publisher: Europeiska bankmyndigheten

sprak: sv

title: EBA:s riktlinjer om stressjusterat Value-At-Risk (stressjusterat VaR)

serie: gl

text: EBA:s riktlinjer om stressjusterat Value-At-Risk (stressjusterat VaR)

text: London den 16 maj 2012

type: rubrik

text: Riktlinjernas status

type: stycke

text: 1. Detta dokument innehåller riktlinjer som utfärdats enligt

text: artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten, EBA), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/78/EG

text: (”EBAförordningen”). Enligt artikel 16.3 i EBA-förordningen ska de behöriga myndigheterna och finansmarknadsaktörerna med alla tillgängliga medel söka följa dessa riktlinjer och rekommendationer.

text: 2. I riktlinjerna redovisar EBA vad den anser vara lämpliga tillsynsrutiner inom ramen för det europeiska systemet för finansiell tillsyn eller hur unionsrätten ska tillämpas inom ett visst område. EBA förväntar sig därför att alla behöriga myndigheter och finansmarknadsaktörer som berörs av riktlinjerna följer dem. Behöriga myndigheter som berörs av riktlinjerna ska följa dem genom att på lämpligt sätt införliva dem med sin tillsynspraxis (till exempel genom att ändra sina rättsliga ramar eller tillsynsregler och/eller sina rutiner för vägledning eller tillsyn), även när särskilda riktlinjer i första hand riktas till finansinstitut. Rapporteringskrav

text: 3. Enligt artikel 16.3 i EBA-förordningen ska de behöriga myndigheterna meddela EBA om de följer eller avser följa riktlinjerna. Om de behöriga myndigheterna inte följer eller avser att inte följa riktlinjerna ska de informera EBA och ange skälen för detta. Informationen ska lämnas till EBA senast den 16 juli 2012. Om de behöriga myndigheterna inte svarar inom denna tidsfrist kommer EBA att anse att den behöriga myndigheten inte följer riktlinjerna. Anmälningar ska lämnas på det formulär som tillhandahålls i avsnitt V till compliance@eba.europa.eu med hänvisningen ”

text: ”. Anmälningar kan endast lämnas in av personer med befogenhet att rapportera efterlevnad för sina behöriga myndigheters räkning.

text: 4. Anmälan för behöriga myndigheter enligt föregående stycke ska offentliggöras på EBA:s webbplats, i enlighet med artikel 16 i EBA-förordningen.

text: Innehållsförteckning

text: Kapitel I – Syfte, tillämpningsområde och definitioner

text: 1. Syfte Syftet med dessa riktlinjer är att skapa en gemensam uppfattning bland de behöriga myndigheterna i EU om modeller för att beräkna ett stressjusterat värde för Value at Risk (VaR) för att öka samstämmigheten mellan de tillsynsrutiner som anges i bilaga V i direktiv

text: , ändrat genom direktiv

text: 2. Tillämpningsområde och tillämpningsnivå

text: 1. De behöriga myndigheterna ska kräva att finansinstituten uppfyller bestämmelserna i dessa riktlinjer om stressjusterat VaR.

text: 2. Riktlinjerna ska gälla för institut som använder interna modeller för att beräkna kapitalkravet för marknadsrisken i handelslagret.

text: 3. Om inget annat anges i dessa riktlinjer ska de gälla för institut på den nivå (fristående och/eller konsoliderad) där modellen får tillämpas enligt den relevanta behöriga myndigheten.

text: 3. Definitioner Följande definitioner ska gälla i dessa riktlinjer: a. institut: kreditinstitut och värdepappersföretag enligt vad som anges i direktiven

text: och

text: , b. antitetiska data: begreppet används i punkt 6 i dessa riktlinjer och avser kursrörelser som betraktas som relevanta, oavsett i vilken riktning de går, c. de-meaning: begreppet används i punkt 10 i dessa riktlinjer och avser en kvantitativ process för att rensa historiska data från en trend. Om avdriften inte avlägsnas från historiska data som används för att simulera kursvariationer kan detta, beroende på positionerna och trendens storlek, leda till i första hand lönsamma scenarier och väldigt få och begränsade förluster. d. proxyvariabel: begreppet används i punkt 11 i dessa riktlinjer och avser en observerbar variabel eller kurs hämtad från en likvid marknad som används för att ersätta en variabel som inte kan observeras (eller vars hypotetiska värde inte återspeglar riktiga transaktioner på en djup tvåvägsmarknad) och som följaktligen inte kan mätas korrekt. Institut använder proxyvariabler både i värderings- och i riskmätningssyfte. Ur teoretisk synpunkt kan det förekomma tre typer av proxyvariabler: de som används för att värdera instrument (vilket skulle påverka lämpligheten av VaR och stressjusterat VaR som kapitalmått), de som används för VaR-beräkningar (och som också skulle förekomma i samband med beräkning av stressjusterat VaR-värde) och de som enbart påverkar beräkningen av stressjusterat VaR.

text: Kapitel II – Krav på institutens modeller för stressjusterat VaR A. Beräkning och validering av den stressutsatta perioden

text: 4. Den stressutsatta periodens längd

text: 1. Kravet i kapitalkravsdirektivet att historiska data som används för att kalibrera värdet för stressjusterat VaR måste omfatta en kontinuerlig tolvmånadersperiod gäller också om instituten identifierar en period som är kortare än tolv månader men som anses omfatta betydande stress som är relevant för ett visst instituts portfölj.

text: 2. Den strategi som ska tillämpas för att bestämma den stressutsatta perioden enligt kraven i punkt 10a i bilaga 5 till direktiv

text: , ändrat genom direktiv

text: , för att beräkna ett stressjusterat VaR-värde kalibrerat efter en löpande tolvmånadersperiod av finansiell stress som är relevant för ett visst instituts portfölj, är det viktigaste elementet för att bestämma modellens resultat och ska därför godkännas av de behöriga myndigheterna.

text: 5. Antalet stressjusterade perioder som ska användas för kalibreringen

text: 1. Behörig myndighet för att godkänna institutens val av stressjusterad period är den behöriga myndighet som har ansvaret för att bedriva tillsyn av det aktuella EU-institutet på koncernnivå och, när det gäller en intern modell som också godkänns på dotterbolagsnivå, den behöriga myndighet som har ansvaret för att bedriva tillsyn över EU-institutets dotterbolag.

text: 2. När de behöriga myndigheterna godkänner den stressjusterade period som bestämts på koncernnivå enligt

text: artikel 37.2 i direktiv 2006/49/EG

text: med hänvisning till

text: artikel 129 i direktiv 2006/48/EG

text: , behöver endast en stressjusterad period anges på koncernnivå.

text: 3. Som ett undantag från ovanstående ska de behöriga myndigheterna kräva att ett EU-institut fastställer en annan stressjusterad period på dotterbolagsnivå om den stressjusterade period som angetts för koncernen inte anses vara relevant för dotterbolagets portfölj. Om en enda koncernövergripande stressjusterad period används i ett institut som har ett dotterbolag med en lokalt godkänd VaR-modell ska instituten kunna styrka att denna koncernövergripande stressjusterade period är relevant för dotterbolagets portfölj.

text: 6. Metod för att bestämma lämplig historisk period

text: 1. När instituten väljer historisk period i kalibreringssyfte bör de utforma en metodik för att fastställa en stressjusterad period som är relevant för deras befintliga portföljer och som utgår från en av följande två typer av alternativ: i. Bedömningsbaserade metoder. ii. Formelbaserade metoder.

text: 2. En bedömningsbaserad metod tillämpar inte en detaljerad kvantitativ analys för att identifiera den exakta period som ska användas vid kalibreringen, utan tillämpar snarare en högnivåanalys av riskerna i samband med ett visst instituts befintliga portfölj och tidigare perioder av stress i samband med dessa riskfaktorer. Om denna bedömningsbaserade metod tillämpas av instituten bör den inkludera kvantitativa analyselement.

text: 3. En formelbaserad metod är däremot en metod där man, förutom expertbedömningar, tillämpar en mer systematisk kvantitativ analys för att identifiera den historiska period som utsätter institutens nuvarande portfölj för betydande stress. Denna mer systematiska strategi kan tillämpas på ett antal olika sätt: i. En riskfaktorbaserad metod: ett institut anger ett begränsat antal riskfaktorer som anses vara relevanta proxyvariabler för portföljens värdeförändringar. Historiska data för dessa riskfaktorer kan sedan analyseras fullt ut för att bestämma den mest stressutsatta perioden (till exempel genom att man fastställer den period när riskfaktorerna var som mest volatila) i den historiska datans tidsfönster. ii. En VaR-baserad metod: den historiska perioden bestäms genom att man antingen tillämpar hela VaR-modellen eller en approximering under en viss historisk period för att bestämma den tolvmånadersperiod som ger högst värde för den aktuella portföljen.

text: 4. Denna metod bör tillämpas för att fastställa en historisk period som skulle ge ett konservativt kapitalresultat snarare än att bara välja perioden med högst volatilitet.

text: 5. Båda metoderna kan visserligen tillämpas av instituten, men användning av den formelbaserade metoden bör, där så är möjligt, föredras för att bestämma den historiska perioden.

text: 6. Instituten kan också kombinera de båda metoderna för att reducera beräkningsbördan i samband med den formelbaserade metoden. Detta kan också göras genom att man använder en bedömningsbaserad metod för att begränsa de historiska dataperioder som ska beaktas i den formelbaserade metoden.

text: 7. Oavsett vilken metod som tillämpas bör instituten kunna styrka att den stressutsatta perioden är relevant för deras nuvarande portföljer och att de har övervägt ett antal potentiella historiska perioder i sina analyser. Man bör också kräva att instituten kan visa att portföljen som ligger till grund för identifiering av de stressjusterade perioderna är representativ för institutens nuvarande portfölj, till exempel genom att tillämpa strategin för att bestämma den stressutsatta perioden på andra typiska eller tidigare portföljer. För många portföljer skulle till exempel en tolvmånadersperiod i samband med betydande förluster under 2007/2008 på ett adekvat sätt återspegla en period av sådan stress, men dessutom bör instituten även beakta andra perioder som är relevanta för den nuvarande portföljen.

text: 8. I samtliga fall bör ingen viktning av historiska data göras när man ska bestämma den relevanta historiska perioden eller när modellen för stressjusterat VaR ska kalibreras, eftersom en viktning av data under en stressjusterad period inte ger en riktig bild av de potentiella stressförluster som kan uppkomma i ett instituts portfölj.

text: 9. Slutligen kan behöriga myndigheter kräva att instituten använder antitetiska data när de kalibrerar modellen för stressjusterat VaR, framför allt om ett instituts portfölj utmärks av ofta förekommande positionsförändringar.

text: 7. Dokumentation för att stödja den metod som används för att bestämma den stressutsatta perioden

text: 1. Oavsett vilken metod som tillämpas måste instituten visa upp en gedigen dokumentation som motiverar valet av metod. Dokumentationen bör under alla omständigheter omfatta kvantitativa bedömningar för att stödja valet av historisk period och dess relevans för den nuvarande portföljen. Detta bör också inbegripa dokumentation av modelleringen av riskfaktorernas avkastning.

text: 2. Om instituten tillämpar en formelbaserad metod för att bestämma den stressutsatta perioden bör åtminstone följande frågor tas upp i dokumentationen: i. Motivering av valet av riskfaktorer som används om en riskfaktorbaserad metod tillämpas och färre än de modellerade riskfaktorerna väljs. ii. Motivering av alla förenklingar om en förenklad VaR-modell används för att bestämma den historiska perioden.

text: 3. Om en formelbaserad metod används som bygger på en förenklad VaR-modell bör institutet också kunna styrka att det förenklade värdet ger i stort sett samma resultat för VaR som en fullständig modell (och därför är korrekt när det gäller att bestämma den mest stressutsatta perioden). En empirisk analys bör ingå i denna styrkande dokumentation.

