text: EIOPA – Westhafen Tower, Westhafenplatz 1 - 60327 Frankfurt – Germany - Tel. + 49 69-951119-20; Fax. + 49 69-951119-19; email: info@eiopa.europa.eu site: https://eiopa.europa.eu/

text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 48. EUT L 335, 17.12.2009, s. 1. 3 EUT L 12, 17.1.2015, s. 1.

text: Den tekniska bilagan finns på Eiopas webbsida Publications/EIOPA_Guidelines.

publisher: Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten

sprak: sv

title: Guidelines on System of Governance

serie: riktlinjer

text: EIOPA-BoS-14/253 SV

type: stycke

text: Riktlinjer för företagsstyrningssystem

type: rubrik

text: Riktlinjer för företagsstyrningssystem

text: 1. Inledning

text: 1.1. Enligt

text: artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (nedan kallad Eiopaförordningen) utfärdar Eiopa dessa riktlinjer till tillsynsmyndigheterna om den fortsatta tillämpningen av

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009

text: om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (nedan kallat Solvens II-direktivet) . 1.2. Dessa riktlinjer baseras på artiklarna 40–49, 93, 132 och 246 i Solvens IIdirektivet samt på artiklarna 258–275 i kommissionens delegerade förordning

text: (EU) 2015/35

text: av den 10 oktober 2014 om komplettering av direktiv

text: (nedan kallad kommissionens delegerade förordning 2015/35) . 1.3. Kraven för företagsstyrningssystemet syftar till en sund och ansvarsfull ledning av företagens verksamhet utan otillbörliga begränsningar när det gäller valet av organisationsstruktur, så länge det finns en lämplig grad av uppdelning av uppgifterna. 1.4. Minst fyra funktioner i företagsstyrningssystemet, dvs. riskhanteringsfunktionen, funktionen för regelefterlevnad, aktuariefunktionen och internrevisionsfunktionen, anses utgöra nyckelfunktioner och följaktligen även viktiga eller kritiska funktioner. Personer anses dessutom ha nyckelfunktioner om de utför funktioner av särskild vikt för företaget med avseende på dess verksamhet och organisation. Det är företaget som fastställer dessa eventuella ytterligare nyckelfunktioner, men tillsynsmyndigheten kan ifrågasätta om en funktion ska anses utgöra en nyckelfunktion eller inte. 1.5. I dessa riktlinjer ges ytterligare information om ett antal frågor gällande styrdokumentet för ersättning, inbegripet ersättningskommitténs sammansättning. 1.6. Lämplighetskraven gäller för alla personer som faktiskt leder företaget eller har andra nyckelfunktioner för att säkerställa att alla personer som har relevanta funktioner i företaget har lämplig kompetens. Kraven är utformade för att undvika luckor där personer som är viktiga för företaget inte omfattas, samtidigt som hänsyn tas till att det kan finnas avsevärda överlappningar mellan personer ur företagsledningen som anses faktiskt leda företaget och andra personer som innehar nyckelfunktioner. 1.7. Anmälningskraven gäller endast personer som faktiskt leder företaget eller innehar nyckelfunktioner, till skillnad från personer som utför en

text: nyckelfunktion. När det gäller ingående av uppdragsavtal beträffande en nyckelfunktion eller en del av en funktion som anses vara central anses den ansvariga personen vara den person vid företaget som har tillsyn över uppdragsavtalet. 1.8. Utgångspunkten för riktlinjerna för riskhantering är att ett lämpligt riskhanteringssystem kräver ändamålsenliga och effektiva integrerade åtgärder, som måste vara lämpliga för företaget och dess operativa verksamhet. Det finns inget riskhanteringssystem som passar för alla företag, utan systemet måste skräddarsys för det enskilda företaget. 1.9. Även om den egna risk- och solvensbedömningen (nedan kallad Orsa) ingår i riskhanteringssystemet finns det särskilda riktlinjer för detta. 1.10. Interna modeller nämns visserligen i samband med ansvarsuppgifterna för riskhanteringsfunktionen, men specifika, interna modellrelaterade frågor tas generellt inte upp i riktlinjerna för företagsstyrningssystemet. 1.11. Genom artikel 132 i Solvens II-direktivet införs aktsamhetsprincipen, och artikeln innehåller bestämmelser om hur företagen bör investera sina tillgångar. Avsaknaden av lagstadgade gränser för investeringar innebär inte att företagen kan fatta investeringsbeslut utan att ta hänsyn till aktsamhetsprincipen och försäkringstagarna. Kraven i Solvens II-direktivet och kommissionens delegerade förordning 2015/35 innehåller detaljerade bestämmelser om några av de viktigaste aspekterna av aktsamhetsprincipen, t.ex. ALM-tekniker, investeringar i derivat, hantering av likviditetsrisker och hantering av koncentrationsrisker. Syftet med dessa riktlinjer är därför inte att vidareutveckla dessa aspekter, utan tonvikten ligger i stället på de återstående aspekterna av aktsamhetsprincipen. 1.12. När det gäller aktuariefunktionen fokuserar dessa riktlinjer snarare på vad aktuariefunktionen gör, inte hur. Eftersom syftet med aktuariefunktionen är att tillhandahålla ett mått på kvalitetssäkringen genom expertråd om aktuariella tekniker är det särskilt viktigt att ta fram specifik teknisk vägledning om aktuariefunktionens uppgifter, ansvar samt andra aspekter. 1.13. För närvarande finns befattningen ”ansvarig/utsedd aktuarie” i vissa medlemsstater. Eftersom befattningen ”ansvarig/utsedd aktuarie” inte anges i Solvens II-direktivet är det de berörda tillsynsmyndigheterna som bestämmer om den ska behållas eller ej, och vilket samband den har med aktuariefunktionen. Denna fråga tas dock inte upp i dessa riktlinjer. 1.14. Riktlinjerna för uppdragsavtal grundas på principen att företag som ingår uppdragsavtal beträffande funktioner eller verksamheter behåller det fulla ansvaret för att uppfylla alla sina förpliktelser. Företaget måste vidta strikta och noggranna åtgärder om det ingår uppdragsavtal om en kritisk eller viktig funktion eller verksamhet. Företaget måste i synnerhet noggrant beakta innehållet i det skriftliga avtalet med tjänsteleverantören i fråga. 1.15. Gruppinterna uppdragsavtal skiljer sig inte nödvändigtvis från externa uppdragsavtal. I gruppinterna uppdragsavtal kan urvalsprocessen vara mer

