla information om betydande eller väsentliga brister i sådana riktlinjer, kontroller och förfaranden. Denna bestämmelse vidareutvecklar den bestämmelse som för närvarande återfinns i

text: direktiv (EU) 2015/849

text: , som innehåller termen styrelse. Den nya bestämmelsen föreslås i AMLR1, som i egenskap av förordning inte kommer att införlivas i nationell lagstiftning med hjälp av de termer som används i dessa lagar. Det föreslås därför att den mer allmänna termen ledningsorgan används i stället för formuleringen styrelse eller, om det inte finns någon styrelse, motsvarande ledningsorgan. Begreppet ledningsorgan används i ett antal unionsakter som reglerar kreditinstituts och finansiella instituts verksamhet, såsom direktiv

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG

text: (som innehåller begreppet förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan), direktiv

text: och förordning

text: (EU) nr 600/2014

text: , samt

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1132

text: (som oftast använder uttrycket styrelse eller direktion). AMLR1 skulle därför kunna ändras så att det anges att efterlevnadschefen bör vara verkställande ledamot i ledningsorganet.

text: 3.2.2. AMLR1 föreskriver att efterlevnadschefen regelbundet ska avlägga rapport till styrelsen eller motsvarande ledningsorgan. I moderföretag ska denna person även ansvara för att övervaka koncernomfattande riktlinjer, kontroller och förfaranden. När det gäller kreditinstitut antar ledningsorganet kollektivt beslut och ansvarar bland annat för att godkänna och se över strategier och riktlinjer för att ta på sig, hantera, övervaka och minska de risker som institutet är eller kan vara exponerat för. AMLR1 bör därför klargöra att utnämningen av efterlevnadschefen inte påverkar ledningsorganets kollektiva ansvar enligt andra unionsakter.

text: 3.2.3. AMLR1 kräver att den efterlevnadsansvarige utses av styrelsen eller ledningsorganet för den enhet som står under tillsyn och ska leda det dagliga arbetet inom den ansvariga enheten för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism samt rapportera misstänkta transaktioner till finansunderrättelseenheten. Den efterlevnadsansvarige ska ingå i den ansvariga enhetens ledning. ECB är medveten om att efterlevnadschefen och den regelefterlevnadsansvarige i ett kreditinstitut utgör en del av de interna kontrollfunktioner som kommer att behöva utövas i enlighet med direktiv

text: , tolkat utifrån Europeiska bankmyndighetens (EBA) tillämpliga riktlinjer. Detta innebär bland annat att den efterlevnadschefen och den efterlevnadsansvarige är oberoende, att det finns gränser för hur deras funktioner kombineras med andra funktioner inom kreditinstitutet, att de har tillräckliga resurser för att utföra sina uppgifter samt att ges tillgång till ledningsorganet.

text: 3.2.4. AMLR1 anger vidare att, när det gäller ansvariga enheter vars ledning eller verkliga huvudmän omfattas av kontroller enligt andra unionsakter, ska kontrolleras att de efterlevnadsansvariga uppfyller dessa krav. Enligt ECB:s tolkning hänvisar denna bestämmelse endast till krav som fastställs i andra unionsakter och skapar inte några ytterligare krav på en kontroll av lämpligheten hos en efterlevnadschefen eller den efterlevnadsansvarige. Detta innebär att endast om det i andra unionsakter redan krävs att efterlevnadschefen eller den efterlevnadsansvarige ska bli föremål för en lämplighetsgranskning, en kontroll kommer att utföras i enlighet med dessa andra unionsakter. Det vore tillrådligt att förtydliga flera praktiska regler för situationer där lämplighetskontrollen av efterlevnadschefen eller den efterlevnadsansvarige utförs av en annan myndighet än en myndighet för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. För det första bör det säkerställas att respektive myndigheter för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i en sådan situation förser den myndigheten med all nödvändig information, inom ramen för sin behörighet och vid behov i samarbete med andra myndigheter för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Om myndigheterna till exempel har i uppdrag att göra en lämplighetsbedömning av en efterlevnadschef eller en efterlevnadsansvarig kan de i regel bedöma vissa lämplighetskriterier, såsom den berörda personens anseende, ärlighet och integritet. När det gäller andra kriterier, t.ex. huruvida personen har tillräckliga kunskaper, färdigheter och erfarenheter för att utföra funktionen som efterlevnadschef eller efterlevnadsansvarig, skulle dock myndigheter för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism ha den sakkunskap och den information som krävs. För det andra bör myndigheter med ansvar för att bekämpa penningtvätt och finansiering av terrorism, med tanke på betydelsen av deras bidrag i samband med kontrollen av lämplighet och relevansen hos en efterlevnadschef eller efterlevnadsansvarig för det mandat som myndigheterna getts enligt AMLR1, ha möjlighet att hindra en person, som de inte anser ha de kunskaper, färdigheter och erfarenheter som krävs, från att utöva funktionen som efterlevnadschef eller efterlevnadsansvarig, även när den övergripande lämplighetskontrollen utförs av en annan myndighet. Eftersom utsedda personer kan utses att utföra flera funktioner inom den ansvariga enheten bör det dock säkerställas att den negativa inställning som en myndighet med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism kan ha när det gäller funktionerna efterlevnadschef eller efterlevnadsansvarig inte påverkar den möjlighet som myndigheten som ansvarar för den övergripande lämplighetskontrollen har att fatta ett positivt beslut med avseende de utsedda personernas andra funktioner. I detta syfte bör det också klargöras att de uppgifter som en efterlevnadsansvarig har enligt AMLR1 endast avser efterlevnad av AMLR1. För det tredje bör det, eftersom lämplighetsbedömningar omfattas av strikta tidsfrister, anges att information från en myndighet med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism måste tillhandahållas inom rimlig tid. I detta sammanhang bör man också beakta situationer där en myndighet med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism inte lämnar någon bedömning inom tidsfristen. Eftersom den myndighet som ansvarar för den övergripande lämplighetskontrollen fullt ut kommer att förlita sig på synpunkter från myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism vad gäller den utsedda personens kunskaper, färdigheter och erfarenhet, föreslås det att bedömningen från myndigheten med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism bör utgöra en del av det beslut som fattas av den myndighet som utför den övergripande lämplighetskontrollen. Det rekommenderas vidare att de riktlinjer för samarbete vid bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism som avses i AMLD6 även bör innehålla anvisningar för hur myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism ska samarbeta med ECB och de nationella behöriga myndigheterna enligt definitionen i förordning

text: (EU) nr 1024/2013

text: , vid lämplighetskontroller av efterlevnadschefer och efterlevnadsansvariga, och fastställa särskilda tidsfrister inom vilka myndigheterna ska tillhandahålla sina synpunkter.