text: 4. Om en formelbaserad metod tillämpas för att bestämma den mest volatila perioden för en uppsättning riskfaktorer bör institutet på ett adekvat sätt kunna styrka att en period av hög volatilitet är en lämplig proxyvariabel för en period under vilken VaR-värdet skulle vara högt och att underlåtenheten att inkludera korrelationer eller andra faktorer som skulle återspeglas i VaR-värdet inte leder till att denna proxyvariabel är olämplig.

text: B. Revidering av den stressutsatta perioden

text: 8. Frekvens

text: 1. Kravet i kapitalkravsdirektivet att instituten ska revidera den angivna tolvmånadersperioden av betydande stress minst en gång per år innebär att olika omständigheter, såsom en mycket hög omsättning av handelslagret eller särskilda handelsstrategier, kan kräva att den stressutsatta perioden revideras oftare.

text: 2. Alla förändringar av valet av historisk period som en följd av resultatet av revideringen av den stressutsatta perioden bör meddelas den behöriga myndigheten innan de föreslagna förändringarna träder i kraft.

text: 9. Övervakning av den stressutsatta perioden

text: 1. Förutom ovannämnda regelbundna granskning måste instituten ha inrättat förfaranden som löpande garanterar att den angivna stressutsatta perioden förblir representativ även när marknadsförhållanden eller portföljens sammansättning har förändrats kraftigt.

text: 2. För att kunna inrätta gedigna förfaranden för en löpande övervakning av den stressutsatta periodens relevans bör instituten kunna dokumentera den tillämpade metodens kvalitet. Övervakningen kan baseras på ett flertal faktorer som kan vara olika för olika institut. Bland de faktorer som ska beaktas återfinns förändrade marknadsförhållanden och handelsstrategier eller förändrad portföljsammansättning. Dessa faktorer kan analyseras genom att de jämförs med förändringar avseende tilldelningen av marknadsvärden eller nominella belopp, riskfaktor-laster, nivån på VaR-värdet eller känsligheter, fördelningen av VaR eller känsligheter bland olika portföljer och riskkategorier, vinst/förlust-resultat samt resultat av utfallstester (back-testing) eller också nyligen godkända produkters effekter på riskprofilen.

text: 3. Förutom ovannämnda förfaranden bör övervakning av stressjusterat VaR i förhållande till VaR utföras löpande. Anledningen till detta är att stressjusterat VaR i undantagsfall och i teorin visserligen kan vara mindre än VaR på grund av skillnader i parameterisering, även från start, men detta bör inte gälla rent strukturellt. Förhållandet mellan stressjusterat VaR och VaR när den relevanta stressutsatta perioden beräknas bör användas som referensvärde för den löpande övervakningen. Betydande minskningar i förhållandet bör betraktas som tecken på ett potentiellt behov av granskning av en stressutsatt period. En kvot mellan stressjusterat VaR och VaR som ligger under ett (1) bör betraktas som en varningssignal som utlöser en granskning av den stressutsatta perioden.

text: C. Metod för stressjusterat VaR

text: 10. Överensstämmelse med VaR-metoden

text: 1. Metoden för stressjusterat VaR bör grundas på den gällande metoden för VaR, där det i förekommande fall krävs specifika metoder för att justera den gällande VaR-modellen till en modell som ger ett värde på stressjusterat VaR. Samtliga riskfaktorer som förekommer i VaR-modellen bör därför återspeglas i modellen för stressjusterat VaR.

text: 2. När det gäller de standarder som används i båda värdena, och förutom dem som föreskrivs i direktivet (till exempel ett konfidensintervall på 99 procent), kan instituten överväga att använda en skala grundad på “kvadratroten ur tiden” för att beräkna ett värde för tio dagars stressjusterat VaR. Med tanke på vissa kända begränsningar för skalfaktorn bör en analys som visar att antagandena som ligger till grund för tillämpning av regeln ”kvadratroten ur tiden” är korrekta utgöra en del av valideringsprocessen för den interna modellen.

text: 3. Även om några av de nuvarande VaR-normerna även gäller för modellen för stressjusterat VaR, kan andra skilja sig åt på grund av uttryckliga krav i direktiven eller på grund av metodologisk oförenlighet jämfört med konceptet för stressjusterat VaR. Detta är framför allt fallet inom följande områden: i) Den stressutsatta periodens längd Eftersom den stressutsatta perioden måste vara tolv månader tillåts inga åtgärder för att minska eller öka den angivna stressutsatta perioden grundat på behovet av enhetlighet mellan VaR och stressjusterat VaR. ii) Kravet på utfallstester (back-testing) Multiplikationsfaktorn ms som används för kapitalkraven bör vara minst 3 och ökas med en addend mellan 0 och 1 beroende på resultaten av back-testing av VaR. Hur som helst är back-testing i sig inget krav för att bestämma det stressjusterade VaR-värdet. iii) Periodicitet för beräkningen av stressjusterat VaR Eftersom beräkning av stressjusterat VaR-värde enligt kapitalkravsdirektivet bör göras minst varje vecka kan instituten välja att beräkna värdet oftare, till exempel dagligen, för att motsvara VaR-periodiciteten. Om instituten till exempel beslutar sig för att beräkna stressjusterat VaR varje vecka och om man antar ett endags stressjusterat VaR som utökas till 10 dagar skulle följande gälla för den dagliga beräkningen av kapitalkraven baserat på interna modeller: a) Samma stressjusterade VaR-värden skulle användas för fem på varandra följande affärsdagar enligt modellen för stressjusterat VaR. b) När det gäller att beräkna genomsnittliga värden för stressjusterat VaR under de föregående 60 affärsdagarna bör instituten använda de tidigare tolv stressjusterade VaR-värdena. c) Ett institut bör kunna visa att portföljen som innehades den dag i veckan som valts för beräkning av stressjusterat VaR är representativ för dess portfölj under den veckan, och att den valda portföljen inte leder till en systematisk undervärdering av de stressjusterade VaRvärdena när de beräknas varje vecka. Bevis för att VaR inte är systematiskt lägre på den veckodag som valts för beräkningen av stressjusterat VaR kan till exempel anses som tillräckliga.

text: 4. Normerna för stressjusterat VaR kan avvika från VaR-normerna under andra omständigheter när det kan föreligga metodiska hinder för att jämföra den nuvarande VaR-modellen med modellen för stressjusterat VaR. Ett exempel inkluderar förändringar i gällande VaR-metod som inte kan översättas till ett stressjusterat VaR-värde och användning av lokal värdering (känslighetsanalys/proxyvariabler) till skillnad från fullständig omvärdering, som är det lämpliga tillvägagångssättet för stressjusterat VaR.

text: 5. Som allmän regel bör förändringar i en viss institutions VaR-modell eller VaR-metod återspeglas i förändringar i den modell eller metod som används för att beräkna det stressjusterade VaR-värdet.

text: 6. Om ett institut kan visa att det under exceptionella omständigheter inte kan integrera förbättringar av gällande VaR-metod i modellen för stressjusterat VaR bör sådana omständigheter dokumenteras och institutet bör kunna visa att effekten (till exempel i fråga om VaR eller kapitalkrav) på det stressjusterade VaR-värdet av förbättringar av gällande VaR-utvecklingar som inte implementerats är begränsad.

text: 7. Om känsligheter snarare än fullständig omvärdering används i en VaR-modell bör det berörda institutet kunna visa att denna strategi fortfarande är lämplig för stressjusterat VaR där större chocker påverkar portföljen. En känslighetsbaserad metod för stressjusterat VaR kan kräva att derivat/konvexitet på högre nivå vägs in.

text: 8. Alla omvärderingsstegar eller spot- och volatilitetsmatriser som används bör granskas och utvidgas så att de inkluderar de större chocker i fråga om riskfaktorer som inträffar i stressutsatta scenarier. Det är lämpligt att en fullständig omvärdering används för stressjusterat VaR med chocker som anbringas samtidigt för alla riskfaktorer.

text: 9. När det gäller kalibrering till marknadsdata betraktas ”de-meaning”-processen inte som nödvändig för stressjusterat VaR. Om det förekommer en betydande avdrift av marknadsdata är användningen av antitetiska data att föredra framför ”demeaning”.

text: 10. I tabellen nedan sammanfattas de viktigaste frågorna som beskrivits ovan vad gäller överensstämmelsen mellan de metodologiska aspekterna av befintligt VaR-värde och stressjusterat VaR-värde. Krävs det enhetlighet mellan VaR och stressjusterat VaR? Beroende på Ja för… Nej för… verifiering Konfidensnivå Viktningssystem Ändring av modeller Användning av Innehavsperiod Back-testing approximation med Taylor-serier Längden på den historiska observationsperioden Beräknings- Skalningsmetod frekvens

text: 11. Beräkning av proxyvariabler för stressjusterat VaR

text: 1. Eftersom de begränsningar avseende tillgång till data som gör det nödvändigt att använda proxyvariabler blir än mer relevant för stressjusterat VaR och det förväntas att alla proxyvariabler som används i VaR också blir nödvändiga för stressjusterat VaR, samtidigt som det också kan behövas ytterligare proxyvariabler, eftersom alla nya riskfaktorer som inte förekommer i den historiska datan naturligtvis skulle kräva användningen av en proxyvariabel för VaR-beräkning, men bara ”temporärt” (efter ett år skulle det till exempel finnas tillräckligt mycket faktisk information för att fullborda en tolvmånaders dataserie) bör samma proxyvariabel vara mer ”permanent” för att användas i samband med stressjusterat VaR (på grund av den historiska tidsseriens mer konstanta natur).

text: 2. Om en viss riskfaktor saknas i den stressutsatta perioden eftersom den inte kunde observeras under den perioden (till exempel för ett nyregistrerat värdepapper) kan institutet använda en annan riskfaktor (i detta exempel ett annat värdepapper från samma sektor och med likartade risk- och affärsprofiler) för vilken det finns information tillgänglig och för vilken ett högt korrelerat beteende med den faktor som institutet försöker fånga kan demonstreras. Om dessa proxyvariabler används bör instituten överväga om det är lämpligt att anta en 100-procentig korrelation mellan riskfaktorn och dess proxyvariabel.

text: 3. Instituten kan alternativt jämföra den saknade faktorn med en annan som är likartad i fråga om volatilitet (men inte nödvändigtvis korrelerad). Om den metoden används bör instituten visa att den är konservativ och lämplig.

text: 4. Om en VaR-modell förbättrats genom införande av en riskfaktor bör institutet i fråga också införa riskfaktorn i sina beräkningar av stressjusterat VaR. I vissa fall kan detta innebära att man reviderar de historiska dataserierna för riskfaktorerna och inför en lämplig proxyvariabel. Det gäller till exempel om en ny riskfaktor som används i värderingssyfte införs i VaR-modellen på det sätt som anges i första stycket punkt 12 i bilaga V till direktiv

text: , ändrat genom direktiv

text: 5. I samtliga fall kommer användningen av dessa proxyvariabler, inklusive förenklingar och alla eventuella uteslutningar, enbart att vara godtagbara om de är väl dokumenterade och om deras begränsningar beaktas och åtgärdas i institutets kapitalbedömning.

text: 12. Validering av proxyvariabler

text: 1. Valideringen av en proxyvariabel bör i allt väsentligt utföras på samma sätt för VaR och stressjusterat VaR, medan en eventuell proxyvariabel som valideras för den dagliga VaR-processen inte är automatiskt godtagbar för stressjusterat VaR. De proxyvariabler som används bör revideras regelbundet för att man ska kunna bedöma deras lämplighet och se till att de garanterar ett konservativt resultat.

text: 2. När det gäller de proxyvariabler som kan användas enbart för beräkning av stressjusterat VaR (till exempel på grund av bristen på data för den valda perioden) bör ett institut tillse att den riskfaktor som används som proxyvariabel är konservativ.