text: flexibel, men företagen bör inte automatiskt förutsätta att sådana avtal kräver mindre aktsamhet och tillsyn än externa uppdragsavtal. 1.16. Riktlinjerna gäller både enskilda företag och företag på gruppnivå. För grupper gäller dessutom de gruppspecifika riktlinjerna. 1.17. Genomförandet av styrningskraven på gruppnivå innebär att det måste finnas ett tillförlitligt företagsstyrningssystem som tillämpas på en sammanhängande ekonomisk enhet (helhetssyn), som består av samtliga företag som ingår i gruppen. 1.18. Enligt Solvens II-direktivet ska alla försäkrings- och återförsäkringsföretag i en grupp ha upprättat ett riskhanteringssystem och ett internkontrollsystem. Detta krav ska tillämpas på ett enhetligt sätt inom gruppen. När det gäller riskhantering och styrning av grupper måste gruppen och grupptillsynsmyndigheten dessutom ta hänsyn till risker som kan uppstå med anknytning till andra företag som ingår i gruppen. 1.19. När riktlinjerna hänvisar till företag som ingår i en grupp avser detta generellt inte bara försäkrings- och återförsäkringsföretag, utan även alla andra företag som ingår i gruppen. 1.20. När det gäller styrningskraven på gruppnivå beaktas således företagsstyrningsansvaret på båda nivåerna: dels förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet på gruppnivå, dvs. förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet för deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet, och dels förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet för de juridiska personer som ingår i gruppen. 1.21. För dessa riktlinjer har följande definitioner tagits fram: • ”personer som faktiskt leder företaget” omfattar medlemmar i förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan med hänsyn till nationell lagstiftning, samt medlemmar ur företagsledningen. Medlemmar i företagsledningen omfattar personer som är anställda av företaget och som har ansvar för beslutsfattandet på hög nivå samt för genomförandet av de strategier som utarbetats och de styrdokument som godkänts av förvaltnings-, ledningseller tillsynsorganet; • ”personer som utför andra nyckelfunktioner” omfattar alla personer som utför uppgifter som hör till en nyckelfunktion; • ”personer som innehar en nyckelfunktion” avser personer som är ansvariga för en nyckelfunktion, i motsats till personer som utför en nyckelfunktion. 1.22. De termer i dessa riktlinjer som inte har definierats har samma betydelse som i definitionerna i de rättsakter som nämns i inledningen. 1.23. Riktlinjerna ska börja tillämpas från och med den 1 januari 2016.

text: Riktlinje 1 – Förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan

text: 1.24. Förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan bör ha en lämplig samverkan med eventuella kommittéer som de inrättar, med företagsledningen och med andra

text: personer som innehar nyckelfunktioner inom företaget, samt aktivt begära information från dessa och vid behov bestrida denna information. 1.25. På gruppnivå bör förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganen för deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet ha en lämplig samverkan med förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganen för alla företag i gruppen som väsentligt påverkar gruppens riskprofil, samt aktivt begära information från dessa och vid behov bestrida beslut i frågor som kan påverka gruppen.

text: Riktlinje 2 – Organisations- och verksamhetsstruktur

text: 1.26. Företaget bör ha en organisations- och verksamhetsstruktur som är inriktad på att främja företages strategiska mål och verksamheter. Sådana strukturer bör inom rimlig tid kunna anpassas till förändringar som rör företagets strategiska mål, verksamhet eller affärsmiljö. 1.27. På gruppnivå bör förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganen för deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bedöma hur ändringar i gruppens struktur påverkar den finansiella ställningen för de företag inom gruppen som påverkas och inom rimlig tid göra nödvändiga justeringar. 1.28. Förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganen för deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör för att kunna vidta lämpliga åtgärder ha lämplig kunskap om gruppens företagsorganisation, affärsmodellen hos dess olika företag och kopplingarna och sambanden mellan dem, samt riskerna till följd av gruppens struktur.

text: Riktlinje 3 – Viktiga beslut

text: 1.29. Företaget bör säkerställa att företagets samtliga viktiga beslut involverar minst två personer som faktiskt leder företaget innan beslutet genomförs.

text: Riktlinje 4 – Dokumentation av beslut som fattas av förvaltnings-, ledningseller tillsynsorgan

text: 1.30. Företaget ska på lämpligt sätt dokumentera de beslut som fattas av företagets förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan och hur information från riskhanteringssystemet har beaktats.

text: Riktlinje 5 – Fördelning och uppdelning av uppgifter och ansvar

text: 1.31. Företaget bör säkerställa att uppgifter och ansvar fördelas, delas upp och samordnas enligt företagets styrdokument och att detta anges i uppgifts- och ansvarsbeskrivningar. Företaget bör dessutom se till att alla viktiga uppgifter omfattas och att onödiga överlappningar undviks. Effektivt samarbete mellan personalen bör främjas.

text: Riktlinje 6 – Intern granskning av företagsstyrningssystemet

text: 1.32. Företagets förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan bör fastställa omfattningen och frekvensen för de interna granskningarna av företagsstyrningssystemet, med beaktande av arten, omfattningen och komplexiteten med avseende på företagets verksamhet, både på individuell nivå och gruppnivå, samt gruppens struktur. 1.33. Företaget bör säkerställa att granskningens omfattning, resultat och slutsatser dokumenteras och rapporteras på lämpligt sätt till företagets förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan. Det behövs lämpliga återkopplingar för att se till att uppföljningsåtgärder vidtas och dokumenteras.

text: Riktlinje 7 – Styrdokument

text: 1.34. Företaget bör anpassa alla styrdokument som är en del av företagsstyrningssystemet till varandra samt till dess affärsstrategi. Alla styrdokument bör åtminstone ange a) vilka mål som eftersträvas; b) vilka uppgifter som ska utföras och vilken person eller funktion som ansvarar för dem; c) vilka processer och rapporteringsrutiner som ska tillämpas; d) att det ska finnas en skyldighet för berörda organisationsenheter inom företaget att informera riskhanterings-, internrevisions-, regelefterlevnadsoch aktuariefunktionerna om eventuella omständigheter som är relevanta för deras respektive uppgifter. 1.35. Företaget bör i sina styrdokument för nyckelfunktioner även behandla dessa funktioners ställning, rättigheter och befogenheter inom företaget. 1.36. Deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör se till att styrdokumenten tillämpas på ett enhetligt sätt inom gruppen. Detta säkerställer dessutom att styrdokumenten för varje företag i gruppen stämmer överens med gruppens styrdokument.

text: Riktlinje 8 – Beredskapsplaner

text: 1.37. Företaget bör kartlägga vilka betydande risker som ska beaktas i beredskapsplanerna och som täcker de områden där det anser sig vara sårbart, och bör regelbundet granska, uppdatera och testa dessa beredskapsplaner.

