text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

text: EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

text: EUT L 169, 30.6.2017, s. 8.

text: Europeiska systemrisknämndens rekommendation

text: av den 20 december 2012 om penningmarknadsfonder (EUT C 146, 25.5.2013, s. 1).

text: Se Compliance assessment of the implementation of the Recommendation of the European Systemic Risk Board of 20 december 2012 on money market funds (

text: ), mars 2019, finns på ESRB:s webbplats www.esrb.europa.eu

text: Se Holistic Review of the March Market Turmoil, FSB, 17 november 2020, finns på FSB:s webbplats www.fsb.org

text: Se Issues note on systemic vulnerabilities of and preliminary policy considerations to reform money market funds (MMFs), juli 2021, finns på ESRB:s webbplats www.esrb.europa.eu

text: Se Economic rationale and assessment of the Recommendation of the ESRB of 2 December 2021 on money market funds, finns på ESRB:s webbplats.

text: Se Policy Proposals to Enhance Money Market Fund Resilience, FSB, 11 oktober 2021, finns på FSB:s webbplats www.fsb.org

text: av den 7 december 2017 om likviditetsrisker och finansiella hävstångseffekter i investeringsfonder (EUT C 151, 30.4.2018, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013

text: om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1131 av den 14 juni 2017

text: om penningmarknadsfonder (EUT L 169, 30.6.2017, s. 8).

title: Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 2 december 2021 om en reform av regelverket för penningmarknadsfonder (ESRB/2021/9) 2022/C 129/01

text: EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

text: med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

text: med beaktande av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010

text: om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd, särskilt artikel 3.2

text: b

text: och

text: d

text: samt artiklarna

text: med beaktande av Europeiska systemrisknämndens beslut

text: av den 20 januari 2011 om arbetsordningen för Europeiska systemrisknämnden, särskilt

text: artikel 18

text: , och

text: med beaktande av

text: om penningmarknadsfonder, och

text: Oron på finansmarknaderna i början av covid-19 pandemin avslöjade ihållande systemiska sårbarheter i vissa delsektorer för penningmarknadsfonder som investerar i privata skuldinstrument. Dettagör det nödvändigt att ompröva vissa aspekter av de lagstiftningsreformer som gjordes efter den globala finanskrisen.

text: Den globala finanskrisen 2008 visade att penningmarknadsfonder är sårbara för kreditrisker och situationer där volymerna på inlösen stiger kraftigt. Denna sårbarhet innebär att de kan sprida eller förstärka risker i hela det finansiella systemet. I Europeiska systemrisknämndens rekommendation

text: rekommenderades att Europeiska kommissionen bör granska dessa sårbarheter. Europeiska systemrisknämnden (ESRB) rekommenderade en övergång till ett variabelt andelsvärde för alla penningmarknadsfonder, skärpta likviditetskrav, större krav på offentliggörande av information samt mer rapportering och informationsutbyte.

text: I förordning

text: (EU) 2017/1131

text: (nedan kallad förordningen om penningmarknadsfonder (MMFR) fastställs regler som ska göra penningmarknadsfonder mer motståndskraftiga och begränsa de spridningskanaler som blev tydliga under den globala finanskrisen. Genom förordningen skapas direkta skyldigheter för penningmarknadsfonder och deras förvaltare i hela unionen. ESRB analyserade förordningen om penningmarknadsfonder mot bestämmelserna i rekommendation

text: och fann att förordningen i stort sett uppfyllde kraven.

text: I början av covid-19 pandemin, när många investerare vill lösa in andelar samtidigt, drabbades vissa penningmarknadsfonder som investerat i skuldförbindelser från den privata sektorn av akuta likviditetsproblem när många ansökningar om inlösen av andelar kolliderade med bristande likviditet på marknaderna för skuldförbindelser från den privata sektorn. Detta ledde till en oro för att likviditetsproblem hos dessa penningmarknadsfonder skulle förstärka effekterna av covid-19 chocken i andra delar av det finansiella systemet. Situationen var särskilt allvarlig i Förenta staterna och unionen. Eurosystemet, Federal Reserve System och Bank of England vidtog inom ramen för sina respektive penningpolitiska mandat exceptionella åtgärder som bidrog till att förbättra situationen.

text: De likviditetsproblem som observerades hos penningmarknadsfonderna speglade en underliggande spänning mellan penningmarknadsfondernas två primära ekonomiska funktioner för det finansiella systemet och den reala ekonomin: i) att tillhandahålla kortfristig finansiering till emittenter, främst banker och icke-finansiella företag, samt ii) fungera som ett verktyg för investerarnas likviditetsförvaltning. Spänningen beror på att penningmarknadsfonder erbjuder investerare en on-demand likviditet som ofta antas vara ett kontantliknande instrument, medan de instrument i vilka fonderna investerar inte alltid är likvida, särskilt under perioder av marknadsstress då penningmarknadsfonder kan behöva sälja dem. Detta gäller särskilt för penningmarknadsfonder som främst investerar i företagscertifikat och inlåningsbevis (penningmarknadsfonder med lågvolatilt nettotillgångsvärde eller (LVNAV) och penningmarknadsfonder med rörligt nettotillgångsvärde eller (VNAV), eftersom dessa tillgångar i allmänhet hålls till förfallodagen och inte handlas på djupa andrahandsmarknader.

text: Den europeiska marknaden för kortfristiga skuldebrev är fragmenterad och består av fyra huvudkomponenter: marknaden för överlåtbara europeiska företagscertifikat (NEU-CP), euro-företagscertifikat (Euro-CP), andra nationella företagscertifikat och inlåningsbevis samt statsskuldväxlar. Denna fragmentering och brist på information om dessa marknader, särskilt på OTC-andrahandsmarknaderna, försvårar bedömningen av deras storlek och likviditet, vilket är viktigt för att penningmarknadsfonder vid behov ska kunna uppfylla stora krav på inlösen genom försäljningen av tillgångar.

text: Denna rekommendation bidrar till kommissionens kommande översyn under 2022 av förordningen om penningmarknadsfonder för att ta itu med ihållande systemiska sårbarheter i vissa delsektorer för penningmarknadsfonder som investerar i skuldinstrument från den privata sektorn. Rekommendationen avser att spegla syftet med rekommendation

text: – att reducera de inlåningsliknande funktionerna som vissa penningmarknadsfonder erbjuder genom inlösen till nominellt värde inom ramen för den befintliga förordningen om penningmarknadsfonder. Rekommendationen har tagits fram inom ramen för det vidare arbete som pågår internationellt och inom EU med att reformera penningmarknadsfonderna. Denna rekommendation har särskilt beaktat synpunkter från Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma) som erhållits inom ramen för samrådet om en reform av penningmarknadsfonderna. Rekommendationen är också förenlig med förslagen från rådet för finansiell stabilitet (FSB), även om den inte innehåller något krav på att penningmarknadsfonder ska ha kapitalbuffertar eller ett minimibelopp för risk. ESRB anser att sådana kapitalbaskrav inte behövs, förutsatt att de egenskaper som gör att penningmarknadsfonder liknar institut som tar emot inlåning reduceras och att de egenskaper som gör att penningmarknadsfonder liknar andra investeringsfonder ökar.

text: Rekommendation A är utformad för att reducera tröskeleffekter. Den syftar särskilt till att undanröja de oavsiktliga konsekvenser som blir följden av två regleringskrav. För det första kräver förordningen om penningmarknadsfonder att LVNAV-penningsmarknadsfonder får värdera vissa tillgångar till upplupet anskaffningsvärde, förutsatt att det resulterande nettotillgångsvärdet (NAV-värdet) ligger kvar inom en korridor på 20 baspunkter av nettotillgångsvärdet beräknat på en marknadsvärdering eller modellvärdering av alla tillgångar. Denna korridor innebär en först till kvarn-fördel för investerarna, eftersom de kan lösa in sina andelar till ett fondandelsvärde (NAV) som inte återspeglar marknadsvärderingen av vissa tillgångar. Detta kan innebära incitament för uttagsanstormningar och bör avskaffas. I stället bör fondandelsvärde (NAV) för LVNAV-penningmarknadsfonder fluktuera. Genom att korridoren tas bort förändras en viktig aspekt för LVNAV-penningmarknadsfonderna, vilket också kan påverka de val som investerare gör som hittills attraherats av det relativt stabila fondandelsvärdet (NAV). Samtidigt syftar rekommendation B till att skärpa likviditetskraven för LVNAV-penningmarknadsfonder för att göra dem relativt mindre riskfyllda och mindre volatila än kortfristiga VNAV-penningmarknadsfonder. För det andra, när andra tröskelvärden överskrids, måste förvaltare av LVNAV-penningmarknadsfonder eller statspappersbaserade penningmarknadsfonder med fast nettotillgångsvärde (PDCNAV) bedöma och dokumentera lämpliga åtgärder. Detta kan inbegripa användning av vissa särskilda instrument för likviditetshantering (LMT), såsom likviditetsavgifter för investerare och användning av inlösenspärrar. I början av covid-19 pandemin kan ett av dessa tröskelvärden ha lett till att vissa investerare löste in eftersom de förväntade sig att sådana åtgärder skulle införas automatiskt. De bör därför avskaffas. Genom att avskaffa dessa tröskelvärden skulle också göra det lättare för LVNAV- och PDCNAV-penningmarknadsfonder att använda de bestämmelser i förordningen om penningmarknadsfonder som gör det möjligt för dem att under vissa förutsättningar tillfälligt bryta mot sina likviditetskrav, i enlighet med

text: artikel 24.2 i förordningen

text: om penningmarknadsfonder.

text: Rekommendation B ska reducera penningmarknadsfondernas likviditetstransformering och förbättra matchningen mellan deras tillgångar och skulder. Högre likviditetskrav för VNAV- och LVNAV-penningmarknadsfonder, som utgörs av tillgångar som förfaller dagligen respektive på veckobasis samt statspappersbaserade tillgångar, säkerställer en större och mer diversifierad likviditet i portföljen och minskar risken för att penningmarknadsfonder destabiliserar hela penningmarknaden under stressade marknadsförhållanden. För att säkerställa en tillräcklig tillgång till statspappersbaserade tillgångar kan dessa ha längre löptid än tillgångar som förfaller på veckobasis. Detta kan visserligen öka löptidsrisken, men minskar samtidigt likviditetsrisken. Förordningen om penningmarknadsfonder ger förvaltare av penningmarknadsfonder en viss flexibilitet för att bryta mot sina likviditetskrav pga. av händelser som ligger utanför deras kontroll. En flexibilitet på individuell nivå kan dock vara otillräcklig i händelse av marknadsomfattande stress. I sådana fall bör förvaltare av penningmarknadsfonder dessutom uttryckligen tillåtas att använda sina likvida tillgångar för att genomföra inlösen och inneha färre tillgångar som förfaller på veckobasis samt statspappersbaserade tillgångar än vad som normalt krävs. Nationella behöriga myndigheter bör ha befogenhet att, antingen för alla penningmarknadsfonder eller en undergrupp av dessa i deras jurisdiktion, fastställa en tidsgräns som anger den period under vilken penningmarknadsfonder kan välja att inneha färre likvida tillgångar än vad som normalt krävs. Detta skulle säkerställa ett systemomfattande svar på en marknadsomfattande utveckling. Esmas samordning under denna process skulle undvika snedvridningar på den inre marknaden.