text: 3.3. Befogenheter för myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i samband med avseende administrativa sanktioner och åtgärder

text: 3.3.1. Av AMLD6 framgår ett brett spektrum av administrativa sanktioner och åtgärder kan tillämpas av myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och som i vissa situationer kan sammanfalla, eller med stå i konflikt med, sanktioner och åtgärder som åläggs av andra myndigheter, inbegripet ECB när den utför sina uppgifter enligt förordning

text: (EU) nr 1024/2013

text: . Därför föreslås det att man inrättar en lämplig samordningsmekanism mellan myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och andra berörda myndigheter, inklusive tillsynsmyndigheter. Sådana arrangemang skulle kunna stödja myndigheterna vid planeringen och verkställandet av sanktioner och åtgärder och undvika oavsiktliga målkonflikter. På sikt är det viktigt att ytterligare klargöra samordningsprocesserna genom riktlinjer (eller något annat reglerande dokument) för att säkerställa att de berörda myndigheterna kan vidta de åtgärder som krävs inom tidsfrister som ofta är korta och tydligt framgår av lagstiftning. Detta är också relevant för samarbete i samband med lämplighetsbedömningar (se punkt 3.2.4). Om myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och tillsynsmyndigheter har samma eller liknande befogenheter bör riktlinjerna dessutom säkerställa att befogenheterna i varje enskilt fall utövas av den myndighet som är bäst lämpad att tillämpa dem. Eftersom utarbetandet av sådana riktlinjer kan kräva samarbete mellan myndigheten för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och EBA (och eventuellt även Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten) har ECB föreslagit särskilda bestämmelser som underlättar dessa myndigheters samarbete för att utveckla regleringsprodukter i ett separat yttrande om AMLAR.

text: 3.3.2. De befogenheter som föreslås för myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i AMLD6 omfattar också befogenheten att återkalla eller tillfälligt upphäva tillstånd för ansvariga enheter och påföra ett tillfälligt förbud för personer med ledningsansvar inom en ansvarig enhet från att utöva ledningsfunktioner inom ansvariga enheter. I många fall är den myndighet som är behörig att bevilja och återkalla auktorisationer för olika typer av ansvariga enheter, eller för beslut om lämpligheten hos medlemmar i deras ledningsorgan eller innehavare av nyckelfunktioner, dock inte densamma som myndigheten med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Behörigheten att bevilja och återkalla auktorisationer eller fatta lämplighetsbeslut kan dessutom regleras av andra rättsakter än lagstiftningen om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Beviljande av auktorisation för kreditinstitut inom unionen regleras till exempel främst i direktiv

text: , och för kreditinstitut som är etablerade i de medlemsstater som deltar i den gemensamma tillsynsmekanismen har ECB erhållit exklusiv behörighet att bevilja och återkalla auktorisationer. Dessutom kan det hända att dessa rättsakter inte omfattar någon möjlighet att tillfälligt dra in en auktorisation, vilket t.ex. är fallet i direktiv

text: . ECB noterar att dessa bestämmelser för närvarande återfinns i

text: direktiv (EU) 2015/849

text: och att myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, när det gäller vissa ansvariga enheter, kan ha befogenhet att bevilja och återkalla auktorisationer. För att spegla det faktum att den exklusiva befogenheten att återkalla tillstånd för ansvariga enheter i vissa situationer utövas av andra myndigheter än myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, och för att undvika överlappning av tillsynsbefogenheter i andra situationer, bör man förtydliga att i fall där befogenheten att återkalla en auktorisation, eller att vidta någon annan åtgärd avseende en ansvarig enhets auktorisation, ligger hos en annan myndighet, myndigheterna med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism endast har möjlighet att föreslå återkallande eller någon annan åtgärd avseende auktorisationen för den myndigheten som är behörig att vidta sådana åtgärder. På samma sätt bör AMLD6, när beslut om lämpligheten hos medlemmar i ledningsorgan eller innehavare av nyckelfunktioner omfattas av en annan myndighets behörighet, ange att myndigheterna med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism har befogenhet att föreslå antagandet av beslutet för en myndighet som är behörig att vidta sådana åtgärder. En sådan formulering skulle också bättre stämma överens med den formulering som kommissionen föreslår i AMLAR.

text: 3.3.3. Enligt AMLD6 kan andra administrativa åtgärder tillämpas om de fastställda överträdelserna inte är tillräckligt allvarliga för att bestraffas med administrativa sanktioner. Vissa av de administrativa åtgärder som anges i AMLD6 kan dock ha allvarligare konsekvenser för en ansvarig enhet än administrativa sanktioner. Att begränsa andra administrativa åtgärder än sanktioner till mindre allvarliga överträdelser skulle kunna inskränka en myndighet med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i sitt val av de lämpligaste åtgärderna vid överträdelser av AMLR1-krav. Det föreslås därför att denna formulering stryks från AMLD6. En anpassning av formuleringarna i artikel 41.1 i AMLD6 och artikel 20.1 i AMLAR bör också övervägas. Medan den förstnämnda bestämmelsen kräver att myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism ska ha de befogenheter som anges där när de identifierar överträdelser av AMLR1, är den sistnämnda bestämmelsen mer omfattande och föreskriver att penningtvättsmyndigheten ska ha tillsynsbefogenheter även i fall av sannolika överträdelser av AMLR1 och i situationer där de arrangemang som genomförs av den utvalda ansvariga enheten inte säkerställer en sund riskhantering. Om dessa bestämmelser samordnas bör man också säkerställa att det, när AMLD6 och AMLAR kopplar tillsynsbefogenheter till brister i ansvariga enheters riskhantering, specificeras att detta endast gäller risker avseende penningtvätt och finansiering av terrorism och inte andra risker, i syfte att minimera potentiella konflikter med tillsynslagstiftningen.