text: Avsnitt 2: Ersättning

text: Riktlinje 9 – Omfattning vad gäller styrdokumentet för ersättningar

text: 1.38. Företaget bör åtminstone säkerställa följande i sitt styrdokument för ersättningar: a) Ersättningarna får inte hota företagets förmåga att upprätthålla en lämplig kapitalbas; b) Ersättningsvillkoren gentemot tjänsteleverantörerna får inte uppmuntra till överdrivet risktagande i förhållande till företagets riskhanteringsstrategi. 1.39. Deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör anta och tillämpa en ett styrdokument för ersättningar för hela gruppen. Detta bör beakta gruppens komplexitet och struktur för att upprätta, utforma och tillämpa ett konsekvent styrdokument för hela gruppen som är förenligt med gruppens riskhanteringsstrategier. Styrdokumentet bör tillämpas på alla berörda personer både på gruppnivå och enskild företagsnivå. 1.40. Deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör säkerställa a) en övergripande konsekvens i gruppens styrdokument för ersättningar genom att se till att de uppfyller de lagstadgade kraven för de företag som ingår i gruppen och kontrollera att de tillämpas korrekt, b) att alla företag som tillhör gruppen uppfyller ersättningskraven; c) att betydande risker på gruppnivå som har samband med ersättningsfrågor i gruppens företag hanteras.

text: Riktlinje 10 – Ersättningskommitté

text: 1.41. Företagen ska säkerställa att ersättningskommittén inrättas på ett sätt som gör det möjligt för den att utöva en kompetent och oberoende bedömning av styrdokumentet för ersättningar samt tillsynen av denna. Om ingen ersättningskommitté inrättas ska förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganen utföra de uppgifter som annars skulle ha tilldelats ersättningskommittén. Uppgifterna ska utföras på ett sätt som undviker intressekonflikter.

text: Avsnitt 3: Lämplighet (fit and proper)

text: Riktlinje 11 – Krav på kvalifikationer (fit)

text: 1.42. Företaget bör säkerställa att de personer som faktiskt leder företaget eller innehar andra nyckelfunktioner uppfyller kraven på kvalifikationer och tar hänsyn till de olika uppgifter som har tilldelats enskilda personer för att garantera en lämplig mångfald när det gäller kvalifikationer, kunskaper och relevant erfarenhet, så att företaget drivs och övervakas på ett professionellt sätt.

text: 1.43. Förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganen bör gemensamt ha lämpliga kvalifikationer, erfarenheter och kunskaper om åtminstone a) försäkrings- och finansmarknaden; b) affärsstrategi och affärsmodell; c) företagsstyrningssystem; d) finansiella analyser och aktuarieanalyser; e) regelverk och lagstadgade krav.

text: Riktlinje 12 – Krav på gott anseende (proper)

text: 1.44. När företaget bedömer om en person uppfyller kraven på gott anseende ska det bedöma preskriptionstiden för eventuella brott eller andra påföljder enligt nationell lagstiftning.

text: Riktlinje 13 – Styrdokument och rutiner när det gäller lämplighet

text: 1.45. Företaget bör ha ett styrdokument när det gäller lämplighetskraven som åtminstone omfattar a) en beskrivning av rutiner för att identifiera de funktioner som omfattas av anmälningskraven och för anmälan till tillsynsmyndigheten; b) en beskrivning av rutiner för att bedöma lämpligheten hos de personer som faktiskt leder företaget eller innehar andra nyckelfunktioner, när de prövas för en viss funktion och därefter även kontinuerligt; c) en beskrivning av de situationer som kan föranleda en förnyad prövning av lämplighetskraven; d) en beskrivning av rutiner för att på grundval av interna krav bedöma färdigheter, kunskap, sakkunskap samt personlig integritet hos övrig relevant personal som inte omfattas av kraven i artikel 42 i Solvens IIdirektivet, när de prövas för en viss funktion och därefter även kontinuerligt.

text: Riktlinje 14 – Uppdragsavtal avseende nyckelfunktioner

text: 1.46. Företaget bör tillämpa rutinerna för lämplighetskrav för att bedöma de personer som tjänsteleverantören eller dennes underleverantörer använder för att utföra en nyckelfunktion som omfattas av ett uppdragsavtal. 1.47. Företaget bör internt utse en person som har det övergripande ansvaret för den nyckelfunktion som omfattas av uppdragsavtalet och se till att denne är lämplig och har tillräckliga kunskaper och erfarenheter när det gäller den nyckelfunktionen för att kunna kontrollera tjänsteleverantörens utförande av tjänsten och resultat. Den utsedda personen bör i enlighet med artikel 42.2 i Solvens II-direktivet anses vara ansvarig för nyckelfunktionen och ska därför meddelas till tillsynsmyndigheten.

text: Riktlinje 15 – Anmälan

text: 1.48. Tillsynsmyndigheten ska kräva att företaget åtminstone lämnar de uppgifter som anges i den tekniska bilagan , som ska lämnas in i form av en anmälan.

text: Riktlinje 16 – Tillsynsmyndighetens bedömning av lämplighetskraven

text: 1.49. Tillsynsmyndigheten ska bedöma om de personer som omfattas av anmälningskraven är lämpliga för sin uppgift och ska lämna återkoppling om detta till det berörda företaget inom en lämplig tidsfrist från mottagandet av en komplett anmälan.

text: Avsnitt 4: Riskhantering

text: Riktlinje 17 – Förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganets roll i riskhanteringssystemet

text: 1.50. Förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet bör ha det yttersta ansvaret för att säkerställa att riskhanteringssystemet är effektivt genom att fastställa gränser för företagets riskaptit och samlade risktolerans, samt godkänna huvudsakliga strategier och styrdokument för riskhanteringen. 1.51. Förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganen hos de deltagande försäkringseller återförsäkringsföretagen, försäkringsholdingbolagen eller försäkringsholdingbolagen med blandad verksamhet bör se till att riskhanteringssystemet för hela gruppen är effektivt. Gruppens riskhanteringssystem bör åtminstone omfatta a) strategiska beslut och styrdokument när det gäller riskhantering på gruppnivå; b) en definition av gränserna för gruppens riskaptit och samlade risktolerans; c) identifiering, mätning, hantering, övervakning och rapportering av risker på gruppnivå. 1.52. Förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganen vid deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör säkerställa att sådana strategiska beslut och styrdokument överensstämmer med gruppens struktur, storlek och särdragen hos företagen inom gruppen.