text: Rekommendation C är utformad för att förbättra tillgången till, och uppmuntra användningen av, instrument för likviditetshantering (LMT) som säkerställer att investerare som löser in/köper andelar också betalar kostnaderna för dessa transaktioner. Av Europeiska systemrisknämndens rekommendation

text: framgår att den relevanta unionslagstiftningen bör göra instrument för likviditetshantering tillgängliga för alla typer av investeringsfonder, inklusive penningmarknadsfonder. Dessutom bör alla penningmarknadsfonder ha tillgång till minst ett instrument för likviditetshantering, t.ex. utspädningsskydd, likviditetsavgifter eller, för penningmarknadsfonder med fluktuerande NAV-värde, swing pricing, som kan medföra inlösen- och teckningskostnader för säljande (eller köpande) investerare. Dessutom bör man, för att mer allmänt underlätta användningen av instrument för likviditetshantering, ta fram kriterier för att integrera dessa i relevant unionslagstiftning. När Esma ges i uppdrag att ta fram dessa kriterier och ytterligare vägledning bör kommissionen begära att inga tröskeleffekter uppstår.

text: Rekommendation D är utformad för att förbättra övervakningen och stresstester. Detta kommer att ge nationella organ och EU-organ bättre information för att identifiera systemiska sårbarheter inom sektorn penningmarknadsfonder. För det första bör den regelbundna rapporteringen förbättras genom ökad frekvens och mer information om penningmarknadsfondernas investerare. För det andra bör det vara möjligt för nationella behöriga myndigheter att dela uppgifter som härrör från regelbunden rapportering och från krisspecifik rapportering med EU-organ med ett mandat som rör finansiell stabilitet. Utöver denna rekommendation skulle informationsdelning mellan centralbanker och nationella behöriga myndigheter också förbättra myndigheternas möjligheter att bedöma risker. Slutligen bör EU-omfattande stresstester komplettera befintliga interna stresstester som de enskilda penningmarknadsfonderna själva utför. För att säkerställa en konsekvent tillämpning av scenarierna och för att validera resultaten, bör Esma i samarbete med de nationella behöriga myndigheterna samordna dessa tester. Utifrån resultaten bör Esma offentliggöra sin bedömning av riskerna för den finansiella stabiliteten.

text: För att på ett övergripande sätt ta itu med de sårbarheter som härrör från sektorn penningmarknadsfonder bör de åtgärder som framgår av denna rekommendation genomföras som ett paket.

text: ESRB anser att förordningen om penningmarknadsfonder bör ses över ytterligare fem år efter ikraftträdandet av de nya bestämmelserna för att bedöma huruvida penningmarknadsfondernas motståndskraft har förbättrats genom lagstiftningsreformerna och huruvida spridningskanalerna reducerats. Denna översyn bör omfatta kalibreringen av likviditetskraven och bedöma om det behövs ytterligare verktyg med makrotillsynseffekt.

text: HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

text: BILAGA

text: SPECIFICERING AV DE KRITERIER SOM SKA UPPFYLLAS FÖR REKOMMENDATIONEN

text: Rekommendation A – Reducerade tröskeleffekter

text: Nedanstående kriterium ska uppfyllas för delrekommendation A.2.

text: Den nuvarande hänvisningen i

text: artikel 34.1 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1131

text: (nedan kallad förordningen om penningmarknadsfonder) till andelen tillgångar som förfaller på veckobasis och som hamnar under 30 procent av de totala tillgångarna i penningmarknadsfonden och den dagliga nettoinlösen under en enda arbetsdag överskrider 10 procent av de totala tillgångarna samt hänvisningen i

text: artikel 34.1 b

text: till andelen tillgångar som förfaller på veckobasis hamnar under 10 procent av de totala tillgångarna bör upphävas.

text: Rekommendation B – Reducerad likviditetstransformering

text: Nedanstående kriterier ska uppfyllas för delrekommendation B.1.

text: Nya likviditetskrav för penningmarknadsfonder med rörligt nettotillgångsvärde (VNAV) och penningmarknadsfonder med lågvolatilt nettotillgångsvärde (LVNAV) bör säkerställa att:

text: Likviditetsdjupet i sådana penningmarknadsfonder som investerar i skuldinstrument från den privata sektorn förbättras.

text: Investerarna ges ytterligare säkerhet, vilket minskar risken för uttagsanstormningar.

text: Penningmarknadsfonder har tillräcklig likviditet för att möta ökade krav på inlösen under perioder av marknadsstress utan att detta leder till spridningseffekter i andra delar av det finansiella systemet.

text: Penningmarknadsfonder innehar en del av sina likvida tillgångar i statspappersbaserade tillgångar som emitterats av en diversifierad uppsättning organ, om möjligt i fondens huvudsakliga investeringsvaluta, för att bidra till större diversifiering och stabilitet i NAV-värdet för penningmarknadsfonder som investerar i skuldinstrument från den privata sektorn.

text: Särskilt när det gäller LVNAV-penningmarknadsfonder bör

text: artikel 24.1 g i förordningen

text: om penningmarknadsfonder upphävas för att anpassa tillgångarnas godtagbarhet som tillgångar som förfaller på veckobasis, tillgångar som förfaller dagligen och statspappersbaserade tillgångar till reglerna för VNAV-penningmarknadsfonder.

text: De nya likviditetskraven för kortfristiga VNAV-penningmarknadsfonder bör motsvara minst 20 procent av deras tillgångar och delas upp mellan

text: minst 15 % av tillgångar som förfaller på veckobasis, inbegripet minst 10 procent av tillgångarna som förfaller dagligen, och

text: minst 5 procent av ytterligare statspappersbaserade tillgångar.

text: De nya likviditetskraven för standard VNAV-penningmarknadsfonder bör motsvara minst 25 procent och delas upp mellan

text: minst 10 procent av ytterligare statspappersbaserade tillgångar.

text: De nya likviditetskraven för VNAV-penningmarknadsfonder bör motsvara minst 45 procent och delas upp mellan

text: minst 30 % av tillgångar som förfaller på veckobasis, inbegripet minst 15 procent av tillgångarna som förfaller dagligen, och

text: minst 15 procent av ytterligare statspappersbaserade tillgångar.

text: Om statspappersbaserade tillgångar inte finns tillgängliga i tillräcklig omfattning i fondens valuta bör penningmarknadsfonderna, förutsatt att de omedelbart informerar sina nationella behöriga myndigheter, tillåtas att uppfylla sina krav på likviditet i statspappersbaserade tillgångar genom

text: insättningar hos kreditinstitut som när som helst kan tas ut med högst en arbetsdags varsel, utan att detta påverkar de diversifieringskrav som anges i

text: artikel 17.1 b i förordningen

text: om penningmarknadsfonder, och

text: omvända repor med säkerhet i statspappersbaserade tillgångar och som när som helst kan sägas upp med högst en arbetsdags varsel.

text: Nedanstående kriterier ska uppfyllas för delrekommendation B.3.

text: Kommissionens föreslagna ändringar av relevant unionslagstiftning bör säkerställa att de nationella behöriga myndigheternas beslut är tillämpliga på undergrupper av penningmarknadsfonder beroende på deras typ och valuta eller på alla penningmarknadsfonder som står under deras tillsyn.

text: Nedanstående kriterier ska uppfyllas för delrekommendation B.4.

text: I kommissionens förslag till ändringar av relevant unionslagstiftning bör det föreskrivas att Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma) ska samordna de nationella behöriga myndigheternas beslut som avses i delrekommendation B.3 när det gäller

text: undergrupper av penningmarknadsfonder som är belägna i flera medlemsstater, beroende på deras typ och valuta, och

text: den tidsfrist inom vilken penningmarknadsfonder som drar nytta av eller kan dra nytta av sådana beslut som avses i delrekommendation B.3 bör korrigera sin situation.

text: Rekommendation C – Att säkerställa att investerare som löser in andelar betalar kostnaderna för detta

text: Nedanstående kriterier ska uppfyllas för delrekommendation C.2.

text: Kommissionen bör säkerställa att relevant unionslagstiftning ger Esma mandat att ta fram särskilda kriterier och riktlinjer för att fastställa under vilka omständigheter instrument för likviditetshantering, inbegripet men inte begränsat till dem som avses i delrekommendation C.1, inlösenspärrar och tillfälliga stopp för inlösen, bör användas. Valet av verktyg, aktiveringen av verktyget och kalibreringen av dess användning bör beslutas av den enskilda förvaltaren av en penningmarknadsfond, med förbehåll för de kriterier som ska ta fram. Om man överväger kvantitativa parametrar bör detta inte leda till tröskeleffekter.

text: Rekommendation D – Förbättrad övervakning och stresstester

text: Nedanstående kriterium ska uppfyllas för delrekommendation D.1.

text: Kommissionens föreslagna ändringar av relevant unionslagstiftning bör öka den frekvens med vilken penningmarknadsfondernas förvaltare rapporterar till sin respektive behöriga myndighet, i enlighet med

text: artikel 37 i förordningen

text: om penningmarknadsfonder, till månadsvis rapportering, åtminstone för de viktigaste indikatorerna och parametrarna som används för tillsynsändamål. Penningmarknadsfonder vars förvaltade tillgångar sammanlagt inte överstiger 100 miljoner euro bör rapportera åtminstone kvartalsvis.

text: Dessutom bör uppgifterna innehålla information om procentandelen av nettotillgångsvärdet, kategoriserat efter både typ av investerare och deras hemvist. Sektoruppdelningen av investerarna bör åtminstone omfatta följande sektorer:

text: Icke-finansiella företag, med angivande av deras ekonomiska verksamhet, t.ex. enligt Europeiska gemenskapens statistiska näringsgrensindelning (NACE).

text: Kreditinstitut.

text: Försäkringsgivare.

text: Pensionsinstitut.

text: Offentlig sektor.

text: Penningmarknadsfonder.

text: Investeringsfonder, utom penningmarknadsfonder.

text: Andra finansinstitut.

text: Hushåll.

text: Övriga.

text: Nedanstående kriterier ska uppfyllas för delrekommendation D.2.

text: Esma bör ges befogenhet att utforma mallar för ad hoc-begäranden om uppgifter från nationella behöriga myndigheter i enlighet med

text: artikel 39 i förordningen

text: om penningmarknadsfonder. Dessa mallar bör åtminstone innehålla följande uppgifter:

text: NAV-värdet och, när det gäller PDCNAV-penningmarknadsfonder, det variabla NAV-värdet per fondandel.

text: Summa tillgångar.

text: Vägd genomsnittlig löptid enligt definitionen i

text: artikel 2.19 i förordningen

text: om penningmarknadsfonder.

text: Vägd genomsnittlig livslängd enligt definitionen i

text: artikel 2.20 i förordningen

text: om penningmarknadsfonder.

text: In- och utflöden.

text: Statspappersbaserade tillgångar.

text: Tillgångar som förfaller på veckobasis.

text: Tillgångar som förfaller dagligen.

text: Kassabehållningen.

text: Nedanstående kriterium ska uppfyllas för delrekommendation D.4.

text: Kommissionens föreslagna ändringar av relevant unionslagstiftning bör inte påverka bestämmelserna i

text: artikel 28 i förordningen

text: om penningmarknadsfonder som reglerar stresstester som utförs av enskilda penningmarknadsfonder.

text: EU:s regler för stresstester för penningmarknadsfonder bör baseras på ett gemensamt allvarligt men möjligt scenario och erbjuda möjlighet att genomföra omvända stresstester för att identifiera den punkt (i fråga om inlösen, kreditchocker, likviditets- eller ränterisker) då en penningmarknadsfond inte längre kan bedriva sin verksamhet under ordnade former.