text: 13. Validering av indata och utdata för modeller

text: 1. Alla kvalitativa normer som angetts för kontroll av datakällornas enhetlighet, noggrannhet och pålitlighet vad gäller VaR ska också gälla stressjusterat VaR.

text: 2. Underliggande instrument för vilka instituten inte har en tillräckligt komplett datahistorik bör utsättas för chocker genom approximering med användning av nära relaterade underliggande instrument (samma marknad, liknande struktur och egenskaper). För att garantera kvaliteten på historiska data som används för referensperioden bör instituten dokumentera den metodik som tillämpas för att identifiera och approximera saknade uppgifter med hjälp av samma process som har godkänts för institutens interna modeller. Instituten bör också genomföra tester av den potentiella effekten av att använda dessa proxyvariabler.

text: 3. För att bevara skillnader i fråga om arbitrage kan instituten behöva tillämpa datarensning för stressjusterat VaR. Om så är fallet bör borttagning av avvikande värden från historiska dataserier motiveras och dokumenteras på lämpligt sätt, eftersom de inte får minska magnituden för extrema händelser.

text: 4. Eftersom stressjusterat VaR definitionsmässigt innebär att man tillämpar mycket extrema scenarier på aktuella marknadsparametrar, vilket kan leda till icke jämförbara marknadsförhållanden (till exempel negativa forward-räntor) oftare än vid en VaR-beräkning, bör instituten övervaka de kalibreringsmisslyckanden som kan uppkomma. De institut som använder fullständig omvärdering när de beräknar sitt stressjusterade VaR-värde kan oftare ställas inför sådana kalibreringsmisslyckanden än institut som inte tillämpar fullständig omvärdering, vilket inte beror på att misslyckanden inte inträffar, utan på att deras metodik inte skulle göra det möjligt för dem att upptäcka dessa kalibreringsmisslyckanden när de inträffar.

text: D. Användningstest

text: 14. Användningstest

text: 1. Modellen för stressjusterat VaR bör bli föremål för ett användningstest genom att det stressjusterade VaR-värdet används i riskhanteringsbeslut. Stressjusterade VaR-värden bör finnas på plats som ett komplement till den riskhanteringsanalys som bygger på dagliga utdata från en VaR-modell. Resultaten i fråga om stressjusterat VaR bör övervakas och granskas regelbundet av den högsta ledningen.

text: 2. Om utdata för stressjusterat VaR avslöjar en särskild sårbarhet för en viss uppsättning omständigheter bör snabba åtgärder vidtas för att hantera sådana risker på lämpligt sätt.

text: Kapitel III – Slutbestämmelser och tillämpning

text: 15. Tillämpningsdatum De behöriga myndigheterna bör tillämpa dessa riktlinjer genom att integrera dem i sina tillsynsrutiner inom sex månader efter det att de slutgiltiga riktlinjerna har offentliggjorts. Därefter bör de behöriga myndigheterna se till att instituten uppfyller dem i praktiken.

type: vagledning

utgivare: eba


title: EBA riktlinjer om kapitalbaskrav för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk (IRC)

text: EBA riktlinjer om kapitalbaskrav för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk (IRC)

text: London den 16 maj 2012

text: Riktlinjernas status

text: 1. Detta dokument innehåller riktlinjer utfärdade enligt

text: artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010

text: av den 24 november om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/78/EG

text: (”EBA-förordningen”). Enligt artikel 16.3 i EBA-förordningen ska de behöriga myndigheterna och finansinstituten med alla tillgängliga medel söka följa riktlinjerna.

text: 2. Riktlinjerna redovisar EBA:s syn på lämpligt utövande av tillsyn inom det europeiska systemet för finansiell tillsyn eller hur unionsrätten bör tillämpas inom ett visst område. EBA förväntar sig därför att alla behöriga myndigheter och finansinstitut till vilka riktlinjerna riktar sig följer dessa. Behöriga myndigheter för vilka riktlinjerna gäller ska följa dem genom att i tillämpliga fall införliva dem i sin utövning av tillsyn (t.ex. genom att ändra sin rättsliga ram eller sina tillsynsbestämmelser och/eller väglednings- eller tillsynsprocesser), även när vissa riktlinjer i första hand riktar sig till institut. Rapporteringskrav

text: 3. Enligt artikel 16.3 i EBA-förordningen måste behöriga myndigheter senast den 16 juli 2012 meddela EBA om de följer eller avser att följa riktlinjerna, eller i annat fall ange skälen till varför de inte avser följa dem. Om de behöriga myndigheterna inte svarar inom denna tidsfrist kommer EBA att anse att de behöriga myndigheterna inte följer riktlinjerna. Anmälningar ska ske genom inlämning av formuläret i avsnitt V till compliance@eba.europa.eu med referensen ”

text: ”. Anmälningar kan endast lämnas in av personer med befogenhet att rapportera efterlevnad för sina behöriga myndigheters räkning.

text: 4. Anmälan för behöriga myndigheter enligt föregående stycke ska offentliggöras på EBA:s webbplats, i enlighet med artikel 16 i EBA-förordningen. Avdelning I – Ämne, tillämpningsområde och definitioner

text: 1. Sakområde Syftet med dessa riktlinjer är att uppnå en samsyn bland behöriga myndigheter i EU om IRC-modellering för att bidra till lika villkor i linje med bilaga V till direktiv

text: , ändrat genom direktiv

text: 2. Tillämpningsområde och tillämpningsnivå

text: 1. Behöriga myndigheter ska begära att de institut som tas upp i punkt 2 nedan följer de bestämmelser som fastställs i dessa riktlinjer för IRC.

text: 2. Dessa riktlinjer ska gälla institut som använder en intern modellstrategi (IMA) för at beräkna kapitalbaskraven för specifika ränterisker i handelslagret.

text: 3. Riktlinjerna gäller institut på den nivå (enskilt och/eller konsoliderat) på vilken den relevanta interna modellen har tillstånd att användas av relevant behörig myndighet, om inget annat anges i dessa riktlinjer.

text: 3. Definitioner I dessa riktlinjer gäller följande definitioner: a. institut: kreditinstitut och värdepappersföretag i enlighet med direktiven

text: och

text: . b. permanent delvis användning: ska i punkt 8 i dessa riktlinjer innebära att vissa positioner, som är uteslutna från specifik risk VaR och från tillämpningen av IRC, baserat på bilaga V, punkt 6 i direktiv

text: , är föremål för standardstrategin för specifika ränterisker. Avdelning II – Krav avseende institutens modellering av tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk A. Sakområde

text: 4. Positioner som är föremål för beräkning av tillkommande fallissemangsoch migrationsrisk

text: 1. Beräkning av tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk ska innefatta alla långa och korta positioner som är föremål för en modellavgift för specifika ränterisker, med undantag av de poster som avses i punkt 5 nedan.

text: 2. Särskilt ska följande positioner inkluderas om de ingår i handelslagret: i. Obligationer utfärdade av centrala regeringar (suveräna), även där användning av standardstrategin skulle innebära 0 % riskavgift för specifik ränterisk. ii. Strukturerade obligationer, kreditlänkade obligationer eller liknande skuldinstrument om de inte innefattar exponering för värdepapperiseringar eller kreditderivat som förfaller på n:te falissemanget; iii. penningmarknadslån.

text: 3. Även positioner som följer av tillämpning av genomlysningsmetoden på andelar i företag för kollektiva investeringar (fond), när sådana positioner om de direkt ingick i handelslagret skulle inkluderas i beräkningen av IRC enligt punkt 4.1 ovan, bör inkluderas. När det inte går att tillämpa genomlysningsmetoden på fondandelarna ska schablonmetoden användas.

text: 4. Följande positioner betraktas inte som värdepapperiseringar och bör därför inkluderas i beräkningen av IRC om de utgör en del av handelslagret: a. säkerställda obligationer (t.ex. ”Pfandbriefe”), eftersom sådana obligationer är enkelt säkrade och inte har bakomliggande tillgångar; b. värdepapper med bakomliggande tillgångar som inte uppfyller definitionen av värdepapperiseringsposition i

text: artikel 3.1 f i direktiv 2006/49/EG

text: , som hänvisar till

text: artikel 4.36 i direktiv 2006/48/EG

text: . Exempelvis om kassaflödet från den underliggande gruppen tilldelas värdepappersinnehavarna proportionellt och därför inte har någon uppdelning på trancher (t.ex. värdepapper mot hypotek som är säkerställda med en pool av låneåtaganden).

text: 5. Positioner i förfallna skulder som hålls i handelslagret bör, om de är väsentliga, inkluderas i beräkningen av IRC. I detta fall kan de uteslutas från migrationselementet i IRC om de förfallna positionerna inom ramen för institutets specifika modellram inte innebär någon migrationsrisk (t.ex. om fallissemanget modelleras som ett absorberande tillstånd). Om dessa positioner utesluts av väsentlighetsskäl måste ett institut kunna visa att de inte är väsentliga. I vilket fall ska alla väsentliga risker för prisförändringar för förfallna skulder, drivna av en osäker återvinningsvärdering, balanseras.

text: 6. Definitionen av fallissemang i fallet i punkt 5 ovan ska överensstämma med definitionen av fallissemang i riskklassificeringar som används för modelleringsändamål. 5.Positioner som är inte är föremål för beräkning av tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk Följande poster ska uteslutas från beräkning av tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk: a. Värdepapperiseringar, b. Kreditderivat som förfaller på n:te fallissemanget, och c. positioner som är föremål för kapitalbaskrav för specifik ränterisk och skiljer sig från värdepapperiseringar eller kreditderivat som förfaller på n:te fallissemanget om de är positioner i korrelationshandelsportföljen.

text: 6. Positioner i aktier och aktiederivat

text: 1. Behöriga myndigheter får tillåta att positioner i börsnoterade aktier och derivatpositioner baserade på börsnoterade aktier inkluderas, på följande villkor: i. De relaterade positionerna i aktier och kreditinstrument förvaltas gemensamt av en identifierad börspost (t.ex. arbitrage mellan konvertibla skuldebrev och aktier). ii. Rutiner för mätning och hantering av gemensam kredit- och aktierisk finns för den relevanta börsposten, och iii. Samtliga aktiepositioner i den relevanta börsposten inkluderas, för att undvika att de mest fördelaktiga delarna plockas ut.

text: 2. Om en börsnoterad aktie eller ett derivatinstrument baserat på en börsnoterad aktie inkluderas i beräkningen av tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk anses dessa instrument förfalla om den relaterade skulden förfaller.

text: 3. Trots att positioner i börsnoterade aktier eller i derivatinstrument baserade på börsnoterade aktier inkluderas i tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker, måste fortfarande ett specifikt kapitalbaskrav beräknas för dessa positioner, som fångar in oväntad företagsrelaterad risk vid användning av en intern modell.

text: 7. Positioner i institutets egen skuld

text: 1. Långa positioner i institutets egen skuld, som kan uppstå från handel eller genom att institutet agerar market maker med sina egna obligationer, bör inkluderas inom ramen för modellen för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker, men hänsyn bör endast tas till migrationsrisker vid beräkning av kapitalbaskravet.

text: 2. Korta positioner i institutets egen skuld, som kan uppstå genom inkluderande i handelslagret av utfärdad egen skuld (t.ex. strukturerade obligationer eller transaktioner påpenningmarknaden) eller från köp av skydd för institutets eget namn (t.ex. via ett index) bör inkluderas i omfattningen av modellen för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker, men det bör endast tas hänsyn till migrationsrisker för beräkning av kapitalbaskravet. Fallissemangsrisken med korta positioner i egen skuld bör inte ingå i modellen för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker.

text: 8. Permanent partiell användning

text: 1. När bestämmelserna i kapitalkravsdirektivet används för permanent partiell användning bör skälen till detta dokumenteras noga och analyseras för att visa att avsikten inte är att generera ett kapitalkrav som är mindre konservativt än om alla positioner låg inom specifikt VaR och modellen för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker.