text: Riktlinje 18 – Styrdokument för riskhantering

text: 1.53. Företaget bör ha ett styrdokument för riskhantering som åtminstone a) definierar riskkategorier och metoder för att mäta riskerna; b) beskriver hur företaget hanterar varje relevant riskkategori, riskområde och varje möjlig aggregering av risker;

text: c) beskriver sambandet mellan den övergripande bedömningen av de solvensbehov som fastställs i Orsa, de lagstadgade kapitalkraven och företagets risktoleransgränser; d) fastställer risktoleransgränser inom alla relevanta riskkategorier i enlighet med företagets samlade riskaptit; e) beskriver innehållet i regelbundna stresstester och hur ofta de ska genomföras samt vilka situationer som kan föranleda ad-hoc stresstester.

text: Riktlinje 19 – Riskhanteringsfunktion: allmänna uppgifter

text: 1.54. Företaget bör kräva att riskhanteringsfunktionen rapporterar risker som har identifierats som potentiellt materiella till förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet. Riskhanteringsfunktionen bör även rapportera om andra särskilda riskområden, både på eget initiativ och på begäran av förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet.

text: Riktlinje 20 – Styrdokument för hantering av tecknings- och reservrisk

text: 1.55. Företaget bör i sitt styrdokument för riskhantering åtminstone behandla följande när det gäller tecknings- och reservrisk: a) Typerna och kännetecknen hos försäkringsverksamheten, t.ex. typen av försäkringsrisker som företaget är villigt att ta; b) Hur det säkerställs att premieinkomsterna täcker förväntade försäkringsfall och kostnader; c) Fastställande av risker som följer av företagets försäkringsåtaganden, inklusive möjliga val och garanterade återköpsvärden i dess produkter; d) Hur företaget i utformningen av nya försäkringsprodukter och i beräkningen av premier tar hänsyn till placeringsrestriktionerna; e) Hur företaget i utformningen av nya försäkringsprodukter och i beräkningen av premier tar hänsyn till återförsäkrings- eller annan riskreduceringsteknik.

text: Riktlinje 21 – Styrdokument för hantering av operativ risk

text: 1.56. Företaget bör i sitt styrdokument för riskhantering åtminstone behandla följande när det gäller operativ risk: a) Fastställande av operativa risker som det är eller kan bli exponerat för, och bedömning av hur de kan reduceras; b) Aktiviteter och interna processer för att hantera operativa risker, inbegripet de IT-system som stöder dem; c) Risktoleransgränser för de områden som är viktigast när det gäller företagets exponering för operativ risk. 1.57. Företaget bör ha processer för att identifiera, analysera och rapportera operativa riskhändelser. Företaget bör för detta ändamål inrätta en process för att samla in information om och övervaka operativa riskhändelser.

text: 1.58. För sin hantering av operativ risk bör företaget utveckla och analysera ett lämpligt antal scenarier som rör operativa risker som baseras på åtminstone följande: a) Att en central process, en nyckelfunktion eller ett centralt system inte kan fullgöra sin uppgift; b) Att det inträffar externa händelser.

text: Riktlinje 22 – Återförsäkring och andra riskreduceringsmetoder – styrdokument för riskhantering

text: 1.59. Företaget bör i sitt styrdokument för riskhantering åtminstone behandla följande när det gäller återförsäkring och andra riskreduceringsmetoder: a) Identifiering av nivån på den risköverföring som är lämplig för företagets fastställda riskgränser och vilken typ av återförsäkringsprogram som är mest lämplig mot bakgrund av företagets riskprofil; b) Principer för val av motparter för riskreducering och rutiner för att bedöma och övervaka kreditvärdighet och diversifiering av återförsäkringsmotparter; c) Rutiner för att bedöma faktisk risköverföring och beaktande av basrisk; d) Likviditetsförvaltning för att hantera eventuella skillnader (mismatch) mellan utbetalningar för försäkringsfall och återkrav från återförsäkring.

text: Riktlinje 23 – Strategiska risker och ryktesrisker

text: 1.60. Företaget bör hantera, övervaka och rapportera följande situationer: a) Faktisk eller potentiell exponering för ryktesrisker och strategiska risker samt det inbördes förhållandet mellan dessa risker och andra materiella risker; b) Centrala frågor som påverkar företagets rykte med hänsyn till intressenternas förväntningar och marknadens känslighet.

text: Riktlinje 24 – Styrdokument för hantering av ALM (asset-liability management)

text: 1.61. Företaget bör i sitt styrdokument för riskhantering åtminstone behandla följande när det gäller hanteringen av ALM: a) En beskrivning av rutiner för att identifiera och bedöma egenskaperna hos skillnaderna (mismatch) mellan tillgångar och skulder, åtminstone när det gäller villkor och valuta; b) En beskrivning av reduceringsmetoder som bör användas och den förväntade effekten av relevanta riskreduceringsmetoder på ALM; c) En beskrivning av avsiktliga skillnader (mismatches) som är tillåtna; d) En beskrivning av bakomliggande metod och hur ofta stress- och scenariotester ska utföras.

text: Riktlinje 25 – Styrdokument för hantering av placeringsrisk

text: 1.62. Företaget bör i sitt styrdokument för riskhantering åtminstone behandla följande när det gäller placeringar: a) Grad av säkerhet, kvalitet, likviditet och lönsamhet som företaget eftersträvar när det gäller hela tillgångsportföljen och hur det planerar uppnå detta; b) Dess kvantitativa gränser för tillgångar och exponeringar, inbegripet exponeringar utanför balansräkningen som bör fastställas för att säkerställa att företaget uppnår önskvärd säkerhet, kvalitet, likviditet, lönsamhet och tillgänglighet avseende innehavet; c) Grad av tillgänglighet som företaget eftersträvar när det gäller hela tillgångsportföljen och hur det planerar uppnå detta; d) Beaktande av läget på finansmarknaden; e) Villkor enligt vilka företaget kan pantsätta eller låna ut tillgångar; f) Koppling mellan marknadsrisk och andra risker för ogynnsamma scenarier; g) Rutiner för lämplig värdering och kontroll av placeringstillgångarna; h) Rutiner för att kontrollera utfallet av investeringarna och vid behov ompröva styrdokumentet; i) Hur tillgångarna väljs för försäkrings- och förmånstagares bästa.