text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

text: EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

text: av den 4 april 2013 om makrotillsynspolitikens mellanliggande mål och instrument (EUT C 170, 15.6.2013, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013

text: om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut, om ändring av direktiv

text: och om upphävande av direktiven

text: och

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013

text: om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

text: Se Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries, ESRB, september 2019, finns på ESRB:s webbplats: www.esrb.europa.eu.

text: Europeiska systemrisknämndens varning

text: av den 27 juni 2019 om sårbarheter på medellång sikt inom sektorn bostadsfastigheter i Tyskland (EUT C 366, 30.10.2019, s. 45).

text: Information från en låneförmedlingsplattform som emellertid kanske inte är helt representativ för den tyska hypotekslånemarknaden.

text: av den 31 oktober 2016 om förbättrad statistik över fastighetssektorn (EUT C 31, 31.1.2017, s. 1).

publisher: Europeiska systemrisknämnden

sprak: sv

title: Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 2 december 2021 om sårbarheter på medellång sikt inom sektorn bostadsfastigheter i Tyskland (ESRB/2021/10) 2022/C 122/01

text: EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

type: stycke

text: med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

text: med beaktande av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010

text: om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd, särskilt artikel 3.2

text: b

text: och

text: d

text: samt artiklarna

text: med beaktande av Europeiska systemrisknämndens beslut

text: av den 20 januari 2011 om arbetsordningen för Europeiska systemrisknämnden, särskilt

text: artikel 18

text: , och

text: Fastighetssektorn utgör en viktig del av ekonomin och sektorns utveckling kan påverka det finansiella systemet i betydande grad. Historiska fastighetskriser har visat att en ohållbar utveckling på fastighetsmarknaden kan få stora konsekvenser för det finansiella systemets stabilitet och ekonomin som helhet, vilket även kan medföra oönskade spridningseffekter över gränserna. En negativ utveckling på fastighetsmarknaderna i vissa medlemsstater har tidigare medfört stora kreditförluster och/eller negativa följder för den reala ekonomin. Detta beror på det nära sambandet mellan fastighetssektorn, finansiärer och andra ekonomiska sektorer. Därutöver kan återkopplingsprocesserna mellan det finansiella systemet och den reala ekonomin leda till att en negativ utveckling förstärkts.

text: Dessa samband är viktiga eftersom de innebär att risker som uppstår i fastighetssektorn kan få en systempåverkan. Sårbarheter i det finansiella systemet byggs ofta upp under den fas då fastighetssektorn befinner sig i en uppgång. När riskerna uppfattas som låga och tillgången till finansiering är god kan detta leda till en snabb ökning av både krediter och investeringar som, tillsammans med ökad efterfrågan på fastigheter, kan leda till stigande fastighetspriser. Återkopplingsprocesserna mellan bostadspriser och lån kan dessutom få systemkonsekvenser. Om fastighetssektorn istället befinner sig i en nedgångsfas kan begränsad tillgång till finansiering, ökad riskaversion och sjunkande fastighetspriser påverka båda låntagare och långivare negativt, vilket då kan leda till försämrade ekonomiska förutsättningar.

text: Sårbarheter inom sektorn bostadsfastigheter kan utgöra en källa för systemrisk som kan påverka den finansiella stabiliteten både direkt och indirekt. Direkta effekter är kreditförluster i bolåneportföljerna p.g.a. en negativ ekonomisk eller finansiell utveckling samtidigt som bostadsmarknaden också utvecklas negativt. Indirekta effekter kan vara relaterade till förändringar i hushållens konsumtion eller minskad skuldsättning från långivarnas sida, vilket får ytterligare konsekvenser för den reala ekonomin och den finansiella stabiliteten.

text: Enligt vad som framgår av skäl 4 i Europeiska systemrisknämndens rekommendation

text: är makrotillsynens slutmål att bidra till att värna stabiliteten i det finansiella systemet som helhet, genom att bland annat stärka det finansiella systemets förmåga att återhämta sig efter störningar och minska uppbyggnaden av systemrisker, för att därigenom säkerställa att finanssektorn på ett uthålligt sätt bidrar till den ekonomiska tillväxten.

text: För detta ändamål får makrotillsynsmyndigheter utifrån en riskbedömning tillämpa eller flera av de kapitalbaserade makrotillsynsåtgärder som framgår av

text: och

text: och/eller låntagarbaserade makrotillsynsåtgärder som är baserade på nationell lagstiftning. Medan de kapitalbaserade åtgärderna främst ska stärka det finansiella systemets motståndskraft, kan låntagarbaserade åtgärder vara särskilt lämpade om man vill undvika att ytterligare systemrisker byggs upp för nya bostadslån.

text: Under 2019 genomförde Europeiska systemrisknämnden (ESRB) en systematisk och framåtblickande granskning av vilka sårbarheter som är kopplade till bostadssektorn i EES-området. I denna granskning identifierade ESRB olika sårbarheter på medellång sikt i flera länder som källor till systemrisk för finansiell stabilitet, vilket ledde till att man utfärdade beslut om varning till fem länder, inklusive Tyskland:

text: Under 2019 utgick sårbarheten inom sektorn bostadsfastigheter i Tyskland främst från en kraftig övervärdering av bostadspriserna i städerna, kopplat till omfattande och snabbt föränderliga huspriser samt vissa indikationer på att lånekraven för bostadslån sänkts, vilket dock ska ses mot en mer allmän osäkerhet beroende på omfattande luckor i statistiken.

text: ESRB har nyligen genomfört en systematisk och framåtblickande granskning av vilka sårbarheter som är kopplade till sektorn bostadsfastigheter inom EES-området. Resultaten av denna granskning visar att vissa länder, efter att ha mottagit landspecifika varningar i september 2019, har vidtagit ytterligare åtgärder för att åtgärda dessa sårbarheter. Här kan framför allt nämnas att Tjeckien införde ett rättsligt regelverk för låntagarbaserade åtgärder, Tyskland upprättade en rättslig grund för insamling av uppgifter om lånekrav för nya bostadslån till hushåll, Frankrike aktiverade gränserna för kvoten mellan skuldbetalning/inkomst (DSTI), Island skärpte gränserna för belåningsgraden (LTV-kvoten) och Norge skärpte sitt systemriskbuffertvärde. Med tanke på de ökande sårbarheterna ansågs dock vissa av ländernas åtgärder inte vara tillräckliga i ESRB:s granskning.

text: Covid-19-pandemins utbrott 2020 och den därmed sammanhängande krisen har inte lett till någon konjunkturnedgång på bostadsmarknaderna. Efter en period med successiv tillväxt, då det samtidigt har varit låg räntenivå, har i stället de reala bostadspriserna och utlåningen ökat ytterligare i flera länder och detta i en betydligt snabbare takt än hushållens inkomster. För att mildra effekterna av pandemin och den därav följande ekonomiska osäkerheten har olika åtgärder och strategier, såsom moratorier och offentliga garantier, genomförts. I denna breda politiska kontext har tidigare planerade makrotillsynsåtgärder tillfälligt lättats eller senarelagts i vissa länder. Den nuvarande förbättringen av det ekonomiska läget gör det möjligt att anpassa makrotillsynen i de länder där sårbarheter i samband med bostadsfastigheter har fortsatt att byggas upp.

text: Vad gäller Tyskland har denna senaste granskning visat att det visserligen har införts ett rättsligt regelverk för lånebaserade instrument 2017, bestående av ett begränsat antal åtgärder (en övre gräns för belåningsgrad och ett amorteringskrav), men att inget av dessa instrument aktiverats för att ta itu med de sårbarheter som ackumulerats på medellång sikt inom sektorn bostadsfastigheter. ESRB noterar att enligt det nuvarande rättsliga regelverket har kraven inte uppfyllts för att aktivera befintliga låntagarbaserade åtgärder.

text: ESRB:s granskning visar också att de stigande bostadspriserna har blivit mer brett baserade och omfattar både städer och landsbygdsområden. Till följd av detta pekar befintliga estimat på en hög och stigande övervärdering av bostadspriserna i Tyskland. En omfattande analys av sårbarheter försvåras i nuläget av att det saknas detaljerade uppgifter om lånevillkoren för bostadslån, även om åtgärder har vidtagits för att samla in uppgifter från och med 2023 i och med att den nationella förordningen om insamling av uppgifter om bostadslån trädde i kraft 2021. För den aktuella perioden ger tillgänglig information blandade signaler om hur lånevillkoren för bostadslån utvecklas. Resultaten från euroområdets enkätundersökning om bankernas utlåning tyder visserligen på att lånevillkoren för bostadsköp skärptes ytterligare under 2020, men en alternativ datakälla från den privata sektorn indikerar att andelen låneansökningar med hög belåningsgrad ökade ytterligare under 2020. En alternativ datakälla från den privata sektorn som de tyska myndigheterna har tillgång till, vilken innehåller faktiska transaktioner och återspeglar en del av den aggregerade marknaden, bekräftar att belåningsgraden har ökat något under det senaste årtiondet. I linje med euroområdets enkätundersökning har dessutom belåningsgraden minskat i kölvattnet av krisen. Uppgifterna visar även att DSTI-kvoter och löptider minskade under första hälften av 2010-talet och ökade igen under årtiondets andra hälft. Å andra sidan har kvoten mellan skuld/inkomst (DTI-kvoten) ökat stadigt sedan 2009.

text: Efter att ha infört lättnader i sin kontracykliska kapitalbuffert som respons på covid-19-krisen använde sig Tyskland inte heller av kapitalbaserade åtgärder för att ta itu med befintliga sårbarheter från sektorn bostadsfastigheter och främja finansiell stabilitet.

text: Mot bakgrund av den senaste utvecklingen, särskilt tecknen på att bostadspriserna är övervärderade, har ESRB dragit slutsatsen att låntagarbaserade åtgärder bör aktiveras för att åtgärda sårbarheter på medellång sikt inom sektorn bostadsfastigheter i Tyskland. De tyska myndigheterna bör därför omgående aktivera en rättsligt bindande gräns för LTV-kvoten eller, om detta inte är möjligt enligt tysk lag, en icke rättsligt bindande gräns, för att säkerställa att lånevillkoren är sunda i förhållande till en övervärdering av bostadspriserna. Som komplement till LTV-kvoten skulle samtidigt kapitalbaserade åtgärder, såsom aktivering av den kontracykliska kapitalbufferten eller den sektoriella systemriskbufferten (SSyRB) göra banksektorn i Tyskland mer motståndskraftig mot de sårbarheter inom sektorn bostadsfastigheter som redan kan ha ackumulerats, med tanke på den rådande övervärderingen av bostadspriserna och osäkerheten om lånevillkoren för de hypotekslån som har beviljats de senaste åren. En lämplig kombination av rättsligt bindande eller, om detta inte är möjligt enligt tysk lagstiftning, icke rättsligt bindande inkomstrelaterade instrument skulle dessutom kunna resultera i att gränsen för LTV-kvoten mer effektivt kan åtgärda eventuella sårbarheter som rör bostadsfinansiering. Det rättsliga regelverket för låntagarbaserade åtgärder i Tyskland bör därför kompletteras med inkomstbaserade instrument och anpassas så att låntagarbaserade åtgärder kan aktiveras snabbare, för att på så sätt undvika att sårbarheter byggs upp.

text: HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

text: BILAGA

type: rubrik

text: Rekommendation A – Begränsning av LTV-kvoten

text: Nedanstående kriterier ska uppfyllas för rekommendation A.