text: 2. Permanent partiell användning av tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker bör inte tillämpas på statsobligationer och derivatprodukter baserade på statsobligationer, eftersom det ur modelleringssynpunkt inte anses särskilt utmanande att inkludera dessa positioner i den specifika riskmodellen och därmed inom ramen för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker. B. Individuell modellering

text: 9. Fullvärdig standard jämförbar med metoden för intern riskklassificering Om inget annat anges i dessa riktlinjer utgör den fullvärdiga standarden, som är jämförbar med metoden intern riskklassificering, tillämpbar för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker: en kapitalhorisont på 1 år och ett konfidensintervall på 99,9 %.

text: 10. Kvalitativa kriterier Alla aspekter av modellen för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker som tillämpas bör dokumenteras väl. Detta innefattar dokumentation av eventuella analyser som görs för att motivera antaganden, skattningsmetodik , approximationer och förenklingar. Alla sådana beslut ska motiveras på begäran av behörig myndighet.

text: 11. Kreditvärderingskällor

text: 1. Institutens modeller för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker kan bygga antingen på intern eller på extern kreditvärdering. Interna värderingar som används för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker ska vara förenliga med hur de härleds i ansatsenför intern kreditbedömning.

text: 2. Instituten bör ha rutiner för att ta fram en kreditvärdering för positioner där kreditvärdering saknas.. När kreditspreadar finns tillgängliga bör deras användning för att ta fram en kreditvärdering dokumenteras tydligt. Likaledes bör användning av en standardmässig kreditvärdering (dvs. en nödfallsvärdering för positioner där inga observerbara data kan används för att sluta sig till en kreditvärdering) dokumenteras. Alla kreditbedömningssystem som tillämpas ska så långt som möjligt differentiera mellan relevanta grupper av positioner.

text: 3. Ett institut bör ha en dokumenterad hierarki kreditvärderingskällor för att fastställa kreditvärderingen för en enskild position. Om ett institut använder olika kreditvärderingskällor (t.ex. interna och externa kreditvärderingar eller olika externa kreditvärderingsinstituts estimat) ska institutet konsekvent kartlägga kreditvärderingarna på en gemensam masterskala.

text: 12. Källa till fallissemangssannolikheter (PD)och förluster vid fallissemang (LGD)

text: 1. När ett institut har godkänt uppskattningar av PD och LGD som en del av internmetoden enligt

text: artikel 84 i direktiv 2006/48/EG

text: kan dessa data användas som källa för ett erhålla uppskattningar av PD och LGD även för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk.

text: 2. Om ett institut, i det senare fallet, inte har godkänt PD och/eller LGD enligt metoden för intern riskklassificering, eller om det inte finns några PD och/eller LGD från internmetoden för en emittent eller ett värdepapper i handelslagret, ska dessa beräknas med en metodik som är förenlig med intermetodens. Detta skulle sedan kräva separat godkännande från den behöriga myndigheten för användning för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk.

text: 3. Riskneutrala PD bör inteaccepteras som uppskattningar av observerade (historiska) PD för modelleringen av för kreditmigration eller fallissemang. Om PD implicerade från marknadspriser används, bör institutet göra de relevanta korrigeringarna för att erhålla den faktiska sannolikheten för mätningen från riskneutrala sannolikheter, och jämföra utfallen av sin metodik med det historiska utfallet.

text: 4. Alternativt kan instituten även använda PD mått på förluster givet fallissemang från externa källor (t.ex. kreditvärderingsinstitut), eftersom dessa allmänt anses lämpliga.

text: 5. Instituten bör fastställa en hierarki för sina föredragna källor till PD och mått på förluster givet fallissemang för att undvika att de mest fördelaktiga parametrarna väljs ut. C. Interdependens

text: 13. Korrelationer mellan fallissemangs- och migrationshändelser Institutens modeller för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk bör inkludera påverkan av korrelationer mellan fallissemangs- och migrationshändelser på ett sätt som är förenligt med ändamålet, vilket är att fånga kreditriskkorrelationer mellan olika emittenter. De antaganden som instituten baserar sina uppskattningar på bör vara förenliga med de antaganden som används vid simuleringen. Metodiken ska dokumenteras och vederbörligen motiveras. Metoden bör vara adekvat och tillräckligt konservativ för att beskriva det ömsesidiga beroendet mellan riskfaktorer för kreditriskhändelser såsom fallissemang och migrationer. Detta skulle innefatta t.ex. att institut som väljer att uppskatta sina sambandsparametrar från priserna på värdepapper är skyldiga att uppdatera uppskattningarna ofta.

text: 14. Copula-antaganden För att beskriva sina antaganden om det ömsesidiga beroendet mellan riskfaktorer kan ett institut välja möjliga alternativa copulas efter dess förmåga att förklara fallissemangs- eller migrationskluster för historiskt extrema händelser. Valet av en viss copula ska motiveras och dokumenteras.

text: 15. Systemiska riskfaktorer

text: 1. Även om det ömsesidiga beroendet mellan emittenter ofta modelleras på liknande sätt som tillsynsramen för metoden för intern riskklassificering, med användning av en kombination av en idiosynkratisk (dvs. individuell) riskfaktor och en eller flera systemiska riskfaktorer, föreskriver dessa riktlinjer ingen modelleringsmetod, förutsatt att ett institut uppfyller alla relevanta kvalitativa krav och valideringskrav för att säkerställa att dess metod ska vara tillämpligt konservativ.

text: 2. Om modellen antar olika likviditetshorisonter bör utvecklingen av systemiska riskfaktorer vara konsekvent och förenlig över dessa olika likviditetshorisonter.

text: 3. Korrelationen mellan en eller flera systemiska riskfaktorer och enskilda emittenters ”dynamiska betalningsförmåga” kan vara svårt att uppskatta eftersom faktorerna inte är direkt observerbara. Alla uppskattningstekniker som baseras direkt eller indirekt på observerbara marknadsdata (som i fallet med börsnoterade aktier) ska vederbörligen motiveras och dokumenteras.

text: 4. Om ett institut väljer en parametrisk formel som antar flera systemiska riskfaktorer, och som därmed bättre avspeglar branschkoncentrationer eller regionala koncentrationer än om en unik systemisk riskfaktor antas, ska valet av parametrisk formel analyseras och valideras, t.ex. genom att resultat från den aktuella modellen jämförs med utfallet av en modifierad version av samma modell som använder formeln som återfinns i metoden för intern riskklassificering och där alla systemiska riskfaktorer är fullständigt korrelerade.

text: 16. Portföljkoncentration

text: 1. Institutens modeller för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk bör avspegla emittent-koncentrationer som kan uppkomma t.ex. genom en brist på regional diversifiering eller branschdiversifiering eller genom omfattande exponeringar för enskilda eller inbördes sammanlänkade emittenter. Instituten bör visa attatt risker på grund av emittent-koncentrationer fångas inom ramen för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk. Instituten bör därför validera och dokumentera främst, men inte enbart, att resultaten från modellen för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk ökar med graden av koncentration för deras portfölj.

text: 2. Ett institut måste visa specifikt att dess metod ger en rimlig beskrivning av portföljkoncentrationer.

text: 17. Migrationsmatriser

text: 1. Övergångsmatriser för modellering av ratingmigration ska baseras på historisk migrationsdata med användning antingen av externa källor (dvs. kreditvärderingsinstitut) eller interna källor. Matriser från externa källor bör föredras om det finns begränsad intern historisk data. Instituten bör se till att det finns tillräckligt med historisk data för att ta fram robusta, noggranna och statistiskt konsistenta uppskattningar. Instituten bör validera övergångsmatrisernas robusthet, särskilt i förhållande till högre ratingkategorier, där några få nedgraderingar eller fallissemang kan ha en signifikant inverkan på migrationsfrekvensen. I enlighet med det krav på en ”fullvärdig standard jämförbar med metoden för intern riskklassificering” som fastställs i kapitaltäckningsdirektivet krävs en historisk observationsperiod på minst 5 år.

text: 2. Separata övergångsmatriser kan tillämpas för specifika grupper av emittenter och specifika geografiska områden. Beroende på i) institutens portföljsammansättning, ii) tillgången till korrekta övergångsmatriser och iii) eventuella skillnader i migrationsegenskaper mellan produkter, emittenter och/eller geografiska områden bör ett väl avvägt beslut fattas om den uppsättning övergångsmatriser som används. Ett sådant beslut bör ta hänsyn till i) valet av (intern eller extern) källa i kombination med en analys av överlappningen och/eller den möjliga bristen på överensstämmelse mellan institutens portfölj och de underliggande tillgångarna i övergångsmatrisen, ii) motivationen för eventuellt viktningsschema (även för användning av uniforma vikter) och iii) det historiska fönstrets storlek. Instituten bör utveckla en övergångsmatris (eller flera om relevanta data finns att tillgå) som är specifik för statliga gäldenärer.

text: 3. När fallissemang modelleras som ett absorberande tillstånd bör övergångsmatriserna justeras så att detta absorberande tillstånd inte kommer i konflikt med de interna uppskattningarna av fallissemangssannolikheten. På liknande sätt kan övergångsmatriser där NR (ej klassificerad) eller en annan kolumn är ett absorberande tillstånd för återkallade kreditvärderingar eller exponeringar utan kreditvärdering justeras. Alla sådana justeringar bör dokumenteras, och angivna justeringars inverkan bör ingå som en del av dokumentationen.

text: 4. Övergångsmatriser avser i allmänhet en horisont på ett år. Om kortare horisonter behövs, vilket är fallet när kortare likviditetshorisonter än ett år används, kan motsvarande övergångsmatriser inte alltid beräknas direkt, utan approximationer måste användas. Både approximationerna och motiven för specifika antaganden som tillämpas vid denna process bör dokumenteras (t.ex. när generatormatriser används). Dessa antaganden bör även bedömas för att kontrollera att de förblir giltiga över tiden. Som en del av valideringsprocessen kan en matris baserad på en generator beräknas för en horisont som är identisk med ursprungsmatrisens för att bedöma den skillnad som uppkommer i samband med processen att utveckla generatormatrisen.

text: 18. Antagande av konstant risknivå under den ettåriga kapitalhorisonten

text: 1. Vid modellering av en konstant risknivå under den ettåriga kapitalhorisonten bör instituten på nytt balansera eller förlänga positionerna i slutet av varje likviditetshorisont, för att säkra samma initiala risknivå som vid likviditetshorisontens början.

text: 2. När en konstant position antas för ett år, vilket implicerar att ingen likviditetshorisont antas, bör instituten konsekvent tillämpa en momentan chock på alla positioner avseende tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk under den ettåriga kapitalhorisonten (kallas ”antagande om konstant position i ett år”).

text: 3. Ur modelleringsperspektiv gäller att om en migration eller ett fallissemang har inträffat under likviditetshorisonten, kan den konstanta risknivån avspeglas genom ett byte av positioner till sådana som har riskegenskaper motsvarande ursprungspositionernas i likviditetshorisontens början.

text: 4. Modellering av en konstant risknivå under den ettåriga kapitalhorisonten kan uppnås t.ex. baserat på den metod som beskrivs nedan. När det gäller beräkningen av förluster under likviditetshorisonten kan ett institut välja att anta att momentana chocker tillämpas på riskklassificeringar (eller spreadar). Detta implicerar i så fall att institutet inte behöver integrera tidseffekten: Positioner behåller sina ursprungliga resterande löptider i slutet av varje likviditetshorisont. Med andra ord åldras positionerna inte. Dessutom behöver ingen hänsyn tas till potentiella ändringar av marknadsförhållandena när portföljen omvärderas i samband med att den balanseras på nytt (särskilt kreditspreadar efter kreditvärdering kan hållas konstanta). Därmed tar mätningar av förluster inom tillkommande fallissemangsoch migrationsrisk ingen hänsyn till tidpunkten för varje migrations- eller fallissemangshändelse, och vinst och förlust beräknas för dagens datum.