text: 3.4. Samarbete och informationsutbyte mellan myndigheter

text: 3.4.1. AMLD6 anger regler om tystnadsplikt för myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism för kreditinstitut och finansiella institut (nedan gemensamt kallade finansiella myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism) och inför undantag där finansiella myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism bemyndigas att lämna konfidentiell information till andra myndigheter. Dessa bestämmelser verkar inte tillåta utbyte av konfidentiell information med flera olika typer av myndigheter, även om ett sådant utbyte i praktiken kan behövas. Medan AMLD6 till exempel kräver att myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism samarbetar med behöriga myndigheter och skattemyndigheter, verkar tillståndet att tillhandahålla dessa myndigheter konfidentiell information bero på om medlemsstaterna väljer att tillåta ett sådant utbyte. För att göra förteckningen över undantag från den allmänna tystnadsplikten enligt AMLD6 mer heltäckande skulle man kunna göra en studie av myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism för att kartlägga de typer av myndigheter med vilka de i praktiken delar (eller behöver dela) konfidentiell information. Dessutom skulle eventuell samverkan med andra myndigheter enligt förslaget till förordning om marknader för kryptotillgångar (nedan kallad förslaget till förordning om marknader för kryptotillgångar) kunna övervägas. AMLD6 verkar inte heller innehålla något krav på tystnadsplikt för myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism när det gäller andra ansvariga enheter än kreditinstitut eller finansiella institut (nedan gemensamt kallade icke-finansiella myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism). Det är oklart om finansiella och icke-finansiella myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism i en sådan situation effektivt kan samarbeta med varandra och med andra myndigheter.

text: 3.4.2. AMLD6 kräver att informationsutbytet mellan tillsynsmyndigheter och finansiella myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism ska omfattas av de krav på tystnadsplikt som anges i AMLD6. Eftersom bestämmelserna avseende tystnadsplikt som tillsynsmyndigheterna omfattas av regleras i andra unionsakter, t.ex. direktiv

text: när det gäller tillsynsmyndigheter för kreditinstitut, föreslås det att de relevanta bestämmelserna i AMLD6 bör ändras så att de även omfattar likvärdiga krav på tystnadsplikt. Vidare föreslås det att detta krav även ska gälla för informationsutbyte med andra myndigheter som anges i AMLD6, för att säkerställa en enhetlig behandling av den information som byts ut, oavsett vilka myndigheter som deltar i utbytet. Dessa ändringar skulle vara förenliga med den lösning som föreslås i andra bestämmelser i AMLD6 och som antagits av lagstiftaren i direktiv

text: 3.4.3. AMLD6 tycks inte tillåta något informationsutbyte mellan myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och centralbanker. Information om att en myndighet med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism har för avsikt att ålägga ett kreditinstitut en betydande administrativ sanktion, eller föreslå att en auktorisation återkallas i enlighet med AMLD6, kan vara viktig information för en centralbank. Det föreslås att ett sådant tillstånd att utbyta informationen läggs till i AMLD6, åtminstone för myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Man bör också förtydliga att centralbanker får använda den mottagna informationen för sina uppgifter.

text: 3.4.4. AMLD6 tycks inte tillåta att icke-finansiella myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering delar konfidentiell information med tillsynsmyndigheter för kreditinstitut och finansiella institut. Ett sådant utbyte kan vara motiverat när andra ansvariga enheter än kreditinstitut eller finansiella institut, t.ex. tillhandahållare av bostadslån eller konsumentkrediter, ingår i en grupp som även omfattar kreditinstitut eller finansiella institut. Det föreslås därför att ett sådant tillstånd läggs till.

text: 3.5. Åtgärder avseende kundkännedom i situationer där ett institut fallerar eller sannolikt kommer att fallera

text: 3.5.1. AMLR1 kräver att, när det gäller kreditinstitut, åtgärder för kundkännedom också ska vidtas, under överinseende av myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, när det konstateras att ett institut fallerar eller sannolikt kommer att fallera i enlighet med

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU

text: eller när insättningar är indisponibla i enlighet med i

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/49/EU

text: . I sådana fall ska tillsynsorganen fastställa hur intensiva och omfattande dessa åtgärder för kundkännedom ska vara, med beaktande av kreditinstitutets specifika omständigheter. Att utföra en sådan åtgärd med avseende på hela eller en väsentlig del av ett instituts kunder kan vara relativt betungande och ta avsevärd tid, särskilt om kreditinstitutet inte har inhämtat relevant information från sina kunder. Det föreslås därför att man anger att sådan kundkontroll endast behöver utföras när det är nödvändigt.

text: 4. Begränsning av kontantbetalningar

text: 4.1. AMLR1 inför ett förbud för personer som handlar med varor eller tillhandahåller tjänster att godta eller göra en kontantbetalning som överstiger 10000 euro eller motsvarande belopp i andra valutor. Den gör det också möjligt för medlemsstaterna att bibehålla lägre gränser eller, efter samråd med ECB, anta lägre gränser. Om denna bestämmelse antas kommer den att förbjuda användningen av eurosedlar för transaktioner mellan konsumenter och företag över det angivna tröskelvärdet.

text: 4.2. Enligt fördraget har ECB ensamrätt att tillåta utgivning av eurosedlar inom unionen. De eurosedlar som ges ut av ECB och de nationella centralbankerna i euroområdet är de enda sedlar som har ställning som lagligt betalningsmedel inom euroområdet. Användningen av det enda betalningsmedlet med ställning som lagligt betalningsmedel enligt primärrätten skulle således bli olagligt över det angivna tröskelvärdet genom det planerade förbudet. Det är unionslagstiftarens uppgift att förvissa sig om att detta förbud inte i onödan inskränker den grundläggande rätten till egendom enligt

text: artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna

text: . I detta sammanhang noterar ECB att rätten till egendom inte är en oinskränkt rätt utan kan bli föremål för begränsningar i det allmännas intresse och i de fall och på de villkor som föreskrivs i lag. I tidigare yttranden har ECB gett uttryck för att bekämpningen av penningtvätt ligger i det allmännas intresse. Det är viktigt att sådana begränsningar är evidensbaserade och förenliga med proportionalitetsprincipen, dvs. är lämpliga för att uppnå det legitima målet och inte går utöver vad som är nödvändigt.