text: Vid aktivering av en gräns för LTV-kvoten bör mottagarna försöka förhindra att en betydande eller ökande andel av de nya hypotekslånen har säkerhet som ställts i bostadsfastigheter, vilket skulle kunna leda till kreditförluster i händelse av betalningsinställelse i kombination med sjunkande bostadspriser, till följd av ogynnsamma ekonomiska eller finansiella förhållanden, ökade kostnader för att betala sina skulder eller en negativ utveckling på marknaden för bostadsfastigheter.

text: Mottagarna bör använda en eller flera låntagarbaserade åtgärder för att säkerställa att de aktuella åtgärderna är effektiva och för att minimera risken för att de kringgås eller för oönskade konsekvenser som kan reducera deras effekt eller t.o.m. skapa risker inom andra områden, särskilt genom att se till att åtgärderna är tillämpliga på lån som beviljas av alla typer av långivare, till fysiska personer som låntagare och – i den utsträckning det anses nödvändigt – till alla andra typer av låntagare.

text: Innan man aktiverar en gräns för LTV-kvoten bör man göra en bedömning av var Tyskland befinner sig i den ekonomiska och finansiella cykeln för att bestämma hur sådana åtgärder bör kalibreras och fasas in.

text: Efter det att man har aktiverat en gräns för LTV-kvoten kan det bli nödvändigt att skärpa den ytterligare eller aktivera ytterligare låntagarbaserade åtgärder för att bemöta de sårbarheter som identifierats i Tyskland. Detta beror på vilka åtgärder som aktiverats, hur dessa har kalibrerats initialt samt hur bedömningen av sårbarheterna utfallit.

text: När en gräns för LTV-kvoten aktiveras eller kalibreras bör mottagarna beakta alla lån som hushållen betalar från sina inkomster, oavsett vilken form av lån det gäller.

text: Rekommendation B – Aktivering av kapitalbaserade åtgärder

text: Nedanstående kriterier ska uppfyllas för rekommendation B.

text: När kapitalbaserade åtgärder aktiveras bör mottagarna försöka säkerställa motståndskraften hos kreditinstitut med tillstånd i Tyskland mot bakgrund av att systemrisk kan utgå från sektorn bostadsfastigheter, vilket kan medföra direkta eller indirekta kreditförluster från bostadslån, eller kan uppstå som konsekvens av att hushåll med bostadslån minskar sin konsumtion.

text: Innan man aktiverar kapitalbaserade åtgärder bör man göra en bedömning av var Tyskland befinner sig i den ekonomiska och finansiella cykeln för att bedöma huruvida sådana åtgärder är lämpliga.

text: Efter det att kapitalbaserade åtgärder har aktiverats kan det bli nödvändigt att skärpa dem ytterligare eller aktivera ytterligare makrotillsynsåtgärder för att bemöta de sårbarheter som identifierats i Tyskland. Detta beror på vilka kapitalbaserade åtgärder som aktiverats, hur dessa har tillämpats initialt samt hur bedömningen av sårbarheterna utfallit.

text: Rekommendation C – Rättsligt regelverk för låntagarbaserade åtgärder för sektorn bostadsfastigheter

text: Nedanstående kriterier ska uppfyllas för rekommendation C.

text: Det rättsliga regelverket för låntagarbaserade åtgärder i Tyskland bör säkerställa att

punkt: a

text: gränserna för kvoten mellan skuld/inkomst (DTI-kvoten), för kvoten mellan skuldbetalning/inkomst (DSTI) samt löptidsbegränsningar gäller för lån som beviljas alla typer av låntagare och av alla typer av långivare, för att undvika att gränserna kringgås, varvid dessa gränser i första hand bör gälla för fysiska personer som låntagare, men även för alla andra typer av låntagare om finansieringsstrukturerna innebär en sådan utvidgning för att undvika att gränserna kringgås,

punkt: b

text: myndigheterna i Tyskland som ansvarar för aktiveringen av låntagarbaserade åtgärder kan aktivera alla rättsligt bindande låntagarbaserade åtgärder på ett effektivt och förebyggande sätt, och har nödvändig flexibilitet för att utforma åtgärderna på ett sätt som är lämpligt utifrån de sårbarheter som identifierats.

text: Ändringarna av det rättsliga regelverket för låntagarbaserade åtgärder i Tyskland bör träda i kraft senast den 1 juni 2024.

text: Rekommendation D – Övervakning av sårbarheter och aktivering av inkomstrelaterade låntagarbaserade åtgärder

text: Nedanstående kriterier ska uppfyllas för delrekommendation D.1.

text: Vid övervakning av sårbarheter relaterade till hushållens skuldsättning, övervärdering av bostadspriser och lånevillkor för nya hypotekslån på medellång sikt bör mottagarna övervaka den andel av låntagarna som tar nya hypotekslån som de riskerar att inte kunna återbetala eller betala av sina skulder regelbundet utan att avsevärt minska sin konsumtion till följd av ogynnsamma ekonomiska eller finansiella förhållanden, ökade kostnader för att betala sina skulder eller en ogynnsam utveckling på bostadsmarknaden.

text: När inkomstrelaterade låntagarbaserade åtgärder aktiveras bör mottagarna sträva efter att förhindra att en betydande eller ökande andel låntagare tecknar nya hypotekslån som de riskerar att inte kunna återbetala eller regelbundet betala av sina skulder på utan att avsevärt minska sin förbrukning till följd av ogynnsamma ekonomiska eller finansiella förhållanden, ökade kostnader för att betala sina skulder eller en ogynnsam utveckling på bostadsmarknaden.

text: Mottagarna bör använda en eller flera låntagarbaserade åtgärder för att säkerställa att de aktuella åtgärderna är effektiva och för att minimera risken för att de kringgås eller för oönskade konsekvenser som kan reducera deras effekt eller t.o.m. skapa risker inom andra områden, särskilt genom att se till att åtgärderna är tillämpliga på lån som beviljas av alla typer av långivare till fysiska personer som låntagare och – i den utsträckning det anses nödvändigt – alla andra typer av låntagare.

text: Innan man aktiverar inkomstrelaterade låntagarbaserade åtgärder bör man göra en bedömning av var Tyskland befinner sig i den ekonomiska och finansiella cykeln för att bestämma hur sådana åtgärder bör kalibreras och fasas in.

text: Efter det att man har aktiverat inkomstrelaterade låntagarbaserade åtgärder kan det vara nödvändigt att förstärka dem, eller aktivera ytterligare låntagarbaserade åtgärder, för att bemöta de sårbarheter som har identifierats i Tyskland. Detta beror på vilka åtgärder som aktiverats, hur dessa tillämpats initialt samt hur bedömningen av sårbarheterna utfallit.

text: När inkomstrelaterade låntagarbaserade åtgärder aktiveras eller kalibreras bör mottagarna beakta alla lån som hushållen betalar från sina inkomster, oavsett vilken form av lån det gäller.

type: vagledning

utgivare: esrb


text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

text: EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

text: av den 4 april 2013 om makrotillsynspolitikens mellanliggande mål och instrument (EUT C 170, 15.6.2013, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013

text: om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut, om ändring av direktiv

text: och om upphävande av direktiven

text: och

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013

text: om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

text: Se Vulnerabilities in the EU residential real estate sector, ESRB, november 2016, finns på ESRB:s webbplats www.esrb.europa.eu.

text: Europeiska systemrisknämndens varning

text: av den 22 september 2016 om sårbarheter på medellång sikt inom sektorn bostadsfastigheter i Österrike (EUT C 31, 31.1.2017, s. 43).

text: Se Follow-up report on countries that received ESRB warnings in 2016 on medium-term vulnerabilities in the residential real estate sector, ESRB, september 2019, finns på engelska på ESRB:s webbplats www.esrb.europa.eu.

text: Pressrelease efter finansmarknadsstyrelsens möte nr 28, finns på https://www.fmsg.at/en/publications/press-releases/2021/28th-meeting.html.

text: av den 31 oktober 2016 om förbättrad statistik över fastighetssektorn (EUT C 31, 31.1.2017, s. 1).

title: Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 2 december 2021 om sårbarheter på medellång sikt inom sektorn bostadsfastigheter i Österrike (ESRB/2021/11) 2022/C 122/02

text: EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

text: med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

text: med beaktande av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010

text: om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd, särskilt artikel 3.2

text: b

text: och

text: d

text: samt artiklarna

text: med beaktande av Europeiska systemrisknämndens beslut

text: av den 20 januari 2011 om arbetsordningen för Europeiska systemrisknämnden, särskilt

text: artikel 18

text: , och

text: Fastighetssektorn utgör en viktig del av ekonomin och sektorns utveckling kan påverka det finansiella systemet i betydande grad. Historiska fastighetskriser har visat att en ohållbar utveckling på fastighetsmarknaden kan få stora konsekvenser för det finansiella systemets stabilitet och ekonomin som helhet, vilket även kan medföra oönskade spridningseffekter över gränserna. En negativ utveckling på fastighetsmarknaderna i vissa medlemsstater har tidigare medfört stora kreditförluster och/eller negativa följder för den reala ekonomin. Detta beror på det nära sambandet mellan fastighetssektorn, finansiärer och andra ekonomiska sektorer. Därutöver kan de starka återkopplingsprocesserna mellan det finansiella systemet och den reala ekonomin leda till att en negativ utveckling förstärkts.

text: Dessa samband är viktiga eftersom de innebär att risker som uppstår i fastighetssektorn kan få en systempåverkan som är procyklisk till sin natur. Sårbarheter i det finansiella systemet byggs ofta upp under den fas då fastighetssektorn befinner sig i en uppgång. När riskerna uppfattas som låga och tillgången till finansiering är god kan detta leda till en snabb ökning av både krediter och investeringar som, tillsammans med ökad efterfrågan på fastigheter, kan leda till stigande fastighetspriser. När säkerheternas värde ökar kan detta medföra att efterfrågan på, och tillgången till, krediter ökar ytterligare, vilket kan leda till en självförstärkande dynamik som i teorin kan få konsekvenser på systemnivå. Om fastighetssektorn istället befinner sig i en nedgångsfas kan begränsad tillgång till finansiering, ökad riskaversion och sjunkande fastighetspriser påverka båda långivare och låntagare negativt vilket då kan leda till försämrade ekonomiska förutsättningar.

text: Sårbarheter inom sektorn bostadsfastigheter kan utgöra en källa för systemrisk som kan påverka den finansiella stabiliteten både direkt och indirekt. Direkta effekter är kreditförluster i bolåneportföljerna p.g.a. en negativ ekonomisk eller finansiell utveckling samtidigt som bostadsmarknaden också utvecklas negativt. Indirekta effekter kan vara relaterade till förändringar i hushållens konsumtion som får ytterligare konsekvenser för den reala ekonomin och den finansiella stabiliteten.

text: Enligt vad som framgår av skäl 4 i Europeiska systemrisknämndens rekommendation

text: är makrotillsynens slutmål att bidra till att värna stabiliteten i det finansiella systemet som helhet, genom att bland annat stärka det finansiella systemets förmåga att återhämta sig efter störningar och minska uppbyggnaden av systemrisker, för att därigenom säkerställa att finanssektorn på ett uthålligt sätt bidrar till den ekonomiska tillväxten.