text: Riktlinje 26 – Styrdokument för hantering av likviditetsrisk

text: 1.63. Företaget bör i sitt styrdokument för riskhantering åtminstone behandla följande när det gäller likviditetsrisk: a) Rutiner för att fastställa nivån på skillnaden (mismatch) mellan kassainflöde och kassautflöde när det gäller både tillgångar och skulder, inbegripet förväntade kassaflöden i direkt försäkring och återförsäkring, t.ex. ersättningsanspråk, uteblivna premieinbetalningar eller återköp; b) Beaktande av totalt likviditetsbehov på kort och medellång sikt, inbegripet en lämplig likviditetsbuffert för att förhindra likviditetsbrist; c) Beaktande av nivå och övervakning av likvida tillgångar, inbegripet kvantifiering av potentiella kostnader eller finansiella förluster som uppstår till följd av framtvingad försäljning; d) Identifiering av och kostnader för alternativa finansieringsverktyg; e) Beaktande av hur förväntade nya avtal kan påverka likviditetssituationen.

text: Avsnitt 5: Aktsamhetsprincipen och företagsstyrningssystemet

text: Riktlinje 27 – Hantering av placeringsrisk

text: 1.64. Företaget bör inte uteslutande vara beroende av den information som lämnas av tredje part, t.ex. finansiella institut, tillgångsförvaltare och

text: kreditvärderingsinstitut. Företaget bör i synnerhet utveckla egna viktiga riskindikatorer i linje med styrdokumentet för hantering av placeringsrisk och sin affärsstrategi. 1.65. Företaget bör i sina placeringsbeslut ta hänsyn till de risker som är knutna till placeringarna och inte enbart förlita sig på att risken täcks på ett tillfredsställande sätt genom kapitalkraven.

text: Riktlinje 28 – Bedömning av ej rutinmässig placeringsverksamhet

text: 1.66. Innan företaget genomför placeringar eller placeringsaktivitet av ej rutinmässig karaktär bör det åtminstone göra en bedömning av a) sin förmåga att genomföra och förvalta placeringen eller placeringsaktiviteten; b) risker som specifikt är knutna till placeringen eller placeringsaktiviteten och placeringens eller placeringsaktivitetens inverkan på företagets riskprofil; c) placeringens eller placeringsaktivitetens överensstämmelse med förmånstagarnas och försäkringstagarens intressen, skuldrestriktioner som har fastställts av företaget och effektiv portföljförvaltning; d) effekterna av denna placering eller placeringsaktivitet för hela portföljens kvalitet, säkerhet, likviditet, lönsamhet och tillgänglighet. 1.67. Företaget bör ha procedurer som kräver att riskhanteringsfunktionen, när en placering eller placeringsaktivitet innebär en betydande risk eller förändring av riskprofilen, informerar företagets förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan om denna risk eller förändring av riskprofilen.

text: Riktlinje 29 – Säkerhet, kvalitet, likviditet och lönsamhet när det gäller tillgångsportföljer

text: 1.68. Företaget bör regelbundet granska och övervaka hela tillgångsportföljens säkerhet, kvalitet, likviditet och lönsamhet genom att åtminstone beakta följande: a) Eventuella skuldrestriktioner, inbegripet försäkringstagares garantier och eventuella förespeglade framtida diskretionära förmåner samt, i tillämpliga fall, försäkringstagarnas berättigade förväntningar; b) Nivå och typ av risker som företaget är villigt att ta; c) Hela portföljens diversifieringsnivå; d) Tillgångarnas art, inbegripet: (i) motparternas kreditkvalitet; (ii) likviditet; (iii) påtaglighet; (iv) hållbarhet;

text: (v) existens och kvalitet vad gäller säkerheter eller andra bakomliggande tillgångar; (vi) hävstångseffekt eller inteckningar; (vii) trancher. e) Händelser som eventuellt kan ändra placeringarnas egenskaper, inbegripet eventuella garantier, eller påverka tillgångarnas värde. f) Frågor rörande tillgångarnas lokalisering och tillgänglighet, inbegripet (i) ej överförbara tillgångar; (ii) rättsliga frågor i andra länder; (iii) valutaåtgärder; (iv) förvaringsrisk; (v) säkerhetsmarginal och utlåning.

text: Riktlinje 30 – Lönsamhet

text: 1.69. Företaget bör fastställa mål för de intäkter som det vill få för sina placeringar, med beaktande av behovet av att erhålla en hållbar avkastning på tillgångsportföljerna i syfte att tillgodose försäkringstagarnas rimliga förväntningar.

text: Riktlinje 31 – Intressekonflikter

text: 1.70. Företaget bör i sitt styrdokument för placeringar beskriva hur det identifierar och hanterar eventuella intressekonflikter som uppstår avseende placeringarna, oavsett om de uppstår inom företaget eller vid den enhet som förvaltar tillgångsportföljen. Företaget bör också dokumentera vilka åtgärder som vidtas för att hantera sådana konflikter.

text: Riktlinje 32 – Fondförsäkringar och indexreglerade avtal

text: 1.71. Företaget bör säkerställa att placeringarna i företagets fondförsäkringar och indexreglerade avtal valts utifrån försäkringstagarnas och förmånstagarnas bästa och med beaktande av eventuella förespeglade mål för placeringarna. 1.72. När det gäller fondförsäkringsverksamheten bör företaget ta hänsyn till och hantera de restriktioner som är knutna till fondförsäkringsavtal, i synnerhet likviditetsrestriktioner, eventuella avtalsmässiga restriktioner eller rättsliga restriktioner rörande överföringar.

text: Riktlinje 33 – Tillgångar som inte får handlas på en reglerad finansmarknad

text: 1.73. Företaget bör införa, förvalta, övervaka och kontrollera rutiner i samband med placeringar som inte får handlas på en reglerad finansmarknad eller komplicerade produkter som är svåra att värdera.

text: 1.74. Företaget bör behandla tillgångar som är upptagna till handel, men som inte handlas eller handlas på en icke-reglerad marknad, på liknande sätt som tillgångar som inte är upptagna till handel på en reglerad finansmarknad.

text: Riktlinje 34 – Derivatinstrument

text: 1.75. När företaget använder derivatinstrument bör det genomföra rutiner i enlighet med sitt styrdokument för riskhantering av placeringar för att övervaka dessa derivatinstruments utveckling. 1.76. Företaget ska visa hur hela portföljens kvalitet, säkerhet, likviditet eller lönsamhet förbättras utan någon betydande negativ inverkan på någon av dessa faktorer, om derivatinstrument används för att underlätta en effektiv portföljförvaltning. 1.77. Företaget bör dokumentera skälen bakom, och påvisa den faktiska risköverföring som uppnås genom användningen av derivatinstrument, om derivatinstrument används för att minska risker eller som en riskreduceringsmetod.