text: 5. Modellering av positioners åldrande bör inte vara tillåtet vid modellering av tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk, med tanke på den enorma utmaning och de observerade svårigheter som är förknippande med modellering av positioners åldrande i kombination med det betydande regleringsarbitrage detta skulle kunna resultera i. Därmed är det motiverat att i dagsläget föredra en konservativ metod.

text: 19. Hedging

text: 1. För att beräkna tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk får instituten räkna netto på långa och korta positioner endast när de hänvisar till strikt identiska finansiella instrument.

text: 2. Diversifieringseffekter i kombination med långa och korta positioner får endast identifieras genom uttrycklig modellering av bruttovärdet för långa och korta positioner i de olika instrumenten. I vilket fall bör instituten visa att diversifieringseller hedgingeffekterna inte överskattas. Särskilt löptidsobalanser bör avspeglas i modellerna.

text: 3. För att avspela basisrisken på ett lämpligt sätt, när denna är väsentlig, bör värderingen avseende tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk för relaterade positioner differentieras (såsom exempelvis obligationer och kreditsvappar på samma gäldenär). Därmed bör långa och korta nettopositioner som hänvisar till likartade – men inte identiska – underliggande tillgångar inte resultera i ett mått på tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk som är lika med noll. När hänsyn inte har tagits till basisrisken bör instituten tillhandahålla bevis för att risken inte är väsentlig.

text: 4. Instituten bör inom likviditetshorisonten avspegla inverkan av löptidsobalanser mellan långa och korta positioner (t.ex. om en kreditsvapp löper ut före den underliggande obligationen och fallissemanget inträffar efter att kreditsvappen har löpt ut), om de resulterande riskerna är väsentliga. Därför bör ett institut kunna beräkna vinst och förlust med hänsyn till inverkan av potentiella löptidsobalanser mellan långa och korta positioner. Ett institut bör åtminstone kunna bevisa att ovannämnda risk inte är en väsentlig risk, i annat fall behöver institutet modellera risken efter de verkliga förutsättningarna. D. Värdering av vinst och förlust

text: 20. Inverkan på marknadspriser av förändringar i kreditvärdering

text: 1. Instituten kan välja vilken som helst av de tillgängliga metoderna för att omvandla simulerade kreditvärderingsvariationer till prisvariationer, inklusive användning av antingen absoluta eller relativa skillnader mellan genomsnittliga spreadar per kreditvärderingsklass. Den metod som används ska tillämpas och dokumenteras på ett konsekvent sätt. Relevant spread-data bör alltid vara så differentierad som möjligt i enlighet med de olika kategorierna av positioner. Det bör visas att metoden gör tillräcklig åtskillnad mellan positioner med olika prissättningsegenskaper för att tillgodose behöriga myndigheters önskemål. Kreditswappar och de underliggande obligationerna måste t.ex. värderas separat.

text: 2. När det gäller punkt 18 i dessa riktlinjer kan ett institut konsekvent anta en omedelbar förändring av kreditvärderingen, vilket implicerar att marknadsvillkoren vid den aktuella tidpunkten bestämmer priserna efter migration, med hänsyn till eventuell idiosynkratisk värderingsinverkan som kan förväntas när en migrationshändelse inträffar (se punkt 20.5 nedan) och utan hänsyn till tidseffekter på priset för ett instrument vars kreditvärdering ändrades.

text: 3. Om en simulering, t.ex. prisprocessen för tillgångarnas värde, inte har resulterat i någon ändring av kreditvärderingen bör heller ingen förändring av värdet antas.

text: 4. Vid ratingmigration bör variationen av marknadspriserna räknas om. En fullständig omvärdering bör krävas, förutom om ett institut kan bevisa att dess prissättningsmetod ger en tillräckligt god avspegling även av de stora prisförändringar som förväntas vid en förändring av kreditvärderingen. Detta kan göras som en förberäkning i den meningen att en vektor av priser för varje kreditvärderingstillstånd kan vara indata i en beräkning av tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk. Inverkan av en ratingmigration på marknadspriserna bör uppskattas antingen med aktuella observerade marknadsdata (t.ex. spreadar) eller ett medelvärde av historiska marknadsdata som observerats under en period av högst ett år eller annan relevant period som ska godkännas av behöriga myndigheter. Historiska PD bör inte användas för diskontering när en fullständig omvärdering görs i samband med en förändring av kreditvärderingen, eftersom dessa sannolikheter inte avspeglar de aktuella marknadspriserna tillräckligt väl.

text: 5. Positioner som migrerar till fallissemangsstatus bör värderas på grundval av återvinningsgraden eller graden av förlust givet fallissemang. Återvinningsgraden bör tillämpas på positionens nominella värde, om inte uppskattningarna härleds relativt positionernas marknadsvärde. Det måste visas på ett sätt som tillgodoser de behöriga myndigheternas önskemål att uppskattningen är tillräckligt differentierad för olika kategorier av gäldenärer och instrument. Beräkningarna ska vara sammanhängande mellan instrument. Alla andra metoder ska vederbörligen motiveras och dokumenteras, särskilt om generiska marknadsförluster givet fallissemang används, och institutet bör ha en dokumenterad process för att beskriva enligt vilka kriterier förluster givet fallissemang för enskilda positioner ska justeras.

text: 6. Modellen bör beskriva avvikelser som uppstår genom skillnader i definitionen av kredithändelse, senioriteten i kapitalstrukturen eller exponeringen av olika entiteter inom en grupp. Detta skulle t.ex. kunna genomföras genom användning av stokastiska återvinningsgrader. Fallerade obligationer inkluderas i princip i portföljen för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk om de finns i handelslagret (jmf. punkt 4.5). Därför ska modellen fånga risken att graderingar eller realisationer av förluster givet fallissemang, efter fallissemang kan skilja sig från uppskattningarna från före fallissemanget. Den initiala återvinningsgrad för LGD som tillämpas för enskilda fallerade positioner skulle behöva uppdateras med samma frekvens för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk som för beräkning av vinst och förlust, och förlusterna vid fallissemang måste vara i linje med de värden som används för beräkningen av vinst och förlust.

text: 21. Beräkning av vinst och förlust Värderingsparametrarna för alla kreditvärderingskategorier bör uppskattas på ett metodologiskt konsekvent sätt. Eftersom tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk är ett kapitalbaskrav för marknadsrisker bör värderingen av positioner under tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk baseras på aktuella observerbara marknadsdata. Marknadsdata som används för att utvärdera de positioner på vilka de chocker som skapas av ratingmigrationen appliceras bör vara senaste tillgängliga marknadsdata vid tidpunkten för beräkning av tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk. E. Likviditetshorisont

text: 22. Nivån för definition av likviditetshorisonter

text: 1. Instituten bör definiera likviditetshorisonter på produktnivå snarare än på en emittentnivå. För en enskild position kan den relevanta likviditetshorisonten variera efter typen av produkt (inklusive dess komplexitet) och efter emittenten.

text: 2. Givet de praktiska problemen med en helt granulär bedömning av likviditetshorisonten på produktnivå och med tanke på det betydande urval av produkter som hålls i handelsportföljer, kan likviditetshorisonter ändå till en början definieras på aggregerad basis, t.ex. på emittentnivå.

text: 3. Instituten bör dock övervaka och dokumentera urvalet av produkter som är kopplade till varje emittent och se till att den likviditetshorisont som definieras på aggregerad nivå räcker till även för den mest illikvida produkten.

text: 23. Viktiga kriterier för att fastställa relevant likviditetshorisont

text: 1. Instituten bör dokumentera de kriterier som används för att fastställa relevant likviditetshorisont för en position eller en uppsättning positioner. Även metodiken för att omvandla dessa kriterier till en definierad likviditetshorisont bör dokumenteras och tillämpas konsekvent för alla positioner.

text: 2. Ett brett urval av kriterier kan tyda på att en position är likvid, baserat på tidigare erfarenhet, marknadsstruktur och produktens kvalitet eller komplexitet. Instituten bör identifiera ett urval kriterier som de tror är väsentliga för att definiera likviditetshorisonten för sina portföljer. Dessa kriterier innefattar: i. Marknadsaktivitet, avspeglat i antalet och volymen transaktioner i ett instrument eller namn, eller i storleken på historiska köp- och säljkursspreadar.. ii. Marknadsstrukturen, såsom antalet och fördelningen av marknadsgaranter och marknadskvoteringar. iii. Positionens storlek (i förhållande till genomsnittliga handelsvolymer/generell marknadsstorlek). iv. Investeringskvalitet (t.ex. kreditvärdering). v. Emittentens geografiska hemvist. vi. Löptid.

text: 3. Minst ett av de kriterier som beaktas när en likviditetshorisont fastställs bör vara direkt kopplat till hur koncentrerade positionerna är (t.ex. genom positionens storlek i förhållande till marknadsstorleken eller de genomsnittliga handelsvolymerna), eftersom likviditetshorisonten förväntas vara större för positioner som är koncentrerade, vilket avspeglar den längre period som krävs för att likvidera sådana positioner.

text: 4. Positioner bör bedömas systematiskt mot de valda kriterierna och tilldelas likviditetshorisonter i enlighet med detta (med en undre gräns på 3 månader). Om det finns begränsat med data för en position eller en uppsättning positioner bör instituten vara konservativa när de fastställer relevant likviditetshorisont.

text: 5. Den metod som tillämpas för att koppla ett kriterium till en längre eller kortare likviditetshorisont bör dokumenteras och stödjas med historisk evidens, inklusive evidens baserad på erfarenhet av likvidation av likartade positioner under stressperioder. Detta bör göras för att undvika att antaganden som förefaller teoretiskt logiska men inte är sanna i praktiken av misstag används i analysen. En lägre kreditvärdering behöver t.ex. inte alltid innebära en längre likviditetshorisont om det finns en aktiv marknad för vissa typer av positioner med låga kreditvärderingar. I fallet med användning av historiska köp- och säljkurs-spreadar kan instituten t.ex. sätta upp gränsvärden som avgör vilka likviditetshorisonter en position ska tilldelas. Valet av gränsvärden ska motiveras.

text: 24. Övervakning av likviditetshorisonter – viktiga indikatorer för granskningsbehov

text: 1. Likviditetshorisonter bör granskas regelbundet för att säkerställa att de förblir lämpliga, särskilt i förhållande till händelser eller signifikanta indikationer på att likviditetsförhållandena har ändrats på en marknad, vilket visar på möjligheten att marknadernas likviditet kan förändras snabbt i och med att marknadsaktörer träder in i och ut ur tillgångsklasser.

text: 2. Instituten bör beakta betydande förändringar av de faktorer som används för att fastställa likviditetshorisonten som en minimiuppsättning utlösande faktorer för en granskning av relevant likviditetshorisont. Dessutom bör instituten omedelbart ta hänsyn till alla erfarenheter vid försäljning av en position som tyder på att en likviditetshorisont inte är tillräckligt konservativ när likviditetshorisonten fastställs för likartade produkter, och rutiner för att tilldela positioner till likviditetsfaktorer bör därefter uppdateras på motsvarande sätt.

text: 3. Över tid bör instituten använda sin marknadserfarenhet för att övervaka och förstärka det urval av faktorer som används för att identifiera likviditetshorisonter. F. Allmänna aspekter

text: 25. Validering

text: 1. Instituten bör tillämpa valideringsprinciperna när modeller för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk designas, testas och underhålls. Valideringen bör innefatta utvärdering av konceptuell fullvärdighet, kontinuerlig övervakning som täcker in process-verifiering, benchmarking samt utfallsanalys.