text: För detta ändamål får makrotillsynsmyndigheter utifrån en riskbedömning tillämpa eller flera av de kapitalbaserade makrotillsynsåtgärder som framgår av

text: och

text: och/eller låntagarbaserade makrotillsynsåtgärder som är baserade på nationell lagstiftning. Medan de kapitalbaserade åtgärderna främst ska stärka det finansiella systemets motståndskraft, kan låntagarbaserade åtgärder vara särskilt lämpade om man vill undvika att ytterligare systemrisker byggs upp.

text: Under 2016 genomförde Europeiska systemrisknämnden (ESRB) en granskning av vilka sårbarheter som finns inom sektorn bostadsfastigheter i hela EU. I denna granskning identifierade ESRB olika sårbarheter på medellång sikt i flera länder som källor till systemrisk för finansiell stabilitet, vilket ledde till att man utfärdade beslut om varning till åtta länder, inklusive Österrike.

text: 2016 bedömdes de huvudsakliga sårbarheterna på bostadsmarknaden i Österrike utgå från kraftigt ökande bostadspriser och stigande bolånevolymer samt risken för att kraven på låntagarna skulle sänkas ytterligare.

text: Sedan 2018 har de nationella myndigheterna i Österrike använt kommunikationsverktyg för att säkerställa sunda lånevillkor, kompletterat med ett förstärkt makrotillsynsarbete. I sin uppföljningsrapport om länder som erhöll varningar om sårbarheter på medellång sikt inom sektorn bostadsfastigheter, uppmärksammade ESRB att de åtgärder som de nationella myndigheterna i Österrike infört kan vara effektiva mot de framväxande sårbarheterna. ESRB noterade dock också att nationella myndigheterna i Österrike getts behörighet att införa rättsligt bindande låntagarbaserade åtgärder under 2017 som kunde utnyttjas om de framväxande sårbarheterna skulle accelerera.

text: ESRB har nyligen genomfört en systematisk och framåtblickande granskning av sårbarheter som är kopplade till sektorn bostadsfastigheter inom EES-området. I detta sammanhang har ESRB därvid identifierat vissa sårbarheter på medellång sikt som källa till systemrisk för den finansiella stabiliteten som inte åtgärdats i tillräcklig utsträckning.

text: Covid-19-pandemins utbrott 2020 och den därmed sammanhängande krisen har inte lett till någon konjunkturnedgång på bostadsmarknaderna. Efter en period med successiv tillväxt, då det samtidigt har varit låg räntenivå, har i stället de reala bostadspriserna och utlåningen ökat ytterligare i flera länder och detta i en betydligt snabbare takt än hushållens inkomster. För att mildra effekterna av pandemin och den därav följande ekonomiska osäkerheten har olika åtgärder och strategier, såsom moratorier och offentliga garantier, genomförts. I denna breda politiska kontext har tidigare planerade makrotillsynsåtgärder tillfälligt lättats eller senarelagts i vissa länder. Den aktuella förbättringen av det ekonomiska läget gör det möjligt att anpassa makrotillsynen i de länder där sårbarheter i samband med bostadsfastigheter har fortsatt att byggas upp.

text: Vad gäller Österrike har denna utveckling på senare tid visat att de reala bostadspriserna, efter en period med måttlig tillväxt, åter börjat accelerera och utvecklats snabbare än de reala disponibla inkomsterna. Dessutom hat utlåningen till hushållen ökat kontinuerligt. ESRB:s beräkningar visar också att, efter september 2019, ökningen av de reala bostadspriserna tagit fart under första kvartalet 2021 och överstigit ökningen i de reala disponibla inkomsterna under den perioden. I linje med denna utveckling visar beräkningar från Oesterreichische Nationalbank att bostäder blivit ännu mer övervärderade under första kvartalet 2021. Den reala tillväxten på utlåningen till hushållen för bostadsköp har ökat kontinuerligt sedan 2019. Av ett meddelande från finansmarknadsstyrelsen i Österrike i juni 2021 framgår att lånevillkoren för bostadslån vad gäller belåningsgrad (LTV-kvoten) och kvoten mellan skuldbetalning/inkomst (DSTI) har fortsatt att öka i förhållande till femårsgenomsnittet, och att en försvarlig andel av utlåningen uppvisar höga LTV- och DSTI-kvoter.

text: De åtgärder som för närvarande tillämpas bedöms endast som delvis lämpliga och delvis tillräckliga för att tackla de ökande sårbarheterna. Österrike har heller inte vidare använt sig av kapitalbaserade åtgärder för att ta itu med befintliga sårbarheter och främja finansiell stabilitet. Sårbarheterna som identifierats inom bostadssektorn i Österrike speglas heller inte fullt ut i riskvikterna för bostadslån, som används av kreditinstitut som använder interna ratingsystem (IRB) för att beräkna sina kapitalkrav.

text: Mot denna bakgrund konstaterar ESRB att man bör införa rättsligt bindande låntagarbaserade åtgärder för att öka effekten på de åtgärder som redan finns på plats för att på allvar ta itu med de sårbarheter på medellång sikt som finns inom bostadssektorn i Österrike. Om sådana bindande låntagarbaserade åtgärder bedöms som otillräckliga för att effektivt minska sårbarheterna på medellång sikt, bör man överväga införandet av kapitalbaserade åtgärder, t.ex. Instrument som ökar riskvikterna i internmetoden (IRB) för exponeringar mot bostadssektorn, den sektoriella systemriskbufferten eller den kontracykliska kapitalbufferten. Dessa åtgärder skulle göra banksektorn i Österrike mer motståndskraftig mot de risker som kan ha uppstått, t.ex. den fortsatta övervärderingen av bostadspriserna och något lägre ställda krav på låntagarna för bostadslån som har beviljats de senaste åren.

text: HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

text: BILAGA

text: Rekommendation A – att införa rättsligt bindande låntagarbaserade åtgärder

text: Nedanstående kriterier ska uppfyllas för rekommendation A.

text: När man inför rättsligt bindande låntagarbaserade åtgärder bör adressaterna sträva efter att förhindra en betydande eller ökande andel av:

text: nya lån med säkerhet i en bostad som kan medföra kreditförluster om det inträffar fallissemang och huspriserna faller pga. detta,

text: Låntagare som tecknar nya hypotekslån där det finns en avsevärd risk för att låntagaren inte kan återbetala sina skulder som planerat utan att avsevärt minska sin konsumtion till följd av ogynnsamma ekonomiska eller finansiella förhållanden, ökande kostnader för att betala sina lån eller en ogynnsam utveckling på bostadsmarknaden.

text: Mottagarna bör använda en eller flera rättsligt bindande låntagarbaserade åtgärder för att säkerställa att de aktuella åtgärderna är effektiva och för att minimera risken för att de kringgås eller för oönskade konsekvenser som kan reducera deras effekt eller t.o.m. skapa risker inom andra områden, särskilt genom att se till att rättsligt bindande låntagarbaserade åtgärder gäller för lån som beviljas alla typer av låntagare av alla typer av långivare.

text: Innan man inför rättsligt bindande låntagarbaserade åtgärder bör man göra en bedömning av var Österrike befinner sig i den ekonomiska och finansiella cykeln för att bestämma hur sådana åtgärder bör kalibreras och fasas in.

text: Innan man inför rättsligt bindande låntagarbaserade åtgärder, och för att bestämma hur sådana åtgärder bör kalibreras och fasas in, bör adressaterna beakta vilka låntagarbaserade åtgärder som redan tillämpas och hur dessa kalibrerats, för att på så sätt bemöta de sårbarheter som identifierats i Österrike på bästa möjliga sätt.

text: Efter det att rättsligt bindande låntagarbaserade åtgärder har införts kan det bli nödvändigt att skärpa dem ytterligare eller aktivera ytterligare makrotillsynsåtgärder för att bemöta de sårbarheter som identifierats i Österrike. Detta beror på vilka låntagarbaserade åtgärder som införts, hur dessa har kalibrerats initialt samt hur bedömningen av sårbarheterna utfallit.

text: När rättsligt bindande låntagarbaserade åtgärder införs eller kalibreras bör mottagarna beakta alla lån som hushållen betalar från sina inkomster, oavsett vilken form av lån det gäller, dvs. man behandlar lånebetalningar avseende bostad som en skuld för hushållet.

text: Rekommendation B – att införa eller förstärka kapitalbaserade åtgärder

text: Nedanstående kriterier ska uppfyllas för rekommendation B.

text: När man aktiverar nya, eller förstärker existerande, kapitalbaserade åtgärder bör mottagarna försöka säkerställa motståndskraften hos kreditinstitut med tillstånd i Österrike mot bakgrund av att systemrisk kan utgå från sektorn bostadsfastigheter, vilket kan medföra direkta eller indirekta kreditförluster från bostadslån, eller kan uppstå som konsekvens av att hushåll med bostadslån minskar sin konsumtion.

text: Innan man inför nya, eller förstärker existerande, kapitalbaserade åtgärder bör man göra en bedömning av var Österrike befinner sig i den ekonomiska och finansiella cykeln och huruvida rättsligt bindande låntagarbaserade åtgärder, som införs i överensstämmelse med rekommendation A, är tillräckliga för att minska sårbarheterna på medellång sikt och undersöka huruvida det vore lämpligt att införa eller förstärka kapitalbaserade åtgärder.

text: Efter det att man infört nya, eller förstärkt existerande, kapitalbaserade åtgärder kan det bli nödvändigt att förstärka åtgärden ytterligare eller införa ytterligare makrotillsynsåtgärder för att bemöta de sårbarheter som identifierats i Österrike. Detta beror på vilka kapitalbaserade åtgärder som införs, hur dessa tillämpas initialt samt hur bedömningen av sårbarheterna utfallit.


text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

text: EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

text: Europeiska bankmyndighetens webbplats, finns på: https://www.eba.europa.eu/risk-analysis-and-data/risk-dashboard

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013

text: om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

title: Europeiska systemrisknämndens varning av den 2 december 2021 om sårbarheter på medellång sikt inom sektorn bostadsfastigheter i Bulgarien (ESRB/2021/12) 2022/C 122/03

text: EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DENNA VARNING

text: med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

text: med beaktande av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010

text: om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd, särskilt

text: artikel 3.2 c

text: samt artiklarna

text: och

text: med beaktande av Europeiska systemrisknämndens beslut

text: av den 20 januari 2011 om arbetsordningen för Europeiska systemrisknämnden, särskilt

text: artikel 18

text: , och

text: Bostäder utgör en viktig del av den reala ekonomin som representerar en betydande del hushållens förmögenhet och bankernas utlåning. Bostäder utgör en stor andel av hushållens tillgångar och bolån utgör ofta en stor andel av bankernas balansräkningar. Bostadsbyggandet är ofta en viktig del av den reala ekonomin som bidrar till jobb, investeringar och tillväxt.

text: Historiska fastighetskriser och erfarenheter från många andra länder har visat att en ohållbar utveckling på fastighetsmarknaden kan få stora konsekvenser för det finansiella systemets stabilitet och ekonomin som helhet i ett land, samt även medföra oönskade spridningseffekter över gränserna. Konsekvenserna för den finansiella stabiliteten kan vara både direkta och indirekta. Direkta effekter är kreditförluster i bolåneportföljerna p.g.a. en negativ ekonomisk och finansiell utveckling samtidigt som bostadsmarknaden också utvecklas negativt. Indirekta effekter är relaterade till förändringar i hushållens konsumtion som får ytterligare konsekvenser för den reala ekonomin och för den finansiella stabiliteten.