text: Riktlinje 35 – Värdepapperiserade instrument

text: 1.78. När företaget placerar i värdepapperiserade instrument bör det se till att dess egna och utgivarens eller garantens intressen när det gäller de värdepapperiserade tillgångarna är väl förstådda och anpassade till varandra.

text: Avsnitt 6: Kapitalbasbehov och företagsstyrningssystemet

text: Riktlinje 36 – Styrdokument för kapitalförvaltning

text: 1.79. Företaget bör utarbeta ett styrdokument för kapitalförvaltning som omfattar en beskrivning av rutinerna för att a) säkerställa att kapitalbasposter, både vid utgivningstidpunkten och senare, klassificeras enligt bestämmelserna i artiklarna 71, 73, 75 och 77 i kommissionens delegerade förordning 2015/35; b) övervaka utgivningen av kapitalbasposter nivå för nivå enligt styrdokumentet för kapitalförvaltning på medellång sikt och före utgivning av kapitalbasposter säkerställa att utgivningen kontinuerligt uppfyller kriterierna för lämplig nivå; c) övervaka att kapitalbasposter inte belastas till följd av eventuella avtal eller anknutna transaktioner, eller till följd av en gruppstruktur som undergräver kapitalbasposternas effektivitet som kapital; d) säkerställa att de åtgärder som krävs eller är tillåtna enligt avtalsmässiga bestämmelser, stadgebestämmelser eller lagstadgade bestämmelser om kapitalbasposter inleds och slutförs i god tid; e) säkerställa att tilläggskapital kan krävas in och också krävs in i god tid vid behov;

text: f) identifiera och dokumentera eventuella rutiner, lagar eller produkter som ger upphov till separerade fonder och säkerställa att lämpliga beräkningar och justeringar görs vid fastställandet av solvenskapitalkrav och kapitalbas; g) säkerställa att avtalsvillkoren rörande kapitalbasposter är klara och entydiga i förhållande till kriterierna för klassificering i nivåer; h) säkerställa att styrdokument eller uttalanden om aktieutdelningar helt och fullt beaktas vid bedömningen av kapitalsituationen och av förutsebara utdelningar; i) identifiera och dokumentera fall där utskiftningar av kapitalbasposter på nivå 1 kan ställas in diskretionärt; j) identifiera, dokumentera och verkställa de fall där utskiftningar av kapitalbasposter måste senareläggas eller ställas in i enlighet med artiklarna 71.1 l och 73.1 g i kommissionens delegerade förordning 2015/35; k) identifiera i vilken utsträckning företaget förlitar sig på kapitalbasposter som är föremål för övergångsåtgärder; l) se till att det görs en bedömning av hur kapitalbasposter som omfattas av övergångsåtgärder fungerar under perioder av stress, särskilt hur posterna täcker förluster, och vid behov, hur de beaktas i Orsa.

text: Riktlinje 37 – Finansieringsplan på medellång sikt

text: 1.80. Företaget bör utveckla en finansieringsplan på medellång sikt som bör kontrolleras av företagets förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan och som åtminstone beaktar a) planerad kapitalemission; b) löptiden för kapitalbasposter, med hänsyn till såväl avtalad löptid som eventuell möjlighet till förtida återbetalning eller inlösen avseende företagets kapitalbasposter; c) resultatet av de prognoser som gjorts i Orsa; d) hur eventuell utgivning, inlösen eller återbetalning av eller annan variation i värderingen av en kapitalbaspost påverkar tillämpningen av olika gränser för nivåer; e) hur tillämpningen av reglerna för utskiftning påverkar kapitalbasen; f) inverkan i slutet av övergångsperioden.

text: Avsnitt 7: Intern kontroll

text: Riktlinje 38 – Intern kontrollmiljö

text: 1.81. Företaget bör understryka vikten av lämpliga internkontroller genom att säkerställa att alla medarbetare är medvetna om sin roll i

text: internkontrollsystemet. Kontrollaktiviteterna bör stå i proportion till de risker som uppstår till följd av den verksamhet och de processer som bör kontrolleras. 1.82. Deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör se till att internkontrollsystemen tillämpas på ett enhetligt sätt inom gruppen.

text: Riktlinje 39 – Kontroll och rapportering

text: 1.83. Företaget bör tillse att kontroll- och rapporteringsorganen inom internkontrollsystemet ger företagets förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan relevant information för beslutsprocesserna.

text: Avsnitt 8: Internrevisionsfunktion

text: Riktlinje 40 – Internrevisionsfunktionens oberoende

text: 1.84. Företaget bör säkerställa att internrevisionsfunktionen inte utför några operativa funktioner och att den är fri från otillbörlig påverkan från andra funktioner, inbegripet nyckelfunktioner. 1.85. Företaget bör säkerställa att internrevisionsfunktionen, när den genomför revisioner och utvärderar och rapporterar revisionsresultaten, inte påverkas av förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet på ett sätt som kan ha en negativ inverkan på dess oberoende och opartiskhet.

text: Riktlinje 41 – Intressekonflikter inom internrevisionsfunktionen

text: 1.86. Företaget bör vidta lämpliga åtgärder för att begränsa risken för eventuella intressekonflikter. 1.87. Företaget bör därför säkerställa att internt rekryterade revisorer inte granskar verksamheter eller funktioner som de tidigare utförde under den tid som revisionen pågår.

text: Riktlinje 42 – Styrdokument för internrevision

text: 1.88. Företaget bör ha ett styrdokument för internrevision som åtminstone omfattar följande områden: a) Villkor och krav för när internrevisionsfunktionen kan uppmanas avge ett utlåtande, bistå eller utföra annan särskild uppgift; b) När det är lämpligt, interna regler om rutiner som den ansvarige för internrevisionsfunktionen måste följa innan tillsynsmyndigheten informeras; c) När det är lämpligt, kriterier för rotation av arbetsuppgifter. 1.89. Deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör se till att styrdokumentet för internrevision för gruppen som helhet beskriver hur internrevisionsfunktionen a) samordnar internrevisionsverksamheten inom hela gruppen;

text: b) säkerställer att gruppen uppfyller internrevisionskraven.

text: Riktlinje 43 – Plan för internrevision

text: 1.90. Företaget bör säkerställa att planen för internrevision a) grundas på en metodisk riskanalys som beaktar samtliga verksamheter och hela företagsstyrningssystemet samt förväntad utveckling av verksamheter och innovationer; b) omfattar alla viktiga verksamheter som ska granskas inom en rimlig tidsperiod.

text: Riktlinje 44 – Dokumentation för internrevision

text: 1.91. Företaget ska dokumentera sitt arbete så att internrevisionsfunktionen kan bedöma arbetseffektiviteten. Revisionerna bör dokumenteras på ett sätt som gör det möjligt att spåra genomförda revisioner och slutsatserna av dessa.