text: 4.3. Begreppet lagligt betalningsmedel har prövats av Europeiska unionens domstol. Domstolen har särskilt klargjort att begreppet lagligt betalningsmedel för ett betalningsmedel uttryckt i en valutaenhet innebär att detta betalningssätt i allmänhet inte kan avvisas vid regleringen av en skuld uttryckt i samma valutaenhet, till det fulla nominella värdet, vilket leder till att skulden har betalats. Vid klargörandet av begreppet lagligt betalningsmedel i unionsrätten beaktade domstolen

text: kommissionens rekommendation 2010/191/EU

text: , som ger viktig vägledning för tolkningen av de relevanta bestämmelserna i unionsrätten. I punkt 1 i rekommendation

text: anges att när en betalningsskyldighet föreligger bör eurosedlars och euromynts lagliga betalningsmedel innebära a) obligatoriskt godkännande av dessa sedlar och mynt, b) godtagandet av dem till sitt fulla nominella värde, och c) deras befogenhet att fullgöra betalningsskyldigheter. Enligt domstolen visar detta att begreppet lagligt betalningsmedel bland annat omfattar en principiell skyldighet att ta emot sedlar och mynt i euro för betalningsändamål.

text: 4.4. Domstolen klargjorde emellertid också ställningen som lagligt betalningsmedel inte medför en absolut skyldighet att godta dessa sedlar som betalningsmedel, utan endast en principiell skyldighet att godta sedlar i euro som betalningsmedel. Eurosedlarnas ställning som lagligt betalningsmedel hindrar inte en medlemsstat från att, inom ramen för sina egna befogenheter, av legitima skäl av allmänt intresse, införa ett undantag från den allmänna regeln om godkännande av eurosedlar för avveckling av betalningsskyldigheter, under förutsättning att vissa villkor uppfylls. Även om domstolens avgörande i det aktuella fallet rörde en åtgärd som införts av en medlemsstat, anser ECB att samma resonemang gäller för åtgärder som unionen vidtar när den utövar sina befogenheter.

text: 4.5. De villkor som domstolen uppställt för begränsningar av eurosedlarnas ställning som lagligt betalningsmedel kräver särskilt att a) åtgärden varken har till syfte eller får konsekvensen att man fastställer rättsliga bestämmelser som reglerar eurosedlarnas ställning som lagligt betalningsmedel, b) den inte, rättsligt eller i praktiken, leder till att dessa sedlar avskaffas, bland annat genom att man ifrågasätter möjligheten att som allmän regel fullgöra en betalningsskyldighet i kontanter, c) den har antagits av hänsyn till allmänintresset, d) den begränsning av kontantbetalningar som föreskrivs i lagstiftningen är ägnad att uppnå det eftersträvade målet av allmänintresse, samt e) den inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

text: 4.6. ECB noterar att artikel 59 i AMLR1 varken har till syfte eller verkan att fastställa rättsliga bestämmelser som reglerar eurosedlarnas ställning som lagligt betalningsmedel. ECB välkomnar vidare, trots att en analys eller konsekvensbedömning tycks saknas, att tröskeln för det avsedda förbudet mot transaktioner mellan konsumenter och företag ska sättas tillräckligt högt för att undvika en faktisk konsekvens som medför att eurosedlar avskaffas. Det faktiska avskaffandet av eurosedlar kan bland annat ske om tröskeln sätts så lågt att den hotar den ekonomiska bärkraften för kontanter som ett omfattande och allmänt accepterat betalningsmedel och äventyrar kontantcykelns funktion, vilket i slutändan i så fall även påverkar transaktioner under detta tröskelvärde. ECB noterar i detta sammanhang att kontanter fortfarande spelar en viktig roll i samhället och att ECB och de nationella centralbankerna i euroområdet är fast beslutna att säkerställa dess existens, allmänna tillgänglighet och användbarhet som betalningsmedel och värdebevarare. Därför bör begränsningar av kontantbetalningar och målsättningen med dessa noggrant förklaras av unionens och behöriga nationella myndigheter för allmänheten genom lämpliga kommunikationsåtgärder för att upprätthålla allmänhetens förtroende för eurokontanter som ett giltigt, legitimt och tillförlitligt betalningsmedel. Det rekommenderas att sådana kommunikationsåtgärder även omfattar överväganden om mindre restriktiva åtgärder, t.ex. en anmälningsplikt för transaktioner över ett visst tröskelvärde, och varför dessa bedöms vara mindre effektiva.

text: 4.7. Möjligheten att betala med kontanter är fortfarande särskilt viktig för personer som av olika legitima skäl föredrar kontanter istället för andra betalningsinstrument eller som inte har tillgång till banksystemet och elektroniska betalningsmedel. Kontanter är rent allmänt användbara och uppskattade som betalningsinstrument eftersom de möjliggör oberoende betalningar och säkerställer dataskydd och integritet. Dessutom är de allmänt accepterade, snabba och underlättar kontrollen över betalarens utgifter. För närvarande är kontanter det enda betalningsinstrument som gör det möjligt för medborgarna att avveckla en transaktion i centralbankspengar som också avvecklas omedelbart, utan någon mellanhand och utan extra kostnad. För att avveckla en betalningstransaktion i kontanter krävs inga tjänster som tillhandahålls av en eller flera tredje parter, och heller ingen tillgång till teknisk utrustning för att överföra ett värde från betalaren till betalningsmottagaren. Kontanter har därför också en reservfunktion om elektroniska betalningsalternativ inte är tillgängliga, t.ex. på grund av tillfälliga fel i de elektroniska system som godkänner och hanterar betalningar. För närvarande bygger alla kontantlösa betalningar på tjänster som tillhandahålls av kommersiella enheter som tar ut avgifter för enskilda betalningstransaktioner. I detta sammanhang noterar ECB att unionens nya paket för digitalisering av finanssektorn antogs 2020. Detta paket omfattar strategin för massbetalningar, vars syfte är att tillhandahålla säkra, snabba och tillförlitliga inhemska betalningslösningar för EU:s medborgare och företag, och strategin för digitalisering av finanssektorn, vars syfte är att göra EU:s finansiella tjänster mer digitalvänliga och samtidigt upprätthålla mycket höga standarder för integritet och dataskydd i linje med kommissionens datastrategi. Det är unionslagstiftarens uppgift att samordna begränsningar av kontantbetalningar med den framtida tillgången till europeiska betalningslösningar som garanterar höga standarder för integritet för att uppfylla villkoret att det finns andra fullt likvärdiga lagliga medel för att reglera ekonomiska skulder.