text: Utvecklingen på fastighetsmarknaderna är ofta cyklisk. En överdriven tendens till risktagande, alltför hög belåning och felaktiga incitament under en uppgångsfas för fastighetsmarknaden kan få allvarliga konsekvenser både för den finansiella stabiliteten och den reala ekonomin. Eftersom bostadssektorn har stor betydelse för båden den finansiella och makroekonomiska stabiliteten är det viktigt att makrotillsynen försöker förhindra framväxten av sårbarheter inom sektorn, utöver dess användning som ett sätt att minska systemrisker.

text: Även om cykliska faktorer spelar en viktig roll för en ökad sårbarhet på fastighetsmarknaderna i länder inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), så finns det även viktiga strukturella faktorer av betydelse. Dessa strukturella faktorer kan inbegripa ett låg utbud av bostäder – som lägger grunden för stigande huspriser och stigande skulder hos de hushåll som köper en bostad – och andra regler på bostadsmarknaden som kan fungera som incitament för hushållen att ha en alltför hög belåning. Eftersom dessa faktorer går utöver vad makrotillsynen kan åtgärda, kan åtgärder från andra policyområden komplettera och stärka de aktuella makrotillsynsåtgärderna för att på ett effektivt sätt komma till rätta med de sårbarheter som finns på bostadsmarknaderna i olika länder, utan att skapa onödigt höga kostnader för den reala ekonomin och det finansiella systemet.

text: Covid-19-pandemins utbrott 2020 och den därmed sammanhängande krisen har inte lett till någon konjunkturnedgång på bostadsmarknaderna. Efter en period med successiv tillväxt, då det samtidigt har varit låg räntenivå, har i stället de reala bostadspriserna och utlåningen ökat ytterligare i flera länder och detta i en betydligt snabbare takt än hushållens inkomster. För att mildra effekterna av pandemin och den därav följande ekonomiska osäkerheten har olika åtgärder och strategier, såsom moratorier och offentliga garantier, genomförts. I denna breda politiska kontext har tidigare planerade makrotillsynsåtgärder tillfälligt lättats eller senarelagts i vissa länder. Den nuvarande förbättringen av det ekonomiska läget gör det möjligt att anpassa makrotillsynen i de länder där sårbarheter i samband med bostadsfastigheter har fortsatt att byggas upp.

text: Europeiska systemrisknämnden (ESRB) har nyligen genomfört en systematisk och framåtblickande granskning av vilka sårbarheter som finns inom sektorn bostadsfastigheter i hela EES.

text: Vad gäller Bulgarien har denna senaste granskning visat att:

text: När man aktiverar åtgärder för att korrigera sårbarheter som har identifierats bör införandet och kalibreringen ta hänsyn till var Bulgarien befinner sig i den ekonomiska och finansiella cykeln samt alla potentiella konsekvenser vad gäller de tillhörande kostnaderna och fördelarna.

text: HÄRIGENOM KONSTATERAS FÖLJANDE.


text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

text: EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

title: Europeiska systemrisknämndens varning av den 2 december 2021 om sårbarheter på medellång sikt inom sektorn bostadsfastigheter i Kroatien (ESRB/2021/13) 2022/C 122/04

text: med beaktande av

text: artikel 3.2 c

text: samt artiklarna

text: och

text: artikel 18

text: , och

text: Covid-19 pandemins utbrott 2020 och den därmed sammanhängande krisen har inte lett till någon konjunkturnedgång på bostadsmarknaderna. Efter en period med successiv tillväxt, då det samtidigt har varit låg räntenivå, har i stället de reala bostadspriserna och utlåningen ökat ytterligare i flera länder och detta i en betydligt snabbare takt än hushållens inkomster. För att mildra effekterna av pandemin och den därav följande ekonomiska osäkerheten har olika åtgärder och strategier, såsom moratorier och offentliga garantier, genomförts. I denna breda politiska kontext har tidigare planerade makrotillsynsåtgärder tillfälligt lättats eller senarelagts i vissa länder. Den aktuella förbättringen av det ekonomiska läget gör det möjligt att anpassa makrotillsynen i de länder där sårbarheter i samband med bostadsfastigheter har fortsatt att byggas upp.

text: Vad gäller Kroatien har denna senaste granskning visat att:

text: När man aktiverar åtgärder för att korrigera sårbarheter som har identifierats bör införandet och kalibreringen ta hänsyn till var Kroatien befinner sig i den ekonomiska och finansiella cykeln samt alla potentiella konsekvenser vad gäller de tillhörande kostnaderna och fördelarna.

text: HÄRIGENOM KONSTATERAS FÖLJANDE.


text: EUT L 1, 3.1.1994, s. 3.

text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

text: EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

text: Liechtensteins kvoter mellan skulder/inkomster och skulder/BNP är inte helt jämförbara med andra EES-länder. Den disponibla inkomsten i Liechtenstein beräknas som skillnaden mellan den totala beskattningsbara inkomsten samt förmögenhets- och inkomstskatten. Dessutom baseras den hushållens samlade skulder på skattestatistik och skulderna definieras inte på konsoliderad basis (dvs. krediter inom hushållssektorn samt även inom familjen ingår också). Denna definitionsfråga leder till högre siffror i förhållande till andra EES-länder.

text: Skattebasen för hushållen inkluderar också en hypotetisk avkastning på nettoförmögenheten (för närvarande fastställd till 4 procent) som läggs till den årliga förvärvsinkomsten. För att minska nettoförmögenheten kan hushållen behålla sina bolån i stället för att återbetala dem. I praktiken är dock skatteincitamentet ganska litet, särskilt med tanke på räntan på den skuld som inte amorteras men fortfarande måste betalas.

text: Det finns begränsningar för köp av bostäder i Liechtenstein om det saknas ett berättigat intresse, t.ex. när det gäller befintlig egendom. Ungefär hälften av fastighetstransaktionerna i Liechtenstein är inte köp utan överföringar genom byte, donation eller arv.

text: Det bör dock noteras att sådana procykliska effekter av en konjunkturnedgång i den finansiella cykeln skulle vara betydligt svagare i Liechtenstein jämfört med andra EES-länder, eftersom den inhemska efterfrågan spelar en relativt liten roll i Liechtensteins extremt lilla och öppna ekonomi. Således skulle även en markant ökning av hushållens sparande bara få försumbara effekter på efterfrågan, vilket begränsar effekterna på ekonomin i stort.

text: Alla banker i Liechtenstein tillämpar schablonmetoden vid beräkningen av kapitalbaskraven.

text: Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 31 oktober 2016 om förbättrad statistik över fastighetssektorn (

text: ) (EUT C 31, 31.1.2017, s. 1).

title: Europeiska systemrisknämndens varning av den 2 december 2021 om sårbarheter på medellång sikt inom sektorn bostadsfastigheter i Liechtenstein (ESRB/2021/14) 2022/C 122/05

text: EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DENNA VARNING

text: med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt bilaga IX,

text: med beaktande av

text: artikel 3.2 c

text: samt artiklarna

text: och

text: artikel 18

text: , och

text: Historiska fastighetskriser och erfarenheter från många andra länder har visat att en ohållbar utveckling på fastighetsmarknaden kan få stora konsekvenser för det finansiella systemets stabilitet och ekonomin som helhet i ett land, samt även medföra oönskade spridningseffekter över gränserna. Konsekvenserna för den finansiella stabiliteten kan vara både direkta och indirekta. Direkta konsekvenser är kreditförluster i bolåneportföljerna p.g.a. en negativ ekonomisk och finansiell utveckling samtidigt som bostadsmarknaden också utvecklas negativt. Indirekta konsekvenser är relaterade till förändringar i hushållens konsumtion som får ytterligare konsekvenser för den reala ekonomin och för den finansiella stabiliteten.

text: Covid-19-pandemins utbrott 2020 och den därmed sammanhängande krisen har inte lett till någon konjunkturnedgång på bostadsmarknaderna. Efter en period med successiv tillväxt, då det samtidigt har varit låg räntenivå, har i stället de reala bostadspriserna och utlåningen ökat ytterligare i flera länder och detta i en betydligt snabbare takt än hushållens inkomster. För att mildra effekterna av pandemin och den därav följande ekonomiska osäkerheten har olika åtgärder och strategier, såsom moratorier och offentliga garantier, genomförts. I denna breda politiska kontext har tidigare planerade makrotillsynsåtgärder tillfälligt lättats eller senarelagts i vissa länder. Den aktuella förbättringen av det ekonomiska läget gör det möjligt att anpassa makrotillsynen i de länder där sårbarheter i samband med bostadsfastigheter har fortsatt att byggas upp.

text: Vad gäller Liechtenstein har denna senaste granskning visat att:

text: När man aktiverar åtgärder för att korrigera sårbarheter som har identifierats bör införandet och kalibreringen ta hänsyn till var Liechtenstein befinner sig i den ekonomiska och finansiella cykeln samt alla potentiella konsekvenser vad gäller de tillhörande kostnaderna och fördelarna.

text: HÄRIGENOM KONSTATERAS FÖLJANDE.


text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

text: EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

text: Stödet vid bostadsförvärv samt ett prenatalt barnbidrag, vilket är ett räntefritt lån utan begränsningar av hur lånet används.

text: Den nya förmånliga momsreglerna för nybyggnation återinfördes i januari 2021 och medför fördelar för bostäder som färdigställts senast 2026 (med bygglov utfärdade senast 2022).

text: Det nya statliga subventionsprogrammet ger stöd till hushåll som redan deltar i subventionsprogrammet för bostadsköp.

title: Europeiska systemrisknämndens varning av den 2 december 2021 om sårbarheter på medellång sikt inom sektorn bostadsfastigheter i Ungern (ESRB/2021/15) 2022/C 122/06

text: med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

text: med beaktande av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010

text: om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd, särskilt

text: artikel 3.2 c

text: samt artiklarna

text: och

text: med beaktande av Europeiska systemrisknämndens beslut

text: av den 20 januari 2011 om arbetsordningen för Europeiska systemrisknämnden, särskilt

text: artikel 18

text: , och

text: Bostäder utgör en viktig del av den reala ekonomin som representerar en betydande del hushållens förmögenhet och bankernas utlåning. Bostäder utgör en stor andel av hushållens tillgångar och bolån utgör ofta en stor andel av bankernas balansräkningar. Bostadsbyggandet är ofta en viktig del av den reala ekonomin som bidrar till jobb, investeringar och tillväxt.

text: Historiska fastighetskriser och erfarenheter från många andra länder har visat att en ohållbar utveckling på fastighetsmarknaden kan få stora konsekvenser för det finansiella systemets stabilitet och ekonomin som helhet i ett land, samt även medföra oönskade spridningseffekter över gränserna. Konsekvenserna för den finansiella stabiliteten kan vara både direkta och indirekta. Direkta effekter är kreditförluster i bolåneportföljerna p.g.a. en negativ ekonomisk och finansiell utveckling samtidigt som bostadsmarknaden också utvecklas negativt. Indirekta effekter är relaterade till förändringar i hushållens konsumtion som får ytterligare konsekvenser för den reala ekonomin och för den finansiella stabiliteten.

text: Utvecklingen på fastighetsmarknaderna är ofta cyklisk. En överdriven tendens till risktagande, alltför hög belåning och felaktiga incitament under en uppgångsfas för fastighetsmarknaden kan få allvarliga konsekvenser både för den finansiella stabiliteten och den reala ekonomin. Eftersom bostadssektorn har stor betydelse för båden den finansiella och makroekonomiska stabiliteten är det viktigt att makrotillsynen försöker förhindra framväxten av sårbarheter inom sektorn, utöver dess användning som ett sätt att minska systemrisker.