text: Riktlinje 45 – Uppgifter för internrevisionsfunktionen

text: 1.92. Företaget bör tillse att internrevisionsfunktionen i sin rapport till förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet anger den beräknade tidsperioden för att åtgärda bristerna samt inkluderar information om huruvida tidigare revisionsrekommendationer har genomförts.

text: Avsnitt 9: Aktuariefunktion

text: Riktlinje 46 – Aktuariefunktionens uppgifter

text: 1.93. Företaget bör vidta lämpliga åtgärder för att hantera potentiella intressekonflikter om företaget beslutar att ålägga aktuariefunktionen ytterligare uppgifter eller aktiviteter. 1.94. Deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör tillse att aktuariefunktionen ger ett utlåtande om riktlinjerna för återförsäkring och återförsäkringsprogrammet för gruppen som helhet.

text: Riktlinje 47 – Samordning av beräkningen av försäkringstekniska avsättningar

text: 1.95. Företaget bör tillse att aktuariefunktionen identifierar bristande efterlevnad av kraven i artiklarna 76–83 i Solvens II-direktivet vid beräkningen av försäkringstekniska avsättningar samt föreslår lämpliga korrigerande åtgärder. 1.96. Företaget bör tillse att aktuariefunktionen förklarar materiella effekter av ändringar i data, metoder eller antaganden mellan värderingsdatum av de försäkringstekniska avsättningarna.

text: Riktlinje 48 – Datakvalitet

text: 1.97. Företaget bör tillse att aktuariefunktionen bedömer hur väl interna och externa data som används vid beräkningen av försäkringstekniska avsättningar uppfyller kraven på datakvalitet i Solvens II-direktivet. Vid behov ska aktuariefunktionen utfärda rekommendationer om interna rutiner för att förbättra datakvaliteten för att säkerställa att företaget kan uppfylla kraven i Solvens II-regelverket.

text: Riktlinje 49 – Tester mot erfarenheter

text: 1.98. Företaget ska säkerställa att aktuariefunktionen till förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet rapporterar eventuella materiella avvikelser från den bästa skattningen jämfört med den befintliga erfarenheten. Rapporten ska undersöka orsakerna till avvikelserna och, i förekommande fall, föreslå ändringar av antagandena och värderingsmodellerna för att förbättra beräkningen av den bästa skattningen.

text: Riktlinje 50 – Styrdokument för tecknande av försäkring och återförsäkringsarrangemang

text: 1.99. Företaget bör tillse att aktuariefunktionen, när den yttrar sig över styrdokumentet för tecknande av försäkring och återförsäkringsarrangemang, tar i beaktande samspelet mellan dessa och de försäkringstekniska avsättningarna.

text: Riktlinje 51 – Aktuariefunktionen hos ett företag med en intern modell

text: 1.100.Företaget bör tillse att aktuariefunktionen bidrar till att fastställa vilka risker inom deras expertområde som omfattas av den interna modellen. Aktuariefunktionen bör också medverka till hur beroenden mellan dessa risker och beroenden mellan dessa och andra risker skattas. Aktuariefunktionens medverkan bör baseras på en teknisk analys, vilken bör grunda sig på funktionens erfarenhet och expertis.

text: Avsnitt 10: Värdering av tillgångar och skulder som inte är försäkringstekniska avsättningar

text: Riktlinje 52 – Värdering av tillgångar och skulder som inte är försäkringstekniska avsättningar

text: 1.101.Företagets styrdokument och rutiner för värdering av företagets tillgångar och skulder bör åtminstone omfatta följande: a) De metoder och kriterier som ska användas i bedömningen av aktiva och icke-aktiva marknader; b) Krav för att säkerställa att värderingsprocessen och åtföljande kontroller dokumenteras på lämpligt sätt, även för datakvalitet;

text: c) Dokumenteringskraven avseende använda värderingsstrategier för: (i) utformning och genomförande; (ii) ändamålsenlighet för data, parametrar och antaganden. d) Den oberoende granskningsprocessen samt kontrollen av värderingsstrategierna; e) Kraven för regelbunden rapportering till förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet avseende frågor som är relevanta för deras styrning av värderingen.

text: Riktlinje 53 – Kontrollrutiner för datakvalitet

text: 1.102.Företaget bör genomföra kontrollrutiner för datakvalitet i syfte att identifiera brister samt mäta, övervaka, hantera och dokumentera datakvaliteten. Dessa rutiner bör omfatta a) uppgifternas fullständighet; b) uppgifternas lämplighet, både uppgifter från interna och externa källor; c) oberoende granskning och kontroll av datakvaliteten. 1.103.De styrdokument och rutiner som tillämpas av företaget bör beakta behovet av att regelbundet granska marknadsdata och indata mot alternativa källor och erfarenheter.

text: Riktlinje 54 – Dokumentation vid användning av alternativa värderingsmetoder

text: 1.104.Om alternativa värderingsmetoder används bör företaget dokumentera följande: a) En beskrivning av metoden, metodens syfte, viktiga antaganden, begränsningar och utfall; b) Alla omständigheter under vilka modellen inte skulle fungera effektivt; c) En beskrivning och en analys av värderingsprocessen samt de kontroller som hör ihop med metoden; d) En analys av värderingsmetodens osäkerhetsfaktor; e) En beskrivning av de utfallstester som tillämpas på resultaten samt om möjligt en jämförelse med motsvarande modeller eller andra riktmärken, som bör utföras när värderingsmetoden införs och regelbundet därefter; f) En beskrivning av använda verktyg eller program.

text: Riktlinje 55 – Oberoende översyn och kontroll av värderingsmetoderna

text: 1.105.Företaget bör säkerställa att en oberoende översyn utförs av värderingsmetoden i enlighet med artikel 267.4 b i kommissionens delegerade förordning 2015/35 före genomförandet av en ny metod eller vid större ändringar samt regelbundet därefter.

text: 1.106.Företaget bör fastställa översynernas frekvens enligt metodens betydelse för besluts- och riskhanteringsprocesserna. 1.107.Företaget bör tillämpa samma principer för oberoende översyn och kontroll av både internt utvecklade värderingsmetoder eller värderingsmodeller och för värderingsmetoder och värderingsmodeller som tillhandahålls av leverantörer. 1.108.Företaget bör ha processer för att rapportera resultaten av oberoende översyner och kontroller samt rekommendationer om avhjälpande åtgärder till lämplig ledningsnivå i företaget.