text: 2. Valideringsprocessen för modeller för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk bör minst inkludera följande principer: i. Likviditetshorisonterna bör avspegla gällande praxis och erfarenhet under perioder med både systematisk och idiosynkratisk stress. ii. Den modell för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk som mäter fallissemangs- och migrationsrisk under likviditetshorisonten bör ta hänsyn till objektiva data under den relevanta horisonten och inkludera en jämförelse av riskbedömningar för en portfölj som balanserats på nytt med en portfölj med fasta positioner. iii. Korrelationsantagandena i modellen för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk, inklusive strukturen för stokastiska beroenden och korrelationer/copulas, måste liksom antalet och vikten av systematiska riskfaktorer stödjas genom analys av objektiva data i ett konceptuellt fullvärdigt ramverk. Särskilt gäller att inverkan av olika copula-antaganden bör analyseras, t.ex. genom att effekten av olika fördelningssantaganden testas. De fallissemangs- och migrationsbeteenden som modellen predicerar bör valideras mot den faktiska fallissemangs- och migrationserfarenheten för skuldportföljer som handlas. iv. Valideringen av en modell för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk ska bygga på ett urval av olika stresstester och känslighetsoch scenarioanalyser, med syfte att bedöma kvalitativ och kvantitativ rimlighet, särskilt med avseende på hur modellen behandlar koncentration. Ett sådant test bör omfatta både historiska och hypotetiska händelser. v. Valideringen bör även omfatta bedömning av kalibreringen av fallissemangssannolikheten och riskparametrarna för förluster givet fallissemang. vi. Ett institut bör sträva efter att utveckla relevanta interna benchmarks för bedömning av den övergripande noggrannheten hos sina modeller för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk. vii. Valideringen bör inkludera en bedömning av transparens och relevans vad gäller dokumentationen av modelleringsmetoden för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk.

text: 26. Användningstest

text: 1. Ett institut bör dokumentera hur processen för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk rapporteras internt, dess resulterande riskmätningsbedömningar och den roll bedömningarna spelar för institutets (risk)hantering.

text: 2. De rutiner som givet bedömningen av tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk leder till potentiellt lämplig korrigeringsåtgärd bör vara införda och väl integrerade i riskhanteringen.

text: 3. En jämförelse av hur resultat från interna riskmodeller rapporteras, bedöms, granskas och används internt av specifika avdelningar inom institutet anses vara ett ändamålsenligt sätt att klargöra användningstestet.

text: 27. Dokumentation

text: 1. Ett institut bör dokumentera sin metod för att fånga tillkommande fallissemangsoch migrationsrisk så att metodens korrelation och andra modelleringsantaganden är transparenta för behöriga myndigheter.

text: 2. Därför bör beräkningen av riskmåtten som genereras av modellen och tillhörande dataflöden dokumenteras på en nivå och med en detaljgrad som skulle göra det möjligt för en tredje part att återskapa dessa riskmått. Dessutom bör institutet dokumentera processen för inledande och kontinuerlig validering av modellen för tillkommande fallissemangs- och migrationsdata i en detaljgrad som innebär att en tredje part kan återskapa analysen. Denna dokumentation bör även innehålla en beskrivning av de processer för kontinuerligt underhåll som används under den inledande tilldelningen och uppdateringen av parametrar för modellen.

text: 28. Ansatser för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk baserade på olika parametrar

text: 1. Ett institut kan använda en metod för att beskriva tillkommande fallissemangsoch migrationsrisker som inte följer alla bestämmelser i bilaga II punkt 3 till direktiv

text: (kallas i resten av detta avsnitt för inte helt överensstämmande metod för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk) i. när denna inte helt överensstämmande metod för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk är i konsekvens med institutets interna metod för att identifiera, mäta och hantera risker, och ii. när institutet kan visa att dess metod ger ett kapitaltäckningskrav som är minst lika högt som om det skulle baseras på en metod som överensstämde helt med alla krav för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk.

text: 2. Institutet ska tillhandahålla all nödvändig information om de element i dess metod för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk som beaktas, antingen av institutet eller av dess tillsynsmyndighet, i de fall metoden inte är helt överensstämmande.

text: 3. På grundval av den tillhandahållna informationen bör behörig nationell tillsynsmyndighet avgöra om den metod för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk som används – eller som institutet planerar att använda – ska betraktas som en metod som inte följer bestämmelserna eller en metod som inte är helt överensstämmande enligt punkt 28.4 nedan. Särskilt om en metod för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk erkänns som en metod som inte följer bestämmelserna skulle detta i princip medföra tillämpning av schablonmetodenen för specifik risk för de positioner som omfattas av den icke överensstämmande metoden.

text: 4. För att ett institut ska få sin metod erkänd som en inte helt överensstämmande metod för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk bör institutet på ett sätt som tillgodoser tillsynsmyndighetens önskemål visa att metoden ger ett kapitaltäckningskrav som är minst lika högt som om det baserades på en helt överensstämmande metod för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk.

text: 5. Beslutet att erkänna ett instituts metod som inte helt överensstämmande fattas av behöriga myndigheter.

text: 29. Beräkningsfrekvens

text: 1. Beräkningen av tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk bör göras minst varje vecka. Instituten kan dock välja att beräkna måttet oftare. Om ett institut t.ex. beslutar att beräkna tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk en gång per vecka bör följande gälla för den dagliga beräkningen av kapitaltäckningskrav baserat på interna modeller: i. Samma värde för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk bör används fem arbetsdagar i följd efter körning av modellen för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk. ii. När det gäller beräkning av medelvärdena för tillkommande fallissemangsoch migrationsrisk under de föregående 12 veckorna bör instituten använda de föregående 12 veckovärdena för tillkommande fallissemangsoch migrationsrisk för att beräkna detta medelvärde.

text: 2. Institutet bör kunna visa att dess portfölj på den veckodag som valts för beräkning av tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk är representativ för den portfölj som innehafts under veckan och att den valda portföljen inte leder till en systematisk underskattning av värdena för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisk vid veckoberäkningen. Avsnitt III – Slutbestämmelser och genomförande

text: 30. Datum för genomförande Behöriga myndigheter bör genomföra dessa riktlinjer genom att införliva dem i sina tillsynsrutiner inom sex månader efter offentliggörandet av de slutliga riktlinjerna. Därefter bör behöriga myndigheter se till att instituten följer riktlinjerna på ett effektivt sätt.


text: Inkl. rådgivningstjänster inom företagsfinansiering, private equity, kapitalmarknader, värdepappershandel. Inkl. total utlåningsverksamhet (till enskilda och företag). 3 Inkl. portföljförvaltning, förvaltning av fondföretag och andra former av tillgångsförvaltning. Kolumnen ska innefatta personal som inte kan hänföras till något av de angivna affärsområdena. I detta fall bör instituten lägga till en fotnot (se slutet av tabellen) med förklaring till inom vilka områden personalen arbetar. Antalet anställda ska uttryckas i heltidsarbetskrafter och baseras på siffror vid årets slut. Nettovinsten ska baseras på det redovisningssystem som används för den ordinarie redovisningen. För företagsgrupper avses vinst (eller förlust) för hela gruppen (dvs. det belopp som kan hänföras till aktieägarna i moderbolaget och minoritetsintressen). Total ersättning enligt punkt 11 i CEBS Guidelines on Remuneration Policies and Practices. De angivna ersättningsbeloppen ska vara totalbelopp, inklusive alla kostnader för instituten, med undantag för institutens obligatoriska inbetalningar för sociala avgifter och jämförbara system. Rörlig ersättning enligt punkt 11 i CEBS Guidelines on Remuneration Policies and Practices. Detta innefattar uppskjuten och icke uppskjuten rörlig ersättning. Det innefattar även diskretionära pensionsförmåner, belopp rörande garanterad rörlig ersättning och avgångsvederlag.

text: Inkl. rådgivningstjänster inom företagsfinansiering, private equity, kapitalmarknader, handel och finansförvaltning. Inkl. total utlåningsverksamhet (till enskilda och företag). Inkl. portföljförvaltning, förvaltning av fondföretag och andra former av tillgångsförvaltning. Kolumnen ska innefatta personal som inte kan hänföras till något av de angivna affärsområdena. I detta fall bör instituten lägga till en fotnot (se slutet av tabellen) med förklaring till inom vilka områden personalen arbetar. 14 Identifierad personal enligt punkt 16 i CEBS Guidelines on Remuneration Policies and Practices. 15 Detta motsvarar den första och andra kategorin av identifierad personal i enlighet med punkt 16 i CEBS Guidelines on Remuneration Policies and Practices. 16 Fast ersättning enligt punkt 11 i CEBS Guidelines on Remuneration Policies and Practices. Rörlig ersättning enligt punkt 11 i CEBS Guidelines on Remuneration Policies and Practices. Detta innefattar uppskjuten och icke uppskjuten ersättning. Det innefattar även diskretionära pensionsförmåner, belopp rörande garanterad rörlig ersättning och avgångsvederlag.

text: Olika typer av instrument som anges i avsnitt 4.4.2 i CEBS Guidelines on Remuneration Policies and Practices. 19 Uppskjuten ersättning enligt avsnitt 4.4.1 i CEBS Guidelines on Remuneration Policies and Practices.

text: Olika typer av instrument som anges i avsnitt 4.4.2 i CEBS Guidelines on Remuneration Policies a n d Practices.

text: Guidelines on Remuneration Policies and Practices”. Garanterad rörlig ersättning enligt avsnitt 3.2.1 i CEBS

text: Guidelines on Remuneration Policies and Practices. 23 Diskretionära pensionsförmåner enligt avsnitt 3.1.2.i CEBS Guidelines on Remuneration Policies and Practices.

text: Vid partiell överensstämmelse ange omfattningen av överensstämmelsen respektive vad som inte överensstämmer. Ange också skälen till att reglerna inte följs för respektive syfte. 2 Observera att andra sätt att lämna denna bekräftelse på överensstämmelse, såsom meddelande till en annan e-postadress än den ovan angivna eller per e-post som inte innehåller den begärda blanketten inte anses giltig.

status: upphävt

title: EBA:s riktlinjer för jämförelse av ersättningar

text: EBA:s riktlinjer för jämförelse av ersättningar

text: London den 27 juli 2012 I. Sammanfattning

text: 1. Direktiv 2010/76 (nedan kallat “CRD III”) om ändring av direktiv 2006/48 och 2006/49 ger nationella behöriga myndigheter befogenhet att samla in information om ersättningspraxis vid kreditinstitut och värdepappersföretag för att jämföra ersättningstrender. Uppgifterna ska dessutom lämnas till EBA för att myndigheten ska kunna göra jämförelser på unionsnivå. För att denna jämförelse skulle kunna genomföras på EU-nivå föreslog EBA riktlinjer och offentliggjorde ett samrådsdokument (CP 46) den 28 juli 2011 som innehöll återkoppling från EBA:s bankintressentgrupp. Elva svar erhölls där man huvudsakligen bad om klargörande av följande aspekter: tillämpningsområde, konsolideringsnivå och datum för första översändande av uppgifterna. Dessa punkter har beaktats i de slutgiltiga riktlinjerna. 2. Riktlinjerna bör tillämpas så snart som möjligt och under alla förhållanden senast två månader efter att de offentliggjorts. De behöriga myndigheterna bör lämna de första uppgifterna till EBA senast i slutet av december 2012. De ska omfatta fasta och rörliga ersättningar som beviljats för intjänandeåren 2010 och 2011.