text: Även om cykliska faktorer spelar en viktig roll för en ökad sårbarhet på fastighetsmarknaderna i länder inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), så finns det även viktiga strukturella faktorer av betydelse. Dessa strukturella faktorer kan inbegripa ett låg utbud av bostäder – som lägger grunden för stigande huspriser och stigande skulder hos de hushåll som köper en bostad – och andra regler på bostadsmarknaden som kan fungera som incitament för hushållen att ha en alltför hög belåning. Eftersom dessa faktorer går utöver vad makrotillsynen kan åtgärda, kan åtgärder från andra policyområden komplettera och stärka de aktuella makrotillsynsåtgärderna för att på ett effektivt sätt komma till rätta med de sårbarheter som finns på bostadsmarknaderna i olika länder, utan att skapa onödigt höga kostnader för den reala ekonomin och det finansiella systemet.

text: Europeiska systemrisknämnden (ESRB) har nyligen genomfört en systematisk och framåtblickande granskning av vilka sårbarheter som finns inom sektorn bostadsfastigheter i hela EES.

text: Vad gäller Ungern har denna senaste granskning visat att:

text: När man aktiverar åtgärder för att korrigera sårbarheter som har identifierats bör införandet och kalibreringen ta hänsyn till var Ungern befinner sig i den ekonomiska och finansiella cykeln samt alla potentiella konsekvenser vad gäller de tillhörande kostnaderna och fördelarna.

text: HÄRIGENOM KONSTATERAS FÖLJANDE.


text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

text: EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013

text: om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

title: Europeiska systemrisknämndens varning av den 2 december 2021 om sårbarheter på medellång sikt inom sektorn bostadsfastigheter i Slovakien (ESRB/2021/16) 2022/C 122/07

text: EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DENNA VARNING

text: med beaktande av

text: artikel 3.2 c

text: samt artiklarna

text: och

text: artikel 18

text: , och

text: Covid-19-pandemins utbrott 2020 och den därmed sammanhängande krisen har inte lett till någon konjunkturnedgång på bostadsmarknaderna. Efter en period med successiv tillväxt, då det samtidigt har varit låg räntenivå, har i stället de reala bostadspriserna och utlåningen ökat ytterligare i flera länder och detta i en betydligt snabbare takt än hushållens inkomster. För att mildra effekterna av pandemin och den därav följande ekonomiska osäkerheten har olika åtgärder och strategier, såsom moratorier och offentliga garantier, genomförts. I denna breda politiska kontext har tidigare planerade makrotillsynsåtgärder tillfälligt lättats eller senarelagts i vissa länder. Den aktuella förbättringen av det ekonomiska läget gör det möjligt att anpassa makrotillsynen i de länder där sårbarheter i samband med bostadsfastigheter har fortsatt att byggas upp.

text: Vad gäller Slovakien har denna senaste granskning visat att:

text: När man aktiverar åtgärder för att korrigera sårbarheter som har identifierats bör införandet och kalibreringen ta hänsyn till var Slovakien befinner sig i den ekonomiska och finansiella cykeln samt alla potentiella konsekvenser vad gäller de tillhörande kostnaderna och fördelarna.

text: HÄRIGENOM KONSTATERAS FÖLJANDE.


text: EGT L 1, 3.1.1994, s 3.

text: EGT L 331, 15.12.2010, s 1.

text: EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

text: Europeiska systemrisknämndens rekommendation

text: av den 4 april 2013 om makrotillsynspolitikens mellanliggande mål och instrument (EUT C 170, 15.6.2013, s. 1).

text: Se Systemic cyber risk, ESRB, februari 2020, finns på ESRB:s webbplats www.esrb.europa.eu

text: Se Internet Organised Crime Threat Assessment, Europol, 2020, finns på Europols webbplats www.europol.europa.eu

text: Se IT and cyber risk: a constant challenge, ECB, 2021, finns på webbplatsen för ECB:s banktillsyn på www.bankingsupervision.europa.eu

text: Se Mitigating systemic cyber risk, ESRB, 2021, (ännu ej publicerad).

text: COM(2020) 595 final.

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/1148 av den 6 juli 2016

text: om åtgärder för en hög gemensam nivå på säkerhet i nätverks- och informationssystem i hela unionen (EUT L 194, 19.7.2016, s. 1).

text: Se artikel 43 i förslaget till Dora.

text: Se Europeiska kommissionen, Samarbetsgruppen för nätverks- och informationssäkerhet, finns på EU-kommissionens webbplats ec.europa.eu

text: Se Cyber Lexicon, FSB, 12 november 2018, finns på FSB:s webbplats www.fsb.org

text: Se artikel 3.7 i förslaget till Dora.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/78/EG

text: (EUT L 331, 15.12.2010, s. 12).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/79/EG

text: (EUT L 331, 15.12.2010, s. 48).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers-och marknadsmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/77/EG

text: (EUT L 331, 15.12.2010, s. 84).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013

text: om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut, om ändring av direktiv

text: och om upphävande av direktiven

text: och

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338).

text: Rådets förordning

text: (EU) nr 1024/2013

text: av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 29.10.2013, s. 63).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av den 25 november 2015

text: om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven

text: och

text: samt förordning

text: (EU) nr 1093/2010

text: och om upphävande av direktiv

text: (EUT L 337, 23.12.2015, s. 35).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/110/EG av den 16 september 2009

text: om rätten att starta och driva affärsverksamhet i institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet, om ändring av direktiven

text: och

text: och om upphävande av direktiv

text: (EUT L 267, 10.10.2009, s. 7).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/2034 av den 27 november 2019

text: om tillsyn av värdepappersföretag och om ändring av direktiven

text: och

text: (EUT L 314, 5.12.2019, s. 64).

text: COM(2020) 593 final.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 909/2014 av den 23 juli 2014

text: om förbättrad värdepappersavveckling i Europeiska unionen och om värdepapperscentraler samt ändring av direktiv

text: och

text: och förordning

text: (EU) nr 236/2012

text: (EUT L 257, 28.8.2014, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av den 4 juli 2012

text: om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister (EUT L 201, 27.7.2012, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU av den 15 maj 2014

text: om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv

text: och av direktiv

text: (EUT L 173, 12.6.2014, s. 349).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EU av den 8 juni 2011

text: om förvaltare av alternativa investeringsfonder samt om ändring av direktiven

text: och

text: och förordningarna

text: (EG) nr 1060/2009

text: och

text: (EU) nr 1095/2010

text: (EUT L 174, 1.7.2011, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 13 juli 2009

text: om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (EUT L 302, 17.11.2009, s. 32).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009

text: om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (EUT L 335, 17.12.2009, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/97 av den 20 januari 2016

text: om försäkringsdistribution (EUT L 26, 2.2.2016, s. 19).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2341 av den 14 december 2016

text: om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut (EUT L 354, 23.12.2016, s. 37).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av den 16 september 2009

text: om kreditvärderingsinstitut (EUT L 302, 17.11.2009, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/43/EG av den 17 maj 2006

text: om lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning och om ändring av

text: rådets direktiv 78/660/EEG

text: och

text: samt om upphävande av

text: rådets direktiv 84/253/EEG

text: (EUT L 157, 9.6.2006, s. 87).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1011 av den 8 juni 2016

text: om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och om ändring av direktiven

text: och

text: och förordning

text: (EU) nr 596/2014

text: (EUT L 171, 29.6.2016, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/1503 av den 7 oktober 2020

text: om europeiska leverantörer av gräsrotsfinansieringstjänster för företag och om ändring av förordning

text: (EU) 2017/1129

text: och

text: direktiv (EU) 2019/1937

text: (EUT L 347, 20.10.2020, s. 1).

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

text: av den 22 december 2011 om de nationella myndigheternas mandat för makrotillsyn (EUT C 41, 14.2.2012, s. 1).

title: Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 2 december 2021 om ett europeisk ramverk för relevanta myndigheters samordning av åtgärder mot systemiska cyberincidenter (ESRB/2021/17) 2022/C 134/01

text: EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

text: med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

text: med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt bilaga IX,

text: med beaktande av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010

text: om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd, särskilt artikel

text: 3.2 b

text: och

text: 3.2 d

text: samt artiklarna

text: och

text: av den 20 januari 2011 om arbetsordningen för Europeiska systemrisknämnden, särskilt artiklarna

text: , och

text: Enligt vad som framgår av skäl 4 i Europeiska systemrisknämndens rekommendation

text: är makrotillsynens slutmål att bidra till att värna stabiliteten i det finansiella systemet som helhet, genom att bland annat stärka det finansiella systemets förmåga att återhämta sig efter störningar och minska uppbyggnaden av systemrisker, för att därigenom säkerställa att finanssektorn på ett uthålligt sätt bidrar till den ekonomiska tillväxten. Europeiska systemrisknämnden (ESRB) ansvarar för makrotillsynen över det finansiella systemet inom unionen. ESRB bör därför bidra till att förhindra eller minska systemrisker för den finansiella stabiliteten, inklusive risker som hör samman medcyberincidenter och lämnar förslag på hur dessa risker kan reduceras.

text: Större cyberincidenter kan utgöra en systemrisk för det finansiella systemet med tanke på deras potential att störa kritiska finansiella tjänster och transaktioner. Den inledande chocken kan förstärkas genom operativa eller finansiella spridningseffekter eller genom att förtroendet för det finansiella systemet urholkas. Om det finansiella systemet inte kan absorbera dessa chocker äventyras den finansiella stabiliteten och situationen kan leda till en systemisk cyberkris.

text: De ständigt föränderliga cyberhoten och den senaste tidens ökning av större cyberincidenter är indikatorer på större risker för den finansiella stabiliteten i unionen. Covid-19 pandemin har visat vilken betydelse tekniken har för att det finansiella systemet ska fungera. Relevanta myndigheter och institutioner tvingades anpassa sin tekniska infrastruktur och sina ramar för riskhantering till en plötslig ökning av distansarbete, vilket har ökat det finansiella systemets totala exponering för cyberhot och gjort det möjligt för brottslingar att utforma nya metoder och anpassa befintliga metoder för att utnyttja situationen. Mot denna bakgrund ökade antalet cyberincidenter som rapporterades till ECB:s banktillsyn under 2020 med 54 procent jämfört med 2019.

text: En större cyberincidents potentiellt storskaliga, hastighet och snabba spridningstakt kräver ett effektivt svar från de relevanta myndigheterna för att begränsa de potentiella negativa effekterna för den finansiella stabiliteten. Snabb samordning och kommunikation mellan relevanta myndigheter på unionsnivå kan bidra till en tidig bedömning av större cyberincidenters inverkan på den finansiella stabiliteten, upprätthålla förtroendet för det finansiella systemet och begränsa spridningen till andra finansinstitut och därigenom bidra till att förhindra att en större cyberincident blir en risk för den finansiella stabiliteten.

text: Den underliggande chocken uppstår på ett nytt sätt jämfört med traditionella finans- och likviditetskriser som de relevanta myndigheterna tidigare ställts inför. Utöver de ekonomiska aspekterna måste den övergripande riskbedömningen omfatta omfattningen och effekterna av driftsstörningar, eftersom dessa kan påverka valet av makrotillsynsverktyg. På samma sätt kan den finansiella stabiliteten också påverka cyberexperternas val av riskreducerande åtgärder. Detta kräver nära och snabb samordning och öppen kommunikation, bl.a. för att skapa en helhetsbild.