text: 4.8. När det gäller frågan huruvida en begränsning av eurosedlarnas ställning som lagligt betalningsmedel är proportionerlig, kräver domstolen inte bara att åtgärden är ägnad att uppnå det eftersträvade målet av allmänintresse, utan även att den inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det målet. I sina tidigare yttranden har ECB diskuterat huruvida nationella begränsningar av eurosedlarnas ställning som lagligt betalningsmedel är proportionerliga. ECB noterade särskilt att ju bredare och mer allmänna en begränsning är, desto strängare bör man tolka kravet på att begränsningen ska stå i proportion till det eftersträvade målet. När man överväger om en begränsning är proportionerlig bör man alltid bedöma dess negativa effekter och huruvida alternativa åtgärder skulle kunna vidtas som når det relevanta målet samtidigt som de medför mindre negativa effekter.

text: 4.9. I detta sammanhang noterar ECB att det förbud som skulle införas genom AMLR1 skulle vara absolut. Förbudet följer inte den riskbaserade metoden som hittills tillämpats inom ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, utan påverkar alla medborgare inom, och resenärer till, unionen. Domstolen har dock påpekat att lagliga alternativa betalningsmedel måste vara lättillgängliga för alla betalningsskyldiga, och har därför indikerat ett behov av undantag om så inte är fallet. I detta skede har lagstiftaren inte föreslagit att undantag ska införas i AMLR1 för att beakta fall där alternativa betalningsmedel inte skulle vara tillgängliga, till exempel på grund av strömavbrott eller andra brister i de elektroniska betalningssystemen. ECB uppmuntrar att man inför sådana ändringar för att förbättra proportionaliteten av den planerade åtgärden och införa undantag som krävs i situationer där inga andra betalningsmedel står till buds för att verkställa direkta personliga betalningar. Sådana undantag kunde kompletteras av krav på att spårbarheten av en betalningstransaktion som utförs med hjälp av eurosedlar bör säkerställas på ett sätt som är jämförbart med alternativa betalningsmedel, t.ex. genom att uppfylla tydliga dokumentations- och/eller rapporteringsskyldigheter.

text: 4.10. Enligt AMLR1 ska kommissionen inom tre år efter det att förordningen börjar tillämpas till Europaparlamentet och rådet överlämna rapporter med en bedömning av behovet och proportionaliteten av att ytterligare sänka gränsen för stora betalningar i kontanter. För det första förefaller det lämpligt att samordna tidsfristerna i artiklarna 62 och 63 i AMLR1 och att föreskriva en första översyn först fem år från och med den dag då förordningen börjar tillämpas för att möjliggöra en tillräckligt lång period när även rapporten om tillämpningen av förordningen finns tillgänglig. I detta sammanhang understryker ECB att kommissionen för varje planerad översyn bör tillhandahålla gedigna undersökningar och empiriska bevis om vilka effekter begränsningar av kontantbetalningar får, och hur effektiva dessa är för att uppnå de eftersträvade målen. Dessutom leder sådana empiriska bevis inte automatiskt till ett behov av att ytterligare begränsa kontanta betalningar. Omfattningen av den översyn som kommissionen ska göra bör därför ses över så att både behovet av, och proportionaliteten i, en anpassning av tröskelvärdena för användningen av kontanter bedöms, i stället för att översyn en uteslutande bedrivs i syfte att sänka dem ytterligare.

text: 5. Riskfaktorer i samband med kundkännedom

text: 5.1. AMLR1 innehåller en förteckning över faktorer och typer av bevis som antyder en potentiellt lägre risk i samband med förfarandena för kundkännedom som utförs av ansvariga enheter avseende deras kunder. I förteckningen ingår även offentliga förvaltningar och företag. Det föreslås att man förtydligar att termen offentliga förvaltningar även inkluderar offentliga myndigheter och organ samt inbegriper centralbanker. I

text: , det tredje penningtvättsdirektivet, användes termen offentliga myndigheter. I

text: kommissionens direktiv 2006/70/EG

text: , som genomförde det tredje penningtvättsdirektivet, användes begreppen offentliga myndigheter och offentliga organ. I

text: direktiv (EU) 2015/849

text: , det fjärde penningtvättsdirektivet, användes begreppet offentliga förvaltningar eller företag. Enligt ECB:s erfarenhet tolkar de flesta av ECB:s motparter detta så att termerna även inbegriper centralbanker. För att undvika oklarheter föreslås dock att man förtydligar formuleringen.

text: 6. Definition av kryptotillgångar

text: 6.1. AMLR1 ersätter termen virtuella valutor, som infördes i

text: direktiv (EU) 2015/849

text: genom

text: direktiv (EU) 2018/843

text: , med termen kryptotillgångar. ECB välkomnar denna ändring, eftersom termen virtuella valutor kan leda till missuppfattningen om dessa typer av tillgångar, som inte är valutor.