text: II. Bakgrund och motiv

text: 1. Genom

text: artikel 22 i direktiv 2006/48/EG

text: (nedan kallat ”CRD”), ändrad genom

text: artikel 1.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/76/EU av den 24 november 2010

text: om ändring av direktiv

text: och

text: vad gäller kapitalkrav för handelslager, värdepapperisering och samlad tillsynsbedömning av ersättningspolitik (nedan kallat ”CRD III”), infördes krav för insamling av uppgifter om ersättningspraxis. 2. Enligt punkt 3 i denna artikel ska de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten samla in uppgifter om ersättning, på grundval av information som instituten offentliggör i enlighet med kriterierna för offentliggörande i punkt 15 f i del 2 i bilaga XII till CRD, som hänvisar till aggregerade kvantitativa uppgifter om ersättning, uppdelat per affärsenhet. I samma artikel anges att medlemsstaternas nationella behöriga myndigheter ska genomföra jämförelser. De uppgifter som tas fram ska användas för att påvisa utvecklingen från ett år till ett annat och visa på skillnader mellan grupper/institut som har sitt huvudkontor inom en enda jurisdiktion. 3. I

text: artikel 22.4

text: föreskrivs slutligen att EBA ska använda uppgifterna om ersättning för att i ett senare skede göra jämförelser på EES-nivå. De uppgifter EBA erhåller används för att påvisa utvecklingen från år till år inom hela EES-området och visa på skillnader som beror på var inom EES som grupper/institut har sitt huvudkontor. För att effektivisera insamlingen av uppgifter inom EES och göra dem mer konsekventa och enklare att jämföra är det nödvändigt och lämpligt att EBA utfärdar dessa riktlinjer. 4. Föreliggande riktlinjer bör läsas tillsammans med CEBS Guidelines on Remuneration Policies and Practices som offentliggjordes den 10 december 2010. 5. I artikel 72 i CRD i förening med artikel 145 i CRD, där hänvisning görs till bilaga XII i CRD, förskrivs att kreditinstitutens offentliggörande ska ske på högsta konsolideringsnivå inom EES, i likhet med insamlingen av uppgifter om höginkomsttagare (

text: ). För att undvika luckor vid insamlingen av uppgifter om ersättning och se till att den kan organiseras centralt och kommuniceras endast en gång till gruppens tillsynsmyndighet, bör samma konsolideringsnivå gälla i samband med dessa riktlinjer. Genom riktlinjerna undviks dubbelrapporteringskrav mellan hemmedlemsstaten och värdlandsmyndigheten. Undergruppskonsolidering är inte relevant när det gäller rapportering av uppgifter enligt dessa riktlinjer till EBA. Konsolideringens omfattning anges i CRD. Både enheter inom och utanför EES (dvs. filialer och dotterbolag utanför EES) kan ingå i det konsoliderade

text: EUT L 329, 14.12.2010, s. 3‐35

text: tillämpningsområdet. Gruppkontexten utvecklas ytterligare i avsnitt 1.3 i CEBS Guidelines on Remuneration Policies and Practices. 6. I linje med proportionalitetsprincipens krav bör endast vissa institut omfattas av denna insamling av uppgifter om ersättning. Samtliga lokala bankmarknader inom EES bör emellertid omfattas representativt av insamlingen av uppgifter.

text: III. EBA:s riktlinjer för jämförelse av ersättningar (

text: Riktlinjernas ställning 1. Detta dokument innehåller riktlinjer som utfärdats enligt

text: artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/78/EG

text: (EBA-förordningen). I enlighet med artikel 16.3 i EBA-förordningen måste behöriga myndigheter och finansinstitut göra allt för att följa riktlinjerna. 2. Av riktlinjerna framgår EBA:s syn på lämplig tillsynspraxis inom det europeiska systemet för finansiell tillsyn eller på hur unionslagstiftningen ska tillämpas inom ett särskilt område. EBA förväntar sig därför att alla behöriga myndigheter och finansinstitut som riktlinjerna gäller för ska följa dem om inget annat anges. Behöriga myndigheter för vilka riktlinjerna gäller ska uppfylla dessa genom att införliva dem i sin tillsynspraxis på lämpligt sätt (t.ex. genom att ändra sin rättsliga ram eller sina tillsynsregler och/eller lednings- eller tillsynsförfaranden), även när särskilda riktlinjer i dokumentet huvudsakligen riktar sig till institut. Rapporteringskrav 3. Enligt artikel 16.3 i EBA-förordningen ska behöriga myndigheter meddela EBA om de uppfyller eller avser att uppfylla dessa riktlinjer, eller skälen till att de inte uppfylls senast den 30 september 2012. Anmälan sker genom insändande av blanketten i avsnitt V i detta dokument till compliance@eba.europa.eu med referens ”

text: ”. Anmälan ska lämnas av personer med adekvat behörighet att rapportera överensstämmelse för sina behöriga myndigheters räkning. 4. Anmälan från behöriga myndigheter som avses i föregående stycke ska offentliggöras på EBA:s webbplats, i enlighet med artikel 16 i EBAförordningen. 2. Institut som omfattas av insamlingen av uppgifter 2.1. Nationella tillsynsmyndigheter bör välja ut de institut som ska delta i jämförelsen enligt ett av följande kriterier: a) Antingen representerar instituten 60 procent av den totala bank- och värdepapperssektorn i den aktuella medlemsstaten, enligt definitionen i

text: artikel 2.8 i direktiv 2002/87/EG

text: räknat i aggregerade totala tillgångar för dessa institut vid årets slut, b) eller också väljer den nationella tillsynsmyndigheten ut de 20 största instituten inom bank- och värdepapperssektorn i den aktuella medlemsstaten, utifrån deras totala tillgångar i slutet av året. 2.2. Utöver institut som ingår i jämförelsen enligt ovanstående minimikriterier kan de nationella tillsynsmyndigheterna även inkludera alla övriga institut de bedömer som betydelsefulla eller relevanta för att få ett representativt och skiftande urval av institut när det gäller storlek, affärsmodeller och riskprofiler, eller något annat institut de anser nödvändigt i tillsynssyfte. 3. Omfattning av konsolideringen 3.1. Jämförelsen genomförs på den högsta konsolideringsnivån, dvs. EES konsolideringsnivå enligt CRD, som täcker alla dotterbolag och filialer som har inrättats av EES-institut i andra medlemsstater och tredjeländer. 3.2. Den enhet som rapporterar tillsynsuppgifterna för gruppen på högsta konsolideringsnivå inom EES i enlighet med CRD ska fylla i och översända den information som beskrivs i dessa riktlinjer till den behöriga myndighet som ansvarar för tillsyn på konsolideringsbasis inom EES-området. Avsnitt II – Krav rörande format och rapporteringsintervall för jämförelsen av ersättningar 4. Information som ska lämnas 4.1. Mallen i bilaga 1 om information om ersättning till all personal ska lämnas in av de institut som omfattas av jämförelsen. 4.2. Mallen i bilaga 2 om information om ersättning till ”identifierad personal” ska lämnas in av de institut som omfattas av jämförelsen och avser ”identifierad personal” 5. Rapporteringsintervall och inlämningsdatum samt referensår 5.1. Informationen i

text: artikel 4

text: ovan ska lämnas in av instituten till den behöriga myndighet som avses i

text: artikel 3.2

text: varje år i slutet av juni. Den behöriga myndigheten lämnar sedan informationen till EBA varje år i slutet av augusti. 5.2. Den information som anges i

text: artikel 4

text: ovan ska gälla fast och rörlig ersättning som beviljats för resultat under det år som föregår det år då informationen lämnas. 5.3. Informationen som anges i

text: artikel 4

text: ovan ska omfatta siffror för räkenskapsårets slut i en av de stora valutorna eller den inhemska valutan för EES-konsolideringens moderföretag (EBA räknar om beloppen baserat på den offentliga växelkurs som Europeiska kommissionen tillämpar vid ekonomisk planering och budget). Avsnitt III – Övergångsbestämmelser och tillämpningsdatum 6. Övergångsbestämmelser De behöriga myndigheterna ska lämna de första uppgifterna till EBA senast i slutet av december 2012. De ska gälla fasta och rörliga ersättningar som beviljats för intjänandeåren 2010 och 2011. 7. Tillämpningsdatum 7.1. De behöriga myndigheterna ska genomföra dessa riktlinjer genom att införliva dem i sin tillsynspraxis, även när särskilda riktlinjer i dokumentet huvudsakligen vänder sig till institut. 7.2. De behöriga myndigheterna ska genomföra alla ovanstående steg för att tillämpa dessa riktlinjer snarast möjligt och i vilket fall som helst senast inom två månader efter att de offentliggjorts. De behöriga myndigheterna bör se till att instituten uppfyller riktlinjerna effektivt så att den första inlämningen kan ske i tid i enlighet med

text: artikel 6

text: . Bilaga 1 – Information om ersättning till all personal

text: Institutets/gruppens namn:

text: År då ersättningen tjänats in(år N):

text: Investering Hushållsbank Kapital 4 Affärsområde: 3 Övriga sbanktjäns förvaltning

text: ter

text: Totalt antal anställda # # # #

text: Total nettovinst år N Mn

text: Total ersättning mn mn mn mn

text: Varav: Total rörlig ersättning

text: mn mn mn mn

text: Fotnot 4: Personal i kolumnen "övriga" består av ... [fylls i enligt fotnot 4 nedan]

text: Bilaga 2 – Information om ersättning till identifierad personal

text: Institutets/gruppens namn:

text: År då ersättningen tjänats in(år N):

text: Investering Hushållsbank Kapital‐ 13 Affärsområde: 12 Övriga sbanktjäns förvaltning

text: teranking

text: Antal identifierad personal # # # #

text: Antal identifierad personal inom

text: företagsledningen

text: Antal identifierad personal inom

text: kontrollfunktioner

text: Total fast ersättning Mn Mn mn mn

text: Total rörlig ersättning Mn Mn mn mn

text: Total rörlig kontant ersättning Mn Mn mn mn

text: Total rörlig ersättning i aktier och mn Mn mn mn aktierelaterade instrument

text: Total rörlig ersättning i 18 mn Mn mn mn andra typer av instrument

text: Totalt belopp förrörlig uppskjuten

text: 19 mn Mn mn mn

text: ersättning år N

text: Total uppskjuten rörligkontant ersättning Mn Mn mn mn

text: Total uppskjuten rörlig ersättning i mn Mn mn mn aktier och aktierelaterade instrument

text: Total uppskjuten rörligersättning i 20 mn Mn mn mn andratyper av instrument

text: BeslutadBeslutad justeringjustering ²¹²¹ ii efterhandefterhand avav uppskjutenuppskjuten ersättningersättning somsom tjänatstjänats inin

text: mnmn mnmn mnmn mnmn

text: underunder tidigaretidigare årår

text: Antal mottagare av garanterad

text: 22 # # # #

text: rörlig ersättning

text: Totalbelopp för garanterad rörlig

text: mn mn mn mn

text: ersättning

text: Antal mottagare av

text: avgångsvederlag

text: Totalbelopp för avgångsvederlagsom

text: mn mn mn mn

text: betalats år N

text: Antal mottagare av diskretionära

text: pensionsförmåner

text: Totalbelopp för diskretionära

text: 23 mn mn mn mn

text: pensionsförmåner

text: Fotnot: Personal som redovisas i kolumnen “övriga” består av… [fylls i enligt fotnot 12

text: nedan]

text: Beslutad justering i efterhand av uppskjuten ersättning i enlighet med punkterna 134 till 139 i “CEBS

text: IV. Åtföljande dokument a. Kostnads-nyttoanalys / Konsekvensanalys

text: 1. Enligt artikel 16.2 i förordning 1093/2010 om inrättande av EBA ska myndigheten i tillämpliga fall genomföra öppna offentliga samråd om sina riktlinjer och rekommendationer och analysera eventuella kostnader och fördelar. 2. Genom riktlinjerna underlättas genomförandet av kraven i CRD III, dvs. insamling och jämförelse av information om ersättning. Såsom framgår av Europeiska kommissionens konsekvensanalys som åtföljer CRD III, bidrar insamlingen och jämförelsen av ersättning till att se över strukturen i ersättningsprogram och bedöma huruvida de lyckas anpassa de anställdas incitament till företagets långsiktiga målsättningar. 3. Eftersom det i CRD III redan anges vilka uppgifter som ska samlas in och offentliggöras var EBA:s valmöjligheter när det gäller policyer begränsade. Trots denna begränsning förefaller ett policyval föreligga om det exakta innehållet i den kvantitativa information som avses i punkt 15 f i del II av bilaga 12, vilken hänvisas till i