text: Det finns en risk för att myndigheterna misslyckas med samordningen och detta måste åtgärdas. Relevanta myndigheter i unionen måste inrätta en samordning sinsemellan och även med andra myndigheter, t.ex. Europeiska unionens byrå för nät- och informationssäkerhet (Enisa), med vilka de inte har något etablerat samarbete. Eftersom ett betydande antal av unionens finansinstitut är verksamma globalt kommer en större cyberincident sannolikt inte att vara begränsad till unionen, eller kan utlösas utanför unionen, och kan kräva en global samordning av insatserna.

text: De relevanta myndigheterna måste vara förberedda för sådana kontakter. Annars finns det risk för att de vidtar inkonsekventa åtgärder som strider mot, eller äventyrar, andra myndigheters åtgärder. En misslyckad samordning kan förvärra chocken för det finansiella systemet genom att förtroendet för det finansiella systemets funktion urholkas, vilket i värsta fall kan utgöra en risk för den finansiella stabiliteten. Därför bör man vidta nödvändiga åtgärder för att hantera riskerna för den finansiella stabiliteten som kan uppstå till följd av bristfällig samordning i händelse av en större cyberincident.

text: I ESRB:s (2021) rapport Mitigating systemisk cyberrisk beskrivs behovet av att inrätta en europeisk ram för samordning av systemiska cyberincidenter (EU-SCICF) för relevanta myndigheter i unionen. Målet för EU-SCICF skulle vara att öka de relevanta myndigheternas beredskap för att underlätta samordnade insatser vid en större cyberincident. Rapporten Mitigating systemisk cyberrisk (2021) innehåller ESRB:s bedömning av de övergripande regelverk som kan behövas för att hantera risken för att en samordning kan misslyckas.

text: Syftet med denna rekommendation är att vidareutveckla en av de roller som de europeiska tillsynsmyndigheterna föreslås få enligt förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om digital operativ motståndskraft för finanssektorn (nedan kallat Dora) att gradvis möjliggöra en effektiv samordnad reaktion på EU-nivå i händelse av en större gränsöverskridande incident som är relaterad till informations- och kommunikationsteknik (IKT) eller därmed sammanhängande hot som har en systempåverkan på unionens finansiella sektor som helhet. Denna process kommer att leda till att EU-SCICF inrättas för relevanta myndigheter.

text: EU-SCICF bör inte syfta till att ersätta befintliga ramar utan till att överbrygga eventuella luckor i samordningen och kommunikationen mellan de relevanta myndigheterna och med andra myndigheter i unionen och andra viktiga aktörer på internationell nivå. I detta avseende bör EU-SCICF:s ställning i den befintliga ramen för finanskriser och unionens ramverk för cyberincidenter klargöras. När det gäller samordningen mellan de relevanta myndigheterna bör hänsyn tas till bl.a. den roll och den verksamhet som samarbetsgruppen för nätverks- och informationssystem har för finansiella enheter enligt

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/1148

text: , och de samordningsmekanismer som planeras genom inrättandet av den gemensamma cyberenheten vid sidan av Enisas deltagande.

text: Förslaget om att inleda förberedelserna av EU-SCICF syftar särskilt till att stödja de europeiska tillsynsmyndigheternas potentiella uppgifter i linje med Dora-förslaget. Av Dora framgår att de europeiska tillsynsmyndigheterna får, genom den gemensamma kommittén och i samarbete med behöriga myndigheter, ECB och ESRB, inrätta mekanismer för att möjliggöra utbyte av effektiv praxis mellan olika finansiella sektorer för att öka situationsmedvetenheten och identifiera gemensamma sårbarheter och risker på it-området och de får utveckla krishanterings- och beredskapsövningar som inbegriper it-attacker i syfte att utveckla kommunikationskanaler och gradvis möjliggöra en effektiv samordnad reaktion på EU-nivå i händelse av en större gränsöverskridande IKT-relaterad incident eller därmed sammanhängande hot som har en systempåverkan på unionens finansiella sektor som helhet. Det finns ännu ingen europeisk ram som EU-SCICF men denna bör inrättas och utvecklas inom ramen för Dora.

text: Med tanke på den risk som cyberhot utgör för den finansiella stabiliteten, bör förberedelsearbetet för det gradvisa inrättandet av EU-SCICF om möjligt inledas redan innan den rättsliga och politiska ram som krävs för dess inrättande är fullt tillämplig. Denna rättsliga och politiska ram skulle kompletteras och färdigställas när de relevanta bestämmelserna i Dora och dess delegerade akter blir tillämpliga.

text: Effektiv kommunikation bidrar till att relevanta myndigheter får en god helhetsbild och är därför en grundförutsättning för en samordning i unionen vid större cyberincidenter. För detta ändamål bör man definiera den kommunikationsinfrastruktur som behövs för att samordna insatserna vid större cyberincidenter. Detta innebär att man specificerar vilken typ av information som behöver delas, vilka kanaler som normalt ska användas för att dela sådan information och med vilka kontakter informationen bör delas. Informationsutbytet måste ske i enlighet med gällande rättsregler. Dessutom kan en tydlig handlingsplan och de protokoll som ska följas behöva fastställas av de relevanta myndigheterna för att säkerställa en fullgod samordning mellan de myndigheter som deltar i planeringen av en samordnad reaktion på en större cyberincident.

text: En systemisk cyberkris kommer att kräva ett fullständigt samarbete på nationell nivå och unionsnivå. Därför bör man överväga att utse kontaktpunkter för de europeiska tillsynsmyndigheterna, ECB och alla medlemsstater hos de relevanta nationella myndigheterna, vilka bör meddelas de europeiska tillsynsmyndigheterna, för att inrätta de viktigaste kontakterna i ett samordnat EU-SCICF som ska informeras om varje större cyberincident. Behovet av att utse kontaktpunkter bör bedömas under utvecklingen av EU-SCICF, med beaktande av den utsedda gemensamma kontaktpunkten enligt

text: direktiv (EU) 2016/1148

text: som medlemsstaterna har inrättat för säkerhet i nätverks- och informationssystem för att säkerställa gränsöverskridande samarbete med andra medlemsstater och med samarbetsgruppen för nätverks- och informationssäkerhet.

text: Genomförandet av krishanterings- och beredskapsövningar skulle kunna underlätta genomförandet av EU-SCICF och göra det möjligt för myndigheterna att utvärdera sin beredskap inför en systemisk cyberkris på unionsnivå. Sådana övningar skulle ge myndigheterna nya insikter och möjliggöra en kontinuerlig förbättring och utveckling av EU-SCICF.

text: För utvecklingen av EU-SCICF är det viktigt att de europeiska tillsynsmyndigheterna gemensamt utför relevant förberedande arbete för att beakta de centrala delarna av ramverket och de resurser som krävs för att denna ska kunna utvecklas. Därefter skulle de europeiska tillsynsmyndigheterna kunna påbörja arbetet med en preliminär analys av eventuella hinder som skulle kunna försvåra de europeiska tillsynsmyndigheternas samt de berörda myndigheternas förmåga att inrätta EU-SCICF och ha ett relevant informationsutbyte via kommunikationskanaler i händelse av en större cyberincident. En sådan analys skulle vara ett viktigt steg för framtida eventuella ytterligare åtgärder, antingen av lagstiftningskaraktär eller andra stödjande initiativ som Europeiska kommissionen kan vidta efter genomförandet av Dora.

text: HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

text: BILAGA

text: Rekommendation A – Inrättande av en europeisk ram för samordning av systemiska cyberincidenter (EU-SCICF)

text: För delrekommendation A.1 ska nedanstående kriterier uppfyllas.

text: När de förbereder en effektiv samordnad reaktion på unionsnivå som bör inbegripa en gradvis utveckling av EU-SCICF genom att utöva den befogenhet som avses i Europaparlamentets och rådets framtida förordning om digital operativ motståndskraft för finanssektorn (nedan kallad Dora) bör de europeiska tillsynsmyndigheterna, genom den gemensamma kommittén och tillsammans med Europeiska centralbanken (ECB), Europeiska systemrisknämnden (ESRB) och relevanta nationella myndigheter, i samråd med Europeiska unionens byrå för nät- och informationssäkerhet och kommissionen när så anses nödvändigt, överväga att i den planerade förberedelsen för EU och SCICF inkludera åtminstone följande aspekter:

text: En analys av resursbehoven för en effektiv utveckling av EU-SCICF.

text: Utveckling av krishanterings- och beredskapsövningar som inbegriper cyberattackscenarier i syfte att utveckla kommunikationskanaler.

punkt: c

text: Ta fram en gemensam vokabulär.

punkt: d

text: Utveckla en enhetlig klassificering av cyberincidenter.

punkt: e

text: Inrätta säkra och tillförlitliga kanaler för informationsutbyte, inbegripet reservsystem.

punkt: f

text: Inrätta kontaktpunkter.

punkt: g

text: Granska konfidentialitetsaspekten vid informationsutbyte.

punkt: h

text: Utveckla initiativ för samarbete och informationsutbyte med finanssektorn om cyberincidenter.

punkt: i

text: Ta fram effektiva aktiverings- och eskaleringsprocesser genom en god helhetsbild.

punkt: j

text: Förtydliga vilket ansvar olika deltagare i ramverket har.

punkt: k

text: Utveckla gränssnitt för sektorsövergripande samordning och, i förekommande fall, samordning med tredjeländer.

punkt: l

text: Säkerställa att relevanta myndigheter kommunicerar med allmänheten på ett enhetligt sätt för att upprätthålla förtroendet.

punkt: m

text: Skapa fördefinierade kommunikationsvägar för snabb kommunikation.

punkt: n

text: Genomföra lämpliga tester inom ramverket, inbegripet tester mellan olika jurisdiktioner och samordning med tredjeländer, och göra utvärderingar av erfarenheterna med målet att vidareutveckla ramverket.

punkt: o

text: Säkerställa effektiv kommunikation och motåtgärder mot desinformation.

text: Rekommendation B – Inrättande av kontaktpunkter för EU-SCICF

text: För rekommendation B ska nedanstående kriterier uppfyllas.

text: De europeiska tillsynsmyndigheterna, ECB och alla medlemsstaterna (bland sina relevanta nationella myndigheter) bör enas om en gemensam strategi för att dela och uppdatera förteckningen över utsedda kontaktpunkter för EU-SCICF.

text: När man utser kontaktpunkter bör man beakta den utsedda gemensamma kontaktpunkten enligt

text: direktiv (EU) 2016/1148

text: som medlemsstaterna har inrättat avseende säkerhet i nätverks- och informationssystem för att säkerställa gränsöverskridande samarbete med andra medlemsstater och med samarbetsgruppen för nätverks- och informationssäkerhet.

text: Rekommendation C – Ändringar av unionens rättsliga ram

text: För rekommendation C ska nedanstående kriterium uppfyllas.

text: Kommissionen bör överväga om det behövs några åtgärder, inbegripet ändringar av relevant unionslagstiftning, till följd av den analys som utförts i enlighet med rekommendation A för att säkerställa att de europeiska tillsynsmyndigheterna, genom den gemensamma kommittén och tillsammans med ECB, ESRB och relevanta nationella myndigheter, kan utveckla EU-SCICF i enlighet med delrekommendation A.1 och för att säkerställa att de europeiska tillsynsmyndigheterna, ECB, ESRB och relevanta nationella myndigheter, samt andra myndigheter, kan delta i samordningsåtgärder och informationsutbyte som är tillräckligt detaljerade och konsekventa för att stödja en effektiv EU-SCICF.