text: 6.2. ECB tolkar det som att avsikten med att inkludera kategorin leverantörer av kryptotillgångstjänster i förordningens tillämpningsområde är att anpassa unionens ram för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism till de ändrade rekommendationerna från arbetsgruppen för finansiella åtgärder (FATF). I detta avseende är det dock oklart om alla typer av virtuella tillgångar, enligt definitionen i FATF:s rekommendationer, omfattas av den definition av kryptotillgångar som används i AMLR1. I FATF:s rekommendationer definieras en virtuell tillgång som en digital värderepresentation som kan handlas digitalt, eller överföras, och som kan användas för betalnings- eller investeringsändamål. Virtuella tillgångar omfattar inte digitala representationer av fiatvalutor, värdepapper och andra finansiella tillgångar som redan omfattas på annat håll i FATF:s rekommendationer. AMLR1 övertar den definition av kryptotillgång som återfinns i förslaget till förordning om marknader för kryptotillgångar och föreskriver att en kryptotillgång är en digital återgivning av värde eller rättigheter som kan överföras och lagras elektroniskt med hjälp av teknik för distribuerad liggare eller liknande teknik. FATF:s definition är därför teknikneutral, medan AMLR1-definitionen är begränsad till virtuella tillgångar som bygger på teknik för distribuerade liggare eller liknande teknik. Det förefaller åtminstone teoretiskt möjligt att virtuella tillgångar också skulle kunna baseras på en annan teknik, i vilket fall de sannolikt inte skulle omfattas av AMLR1.

text: 6.3. Om medlagstiftarna skulle överväga en bredare, teknikneutral definition för att säkerställa att unionens ramverk är förenlighet med FATF:s rekommendationer, måste politiska vägval göras även vad gäller digitala värderepresentationer som kan behöva undantas från tillämpningsområdet för AMLR1. I de fall där ECB rekommenderar att direktivförslaget eller förslaget till förordning ska ändras anges de specifika förslagen i ett separat tekniskt arbetsdokument som åtföljs av en förklaring. Det tekniska arbetsdokumentet finns på engelska på i EUR-Lex.

text: Christine Lagarde

text: ECB:s ordförande

type: vagledning

utgivare: ecb


text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p. 42).

text: Directive (EU) 2019/2162

text: of the European Parliament and of the Council of 27 November 2019 on the issue of covered bonds and covered bond public supervision and amending Directives

text: and

text: (OJ L 328, 18.12.2019, p. 29).

text: Law on BNB (Закон Българската народна банка, обн. ДВ, 46 от 10.06.1997 г.).

text: Law on mortgage bonds (Закон за ипотечните облигации, обн. ДВ, бр. 83 от 10.10.2000 г.).

text: Law on credit institutions (Закон за кредитните институции, обн. ДВ, бр. 59 от 21.07.2006 г.).

text: See paragraph 4.1 of Opinion

text: and paragraph 4.1 of Opinion

text: . All ECB opinions are published on EUR-Lex.

text: Council Regulation (EC) No 3603/93 of 13 December 1993

text: specifying definitions for the application of the prohibitions referred to in Articles

text: and

text: b (1) of the Treaty (OJ L 332, 31.12.1993, p. 1).

text: This statement of the approach taken reflects, for example, paragraph 2.3.1 of Opinion

text: In Belgium, the law of August 3, 2012 establishing a legal regime for Belgian covered bonds designates the National Bank of Belgium (NBB) as the relevant authority to grant two types of authorisations to credit institutions for the issuance of covered bonds. A first type is to verify that credit institutions have the organisational capacity to issue covered bonds. In this respect, the NBB is responsible for granting such authorisation vis-à-vis less significant institutions. The second type, which is granted by the NBB regardless of the significance of the institution, aims to verify whether the credit institution satisfies all requirements specifically related to the issuance of the covered bonds. In Cyprus, Law (130 (I)/2010) on covered bonds, designates the Central Bank of Cyprus (CBC) as the competent authority for the purpose of the inscription and maintenance of a covered bonds register (sections 12 to 17). The CBC is also entitled to appoint a covered bond monitor in certain circumstances. Administrative Decision 463/2006 issued under the provisions of the above Law constitutes the regulatory framework for the issue of covered bonds. In the Czech Republic, Act No. 6/1993 on Czech National Bank (CNB) refers to the supervisor of entities operating in the financial market as one of the functions of CNB. On this basis, Act No. 190/2004 Coll., on Bonds, refers to CNB as the authority which must be informed by the issuer institutions of their compliance with the terms of the Act (

text: Article 32

text: ) or the authority in charge of appointing the forced administrator of covered pools (

text: Article 32

text: .d). In Greece, article 152 of Law 4261/2014 and the Bank of Greece’s Governor’s Act No 2620/2009 currently set the conditions for qualifying the bonds issued by credit institutions as covered bonds for supervisory purposes. Bank of Greece has been designated as the competent authority in this respect and has been empowered, among other things, to define the assets that form the cover pool, to establish rules on the assets’ valuation and to ensure proper monitoring of the coverage. In addition, the covered bond program must be authorized by the Bank of Greece before issuance takes place. Bank of Greece may also appoint an administrator in the event of the issuer’s insolvency. In Ireland, under section 54 of the Asset Covered Securities Act, 2001, the Central Bank of Ireland (CBI) is entitled to have access to the issuing institution’s register of public credit covered securities. On the basis of this same provision, the CBI may specify requirements in relation to the valuation of the assets in the covered pool held by the issuer institutions. The CBI may appoint the cover assets monitor in specific circumstances and possesses investigative powers in relation to the activities that the issuer institutions carry out on the basis of the Act (Part 5). In Netherlands, sections 3:33a and 3:33b of the amendment of the Financial Supervision Act (Wet op het financieel toezicht), Section 40d up to and including Section 40k of the Decree on Prudential Rules for Financial Undertakings (Besluit prudentiële regels), and section 20d up to and including Section 20i of the Regulation Implementing the Financial Supervision Act (Uitvoeringsregeling), set the conditions and minimum requirements that an issuing institution must meet if bonds issued or to be issued by that institution are to qualify as covered bonds that may be entered in the public register of covered bonds maintained by De Nederlansche Bank (DNB). In addition to maintaining the public register of covered bonds, DNB is responsible to assess the conditions and minimum requirements referred to above. In the Explanatory Memorandum (memorie van toelichting) accompanying the introduction of this legal framework, it is mentioned that the scope of supervision by DNB is extended with the introduction of this legal framework. In Romania, Law no.304/2015 on mortgage bonds issuance and Regulation no. 1/2016 on the activity of issuing mortgage bonds confers supervisory powers on the Banca Naţională a României regarding mortgage bonds issued by credit institutions, such as the prior authorisation of