text: artikel 22 b

text: 3. EBA ifrågasatte huruvida ett policyval fanns i detta sammanhang. I punkt 15 g beskrivs emellertid det exakta innehållet i den kvantitativa information som behöver offentliggöras för den högsta ledningen och "risktagare" och EBA drog därför slutsatsen att det inte fanns något utrymme för att göra olika policyval. 4. EBA tillämpar samma innehåll för den kvantitativa information som ska samlas in enligt dessa riktlinjer för att undvika olika tillämpningsområden för uppgiftsinsamlingen enligt kraven när det gäller offentliggörande enligt bilaga 12 och för uppgiftsinsamling i jämförelsesyfte. Genom det sista stycket i punkt 15 införs tanken med proportionalitet för kraven när det gäller offentliggörande av kvantitativ information. Detta avspeglas genom det begränsade tillämpningsområdet för dessa riktlinjer enligt artikel 2.1 i dessa riktlinjer. 13 5. EBA genomförde dessutom en extern remiss där respondenters kommentarer kompletterade resultatet av Europeiska kommissionens egen konsekvensanalys som åtföljer CRD III. Respondenterna var emellertid oroade över tidsfristen för översändande av den inledande rapporteringen. EBA har därför föreslagit övergångsregler för att minimera bankernas kostnader för att uppfylla reglerna för den första inlämningen (jfr. avsnitt 4 b med tabeller över återkoppling). 14

text: b. Återkoppling om den externa remissen och yttrandet från bankintressentgruppen

text: 1. Remissperioden pågick i fem månader. Elva parter svarade, bland annat banker, föreningar, ett finansiellt holdingbolag och en privatperson. Kommentarerna var i huvudsak av teknisk art och innebar krav på klargöranden om ett antal frågor, t.ex. tillämpningsområde, konsolideringsnivå, tilldelningsperiod och personal som omfattas av riktlinjerna. 2. Flertalet av dessa punkter löstes genom ändringar i texten (se tabell över återkoppling). En stor fråga var datum för den första inlämningen, som ursprungligen hade fastställts till slutet av 2011. Ett betydande antal respondenter ansåg att detta inte skulle vara möjligt eftersom uppgifterna inte var tillgängliga så snabbt. Ett övergångsarrangemang har därför införts i riktlinjerna vilket gör det möjligt att genomföra den första överföringen från de behöriga myndigheterna till EBA i slutet av december 2012, inbegripet ersättning som beviljats för intjänandeåren 2010 och 2011. Endast i ett svar uttrycktes allmänna tvivel huruvida dessa riktlinjer skulle ligga inom EBA:s mandat. EBA har emellertid befogenhet att utfärda riktlinjer och rekommendationer till behöriga myndigheter eller finansinstitut för att trygga en enhetlig och konsekvent tillämpning av unionslagstiftningen, baserat på artikel 16 i EBA-förordningen (1093/2010). 3. Bankintressentgruppen diskuterade riktlinjerna och hade inga invändningar mot principerna i dessa. 15 Analys av svar på CP 46: Riktlinjer för insamling av uppgifter för jämförelse av ersättningar

text: Artikel i CP46 Kommentarer EBA-analyser Ny text

text: Skäl 1 Avsaknad av rättsligt mandat Baserat på artikel 16 i förordning 1093/2010 Ingen. för EBA för att utarbeta dessa kan EBA utfärda riktlinjer och riktlinjer. rekommendationer till behöriga myndigheter eller finansinstitut för att säkerställa att unionslagstiftningen tillämpas enhetligt och konsekvent. Uppgiftsinsamlingen syftar till att säkerställa konsekventa uppgifter i alla medlemsstater.

text: Risk för Ingen dubbelrapportering under denna dubbelrapportering på Ingen. jämförelse inom EU: nationella behöriga nationell nivå och EU-nivå. myndigheter samlar in konsoliderade uppgifter och lämnar dem till EBA.

text: Regler om tystnadsplikt Ingen. EBA:s personal är bunden av sekretessregler för EBA:s personal som bygger på EU:s tjänsteföreskrifter. behöver införas.

text: Skäl 2

text: Skäl 3

text: Skäl 4 Förtydligande efterfrågas om Förtydligande krävs. Den enhet som rapporterar att uppgifterna ska samlas in gruppens tillsynsuppgifter på på konsolideringsnivå inom högsta konsolideringsnivå EU och överlämnas av inom EES i enlighet med CRD moderbolaget i EU till ska fylla i och översända tillsynsmyndigheten i informationen till den hemmedlemsstaten. behöriga myndighet som ansvarar för tillsynen på konsolideringsbasis i EESområdet. Skäl 5 “Identifierad personal” ska Ett harmoniserat synsätt krävs för Ingen. definieras enligt bestämmelser jämförelser inom hela EU. Riktlinjerna från hemmedlemsstatens följer synsättet i Guidelines on myndighet. remuneration policies and practices.

text: Artikel 1

text: Definitionen av institut Klargörande kan behövas. Nationella tillsynsmyndigheter Definitioner bör välja ut de institut som ska som omfattas av delta i jämförelsen enligt ett riktlinjerna är oklar. av följande kriterier:

text: a) antingen ska instituten företräda 60 procent av den totala bankmarknaden i den aktuella medlemsstaten, räknat i aggregerade totala tillgångar för dessa institut vid årets slut

text: Artikel CP46 Kommentarer EBA:s analyser Ny text

text: b) eller också ska den nationella tillsynsmyndigheten välja ut de 20 största instituten på bankmarknaden i den aktuella medlemsstaten, utifrån deras totala tillgångar vid årets slut.

text: Omfattningen ska tydligt Klargörande kan behövas. Termen “bank- och ange att det endast gäller värdepappersföretag” förtydligas i bankorganisationer.

text: artikel 2.1

text: . Termen ”institut” används i den mening som avses i Guidelines on Remuneration Policies and Practices.

text: Artikel 2

text: Införlivande av uppgifter för Det finns ingen sådan begränsning i Ingen Information all personal går längre än CRD när det gäller uppgiftsinsamling kraven på offentliggörande i för jämförelse.

text: som ska

text: CRD III.

text: lämnas

text: Accepterades inte med tanke Ackumulerade Ingen på proportionalitet. pensionsförmåners värdeökning ska offentliggöras utöver kontanta pensionsavsättningar.

text: Skillnaden i definitioner av Syftet med riktlinjerna är att Ingen. ersättning kan hindra en underlätta homogen homogen uppgiftsinsamling. uppgiftsinsamling. Definitionerna i dessa riktlinjer har samma innebörd som de som används i Guidelines on remuneration policies and practices.

text: Riktlinjerna ger ledning om hur

text: Artikel 2

text: bör begränsas till Förtydligande infört i avsnitt 1, denna grupp av betydande betydande institut.

text: artikel 2

text: . institut ska definieras, i avsaknad av en giltig fast definition än så länge.

text: Kategorin “övriga” möjliggör sådan Ruta inlagd i slutet av Kategorier av affärsområden flexibilitet, instituten har möjlighet mallarna. bör vara mer flexibla med att förklara sitt synsätt i detta tanke på olika hänseende. Fotnoterna ger ledning organisatoriska koncept. om hur olika branscher kan hänföras till de fastställda kategorierna.

text: Oklart huruvida det totala Klargörande kan behövas. Tydliggörande infört: ”Antalet antalet anställda är anställda ska uttryckas i genomsnittligt antal heltidsarbetskrafter och baseras på heltidsarbetskrafter per år siffror vid årets slut.” eller antal personer i slutet av året.

text: Tabell i bilaga 1 ändrad. Relevanta celler sammanslagna så Uppdelning av nettovinst per att endast vinst måste uppges.

text: affärsområde kan leda till tolkningsproblem på grund av olika skattesystem.

text: Artikel 3

text: – Tillämpningsnivån bör Jämförelsen inom EU följer det Ingen konsoliderings- fokusera på nationella konsoliderade synsättet för nivå för den marknader, konsoliderade offentliggörande eftersom information som siffror är inte jämförbara. hänvisning sker till bilaga XII i lämnats CRD.

text: Artikel 4

text: Lydelsen i

text: artikel 4.2

text: Klargörande om att både rörlig och Informationen som anges i

text: artikel 4

text: Rapporterings- förefaller (oavsiktligt) fast ersättning ingår. ovan ska gälla fast och rörlig utesluta ersättning som ersättning som beviljats för resultat

text: intervall och

text: beviljats under under det år som föregår året då

text: inlämnings-

text: genomförandeåret. informationen lämnas (ny artikel datum samt 5.2).

text: referensår

text: Uppgifterna bör i allmänhet vara Inlämningsdatum bör Informationen som anges i artikel tillgängliga för den behöriga fastställas till slutet av 4 ovan ska lämnas in av instituten myndigheten i slutet av juni. december. till den behöriga myndighet som avses i

text: artikel 3.2

text: varje år i slutet av juni. Den behöriga myndigheten lämnar sedan informationen till EBA varje år i slutet av augusti (ny

text: artikel 5.1

text: Rapporteringsintervaller Det sker också eftersom slutet av Ingen. bör fastställas årligen. juni har fastställts som årligt datum för överlämnande.

text: Artikel 5

text: Orealistisk tidsfrist för Svårigheterna medges. Övergångsbestämmelserna i artikel Övergångs- det första 6: De behöriga myndigheterna ska bestämmelser överlämnandet. Bör lämna de första uppgifterna till EBA skjutas upp till 2012. i slutet av december 2012. Uppgifterna ska gälla fasta och rörliga ersättningar som beviljats för genomförandeåren 2010 och 2011.

text: Artikel 6

text: tillämpnings Datum

text: Bilaga 1 Samtliga Riktlinjerna följer definitionen av Ingen. standardförmåner och “ersättning” såsom den anges i pensioner ska uteslutas Guidelines on remuneration från total fast ersättning. policies and practices.

text: Förtydligande tillagt: Bekräftelse på acceptabel Viss ledning om värderingen ges i ”Nettovinsten ska baseras på det värderingsmetod önskas. Guidelines on remuneration redovisningssystem som policies and principles (t.ex. punkt används för den ordinarie 101, 103, 125). En ny fotnot har redovisningen.” också lagts till.

text: Medges. Tillagt: ”Rörlig ersättning enligt punkt 11 i CEBS Guidelines on Remuneration Policies and Practices.”

text: Önskemål om klargörande av Medges. Förtydligande om att EBA begreppet “total rörlig räknar om beloppen (ny artikel ersättning år N”. 5.3).

text: Vilken valutakurs ska användas?

text: Bilaga 2 Oro över Endast aggregerade uppgifter Ingen. uppgiftsskydd/sekretess samlas in. Situationer där ett för organisationer med betydande institut endast har ett lågt antal identifierade begränsat antal identifierade anställda. anställda ska vara sällsynta.

text: Enligt artikel 101 i Guidelines on Ingen. Vinster ska uteslutas remuneration policies and practices eftersom det inte finns är nationella behöriga myndigheter någon gemensam metod för ansvariga för att se över utvärdering av deras värderingsmetoder. finansiella värde.

text: V. Blankett för bekräftelse att de behöriga myndigheterna följer riktlinjerna

text: Bekräftelse på överensstämmelse med riktlinjer och rekommendationer

text: Medlemsstat/EES-stat: Behörig myndighet: Riktlinjer/rekommendationer: Namn: Befattning: Telefonnummer: E-postadress: Jag är bemyndigad att bekräfta överensstämmelse med riktlinjer och rekommendationer för min behöriga myndighets räkning: Ja Den behöriga myndigheten följer eller avser att följa riktlinjerna och rekommendationerna:

text: Ja Nej Delvis

text: Min behöriga myndighet följer inte och avser inte att följa riktlinjerna och rekommendationerna av följande skäl :

text: Specifikation av partiell överensstämmelse och skäl:

text: Denna anmälan sänds till compliance@eba.europa.eu .