text: each issuance of mortgage bonds by the issuer institution. In Slovakia, according to the law amending and supplementing the Act No 483/2001 Coll. on Banks, Národná banka Slovenska, as a national competent authority for supervision of the financial market, is designated as the only competent authority for the purpose of Division Twelve (“Covered Bonds Programmes”) of the Act. In Slovenia, the Mortgage Bond and Municipal Bond Act (Zakon o hipotekarni in komunalni obveznici) requires from the issuing institution the need to obtain an authorisation from Banka Slovenije before issuing mortgage and municipal bonds. To that end, this Act establishes the methodology for determining the conditions for obtaining such authorisation (Articles

text: and

text: ). Banka Slovenije is also responsible for issuing and withdrawing the authorisation to the custodian of the cover register (

text: Article 43

text: ). With regard to Spain see Opinion

text: and Royal Decree 24/2021 of 2 November 2021 (Real Decreto-ley 24/2021).

sprak: en

title: Opinion of the European Central Bank of 22 February 2022 on covered bonds (CON/2022/6)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 22 February 2022 on covered bonds (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 24 January 2022 the European Central Bank (ECB) received a request from the Bulgarian Minister of Finance for an opinion on a draft law on covered bonds (hereinafter the ‘draft law’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the third and sixth indents of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC

text: , as the draft law relates to Българска народна банка (Bulgarian National Bank, BNB) and to rules applicable to the financial institutions insofar as they materially influence the stability of financial institutions and markets. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft law

text: 1.1 The main purpose of the draft law is to implement

text: Directive (EU) No 2019/2162

text: of the European Parliament and of the Council in Bulgarian law. Under the draft law only authorised credit institutions may issue covered bonds. The draft law accordingly designates BNB as the competent authority responsible for the public supervision of covered bonds issued by credit institutions and confers on it supervisory, investigatory and sanctioning powers in relation to the compliance with the requirements of the draft law of credit institutions issuing covered bonds, including under covered bond programmes. More particularly, BNB is to authorise the issuance by credit institutions of a covered bonds programme and to concur with the appointment of the monitoring body for the cover pool. BNB may impose various supervisory measures on issuer credit institutions. BNB may appoint a special administrator for the covered bond in the event the respective conditions of the draft law are met. BNB is also required to make certain disclosures, including the publication on its website of the list of credit institutions permitted to issue covered bonds. The draft law supplements Article 16 of the Law on BNB to reflect the new powers of BNB. 1.2 In addition, the draft law repeals the Law on mortgage bonds .

text: 1.3 Finally, the draft law amends a number of other laws. Most notably, the draft law amends the Law on credit institutions to provide that the Directorate for the Protection of the Financial Interests of the European Union of the Ministry of the Interior may have access to the central credit register and the bank account register operated by BNB.

text: 2. General observations

text: The ECB welcomes the draft law’s introduction of a new legal regime for covered bonds, which aims to contribute to the development of the Bulgarian capital market and improve the level of protection and legal certainty for investors .

text: 3. Conferral of new tasks on BNB regarding the supervision of covered bonds

text: 3.1 New tasks of BNB 3.1.1 The draft law confers tasks concerning the supervision of covered bonds on BNB. There is no existing national legislation on covered bonds in Bulgaria and BNB does not have any relevant supervisory tasks under the existing Law on mortgage bonds which is repealed by the draft law. Therefore, the draft law confers new tasks on BNB. 3.1.2 The ECB emphasises that a proposed conferral of new tasks on a national central bank (NCB) participating in the European System of Central Banks (ESCB) must be assessed against the prohibition on monetary financing under Article 123(1) of the Treaty. For the purposes of that prohibition,

text: Article 1(1)

text: (b)(ii) of

text: Council Regulation (EC) No 3603/93

text: defines ‘other type of credit facility’ as, inter alia, ‘any financing of the public sector’s obligations vis-à-vis third parties’. 3.1.3 Ensuring that Member States implement a sound budgetary policy is one of the key objectives of the prohibition on monetary financing. Therefore, the task of financing measures, which are normally the responsibility of the Member States, and which are financed from their budgetary sources rather than by the NCBs, must not be entrusted to NCBs. To decide what constitutes financing of the public sector’s obligations vis-à-vis third parties, which can be translated as the provision of central bank financing outside the scope of central bank tasks, it is necessary to carry out, on a case-by-case basis, an assessment of whether the task to be undertaken by an NCB is a central bank task or a government task, i.e. a task within the responsibility of the Member States. 3.1.4 As part of its discretion in the exercise of its duty, on the basis of

text: Article 271

text: (d) of the Treaty and Article 35.6 of the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank (hereinafter the ‘Statute of the ESCB’), to ensure that NCBs honour the obligations laid down by the Treaty, the Governing Council has endorsed safeguards in the form of criteria for determining what may be considered as falling within the scope of ‘the public sector’s obligations vis-à-vis third parties’ within the meaning of

text: Article 1(1)

text: (b)(ii) of

text: Regulation (EC) No 3603/93

text: or, in other words,

text: what constitutes a government task, as follows: First, central bank tasks are, in particular, those tasks that are related to the tasks that have been conferred upon the ECB and the NCBs by the Treaty and the Statute of the ESCB. These tasks are mainly defined in

text: Article 127(2)

text: , (5) and (6), and Article 128(1) of the Treaty, as well as in

text: Article 22

text: and Article 25.1 of the Statute of the ESCB. Second, as Article 14.4 of the Statute of the ESCB allows NCBs to perform ‘functions other than those specified in [the Statute of the ESCB]’, new tasks, i.e. tasks that are not related to tasks that have been conferred upon the ECB and the NCBs, are not precluded per se. However, new tasks that are undertaken by an NCB and which are atypical of NCB tasks or which are clearly discharged on behalf of, and in the exclusive interest of the government or of other public sector entities, should be considered government tasks. Third, an important criterion for qualifying a new task as atypical of an NCB task, or as being clearly discharged on behalf of and in the exclusive interest of the government or other public sector entities, is the impact of the task on the institutional, financial and personal independence of that NCB. In particular, the following aspects should be taken into account: (a) whether the performance of the new task creates conflicts of interest with existing central bank tasks which are not adequately addressed, and its performance does not necessarily complement those existing central bank tasks. If a conflict of interest arises between existing and new tasks, sufficient safeguards to mitigate that conflict should be in place. The complementarity between a new task and existing central bank tasks should not be interpreted broadly so that it could lead to the creation of an indefinite chain of ancillary tasks. Such complementarity should be examined in relation to the financing of those tasks; (b) whether without new financial resources the performance of the new task is disproportionate to the NCB’s financial or organisational capacity, and may have a negative impact on the capacity to properly perform the existing central bank tasks; (c) whether the performance of the new task fits into the institutional set-up of the NCB in the light of central bank independence and accountability considerations; (d) whether the performance of the new task harbours substantial financial risks; (e) whether the performance of the new task exposes the members of the NCB decision-making bodies to political risks that are disproportionate and may also have an impact on their personal independence and, in particular, on the guarantee of term of office set out in Article 14.2 of the Statute of the ESCB. 3.1.5 The systematic categorisation of tasks assigned to NCBs as central banking or government tasks applies to genuinely new tasks that did not exist in the past or did not form an integral part of the central banking tasks already assigned to the NCB in the past. In recognition of the different Member States’ legal frameworks, central banking traditions and national set-ups, the tasks currently discharged by an NCB as central banking tasks are not reviewed and re-categorised, but may be reassessed if they are subject to legislative amendments of substance . On the basis of the criteria

text: set out in paragraph 3.1.4, the following paragraphs assess whether the draft law is in line with the

text: prohibition on monetary financing.

text: 3.2 Tasks related to the tasks conferred upon the ECB and the NCBs by the Treaty and the Statute of

text: the ESCB

text: BNB’s proposed new task of supervising covered bonds is not related to the tasks conferred upon

text: 3.3 Tasks which are atypical of central bank tasks

text: The task of supervising covered bonds is not atypical of central bank tasks. This task complements

text: the existing role of several NCBs as supervisors of credit institutions. A central bank acting as a

text: banking supervisor may be entrusted with the task of supervising covered bonds due to its specific

text: expertise regarding credit institutions’ balance sheets, which is relevant to ensuring compliance with

text: the requirements relating to the high quality of covered assets with the purpose of ensuring the

text: robustness of the covered pool.

text: In the implementation of

text: Directive (EU) 2019/2162

text: , or under other relevant provisions of national law,

text: Member States have conferred supervisory tasks in relation to covered bonds on a wide range of

text: public authorities including central banks, financial supervisory authorities (some of which are central

text: banks), and securities market supervisors. More concretely, the ECB has identified ten Member

text: States that have directly conferred these supervisory tasks or a substantial part of these supervisory

text: tasks on their NCBs . The ECB also understands that in the implementation of Directive (EU)

text: 2019/2162 several Member States are considering conferring tasks relating to the supervision of covered bonds on their respective NCBs. BNB is the body responsible for the supervision of credit institutions on the basis of Article 1(2) of the Law on credit institutions, which in accordance with the draft law are the only entities that may issue covered bonds in Bulgaria. Given BNB’s existing role in the supervision of credit institutions, a role which numerous other ESCB NCBs fulfil in relation to such institutions in their respective Member States, its new tasks under the draft law are not atypical of central bank tasks. 3.4 Tasks clearly discharged on behalf of and in the exclusive interest of the government For the same reasons, BNB’s new supervisory tasks in relation to covered bonds issued by credit institutions are not tasks discharged on behalf of and in the exclusive interest of the government. BNB already plays a role in the prudential supervision of credit institutions. There is no indication that, in carrying out the new tasks conferred by the draft law, BNB would be acting exclusively in the interest of another public authority. 3.5 Extent to which performance of the new tasks creates conflicts of interest with existing central bank

text: tasks

text: Since BNB’s new tasks under the draft law complement its existing tasks, no conflicts of interest arise with other aspects of BNB’s mandate. 3.6 Extent to which the performance of the new tasks is disproportionate to BNB’s financial or

text: organisational capacity

text: BNB must have sufficient resources, including personnel, for the performance of assessments and the issuance of directions under the draft law, so that its capacity to perform its ESCB-related tasks is not affected. In this regard, the draft law does not specifically address how the additional expenses that arise from granting BNB these additional powers will be financed. The ECB understands that the additional resources required by BNB to exercise these additional powers will be financed through its existing budgetary framework and so there will be no specific cost recovery mechanism designed to ensure the full recovery of the costs incurred in carrying out the supervision of covered bonds. However, the performance of the new tasks by BNB is not disproportionate to its financial or organisational capacity. 3.7 Extent to which performance of the new tasks fits into BNB’s institutional set-up, in the light of central

text: The performance of the new tasks appears to be aligned with BNB’s institutional set-up and, as mentioned in paragraph 3.3, its role as the prudential supervisor of credit institutions.

text: 3.8 Extent to which the performance of the new tasks harbours substantial financial risks The performance of the new tasks does not harbour substantial financial risks for BNB. The draft law provides that BNB and its authorised officials are not liable for damage in the exercise of their covered bond public supervision functions, unless they acted intentionally or with gross negligence. 3.9 Extent to which the performance of the new tasks exposes members of BNB’s decision-making bodies to disproportionate political risks and has an impact on their personal independence The performance of the new tasks conferred by the draft law does not expose members of BNB’s decision-making bodies to any disproportionate political risk or have an impact on their personal independence. 3.10 Conclusion The new tasks conferred by the draft law on BNB regarding the supervision of the issuance of covered bonds by credit institutions can be regarded as central bank tasks, as they would complement BNB’s existing functions in relation to the prudential supervision of credit institutions. The new tasks conferred by the draft law are not atypical of central bank tasks and have been conferred on a number of other ESCB NCBs.

text: This opinion will be published on EUR-Lex.

text: Done at Frankfurt am Main, 22 February 2022.

text: [signed]

text: The President of the ECB

text: Christine LAGARDE