text: Riktlinje 56 – Tillsyn som utövas av förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet samt andra personer som faktiskt leder företaget

text: 1.109.Förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan samt andra personer som faktiskt leder företaget bör kunna visa en övergripande förståelse av värderingsstrategierna och osäkerhetsfaktorerna i värderingsprocessen för att möjliggöra en lämplig översyn av riskhanteringsprocessen avseende värdering.

text: Riktlinje 57 – Begäran till företaget från tillsynsmyndigheten om en extern oberoende värdering eller kontroll

text: 1.110.Tillsynsmyndigheten bör överväga att begära en oberoende värdering eller kontroll från företaget åtminstone när det finns risk för felaktigheter i värderingen av materiella tillgångar eller skulder, med eventuella materiella konsekvenser för företagets solvenssituation.

text: Riktlinje 58 – Externa experters oberoende

text: 1.111.Företaget bör kunna visa för tillsynsmyndigheten att den externa värderingen eller kontrollen har utförts av oberoende experter med relevant yrkeskompetens, omsorg och relevant erfarenhet.

text: Riktlinje 59 – Information som ska lämnas till tillsynsmyndigheten om externa oberoende värderingar eller kontroller

text: 1.112.Företaget bör till tillsynsmyndigheten lämna all relevant information som begärs om externa värderingar eller kontroller. Företaget bör i denna information åtminstone inbegripa experternas skriftliga yttrande om värderingen av den relevanta tillgången eller skulden.

text: Avsnitt 11: Uppdragsavtal

text: Riktlinje 60 – Kritiska eller viktiga operativa funktioner och aktiviteter

text: 1.113.Företaget bör fastställa och dokumentera om en funktion eller aktivitet som omfattas av ett uppdragsavtal är en kritisk eller viktig funktion eller aktivitet baserat på om funktionen eller aktiviteten är nödvändig för företagets verksamhet, eftersom det utan funktionen eller aktiviteten inte skulle kunna tillhandahålla tjänster åt sina försäkringstagare.

text: Riktlinje 61 – Tecknande av försäkring

text: 1.114.När en försäkringsförmedlare som inte är anställd i företaget fått rätt att ingå försäkringsavtal eller reglera ersättningsanspråk i företagets namn och för dess räkning ska företaget se till att försäkringsförmedlarens verksamhet omfattas av kraven för uppdragsavtal.

text: Riktlinje 62 – Uppdragsavtal inom gruppen

text: 1.115.Om kritiska eller viktiga funktioner eller aktiviteter omfattas av ett uppdragsavtal inom gruppen bör deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet dokumentera vilka funktioner som hör till vilka juridiska personer och säkerställa att sådana arrangemang inte har en negativ påverkan på utförandet av de berörda kritiska eller viktiga funktionerna på företagsnivå.

text: Riktlinje 63 – Styrdokument för uppdragsavtal

text: 1.116.Företag som ingått eller överväger att ingå uppdragsavtal bör i sitt styrdokument ange företagets ansatser och processer för uppdragsavtal, från början till dess att avtalet löper ut. Detta omfattar särskilt a) processen för att bestämma om en funktion eller aktivitet är kritisk eller viktig; b) hur en lämplig tjänsteleverantör väljs ut och hur och hur ofta dess utförande och resultat bedöms; c) information som ska ingå i det skriftliga avtalet med tjänsteleverantören, med beaktande av kraven i kommissionens delegerade förordning 2015/35; d) beredskapsplaner, inbegripet tillvägagångssätt för att avsluta uppdragsavtal som omfattar kritiska eller viktiga funktioner eller aktiviteter.

text: Riktlinje 64 – Skriftlig anmälan till tillsynsmyndigheten

text: 1.117.Företaget bör i sin skriftliga anmälan till tillsynsmyndigheten om kritiska eller viktiga funktioner eller aktiviteter som omfattas av uppdragsavtal inbegripa en beskrivning av räckvidden för och skälen till att uppdragsavtalet ingås samt tjänsteleverantörens namn. När uppdragsavtalet rör en nyckelfunktion bör företaget även ange namnet på den person hos tjänsteleverantören som har ansvar för den berörda funktionen eller de berörda aktiviteterna.

text: Kapitel II: Särskilda krav på gruppers företagsstyrning

text: Riktlinje 65 – Ansvar för fastställande av interna krav på företagsstyrning

text: 1.118.Deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör fastställa krav för den interna företagsstyrningen inom gruppen och dess anknutna företag som är lämpliga med hänsyn till gruppen och dess struktur, affärsmodell och risker,

text: samt bör överväga vilken struktur och organisation som är lämplig för riskhantering på gruppnivå genom att fastställa en tydlig ansvarsfördelning mellan alla företag inom gruppen. 1.119.Deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör inte inskränka på de områden som förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet i varje företag i gruppen ansvarar för när det upprättar ett eget företagsstyrningssystem.

text: Riktlinje 66 – Företagsstyrningssystemet på gruppnivå

text: 1.120.Deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör a) ha upprättat lämpliga och effektiva verktyg, rutiner och regler för ansvarsfördelning och ansvarighet så att företaget kan tillse och styra riskhanterings- och internkontrollsystemens fungerande på enskild företagsnivå; b) ha upprättat rapporteringsvägar inom gruppen och effektiva system för att säkerställa informationsflödena inom gruppen nedifrån och upp och uppifrån och ned; c) dokumentera och informera alla företag inom gruppen om de verktyg som används för att identifiera, mäta, övervaka, hantera och rapportera alla risker som gruppen är exponerad för; d) beakta alla gruppföretags intressen och hur dessa bidrar till gruppens gemensamma mål på lång sikt.

text: Riktlinje 67 – Risker med betydande inverkan på gruppnivå

text: 1.121.Deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör i sina riskhanteringssystem beakta risker på både enskild företagsnivå och på gruppnivå och deras inbördes beroenden, i synnerhet a) ryktesrisk och risker som uppstår i samband med transaktioner inom gruppen och riskkoncentrationer, inklusive smittorisk, på gruppnivå; b) inbördes beroenden mellan risker som uppstår i samband med verksamhet som bedrivs genom olika företag och i olika rättssystem; c) risker som härrör från företag i tredjeland; d) risker som härrör från icke-reglerade företag; e) risker som härrör från andra reglerade företag.

text: Riktlinje 68 – Riskkoncentrationer på gruppnivå

text: 1.122.Deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör säkerställa att det

text: finns processer och rutiner för att identifiera, mäta, hantera, övervaka och rapportera riskkoncentrationer.

text: Riktlinje 69 – Transaktioner inom gruppen

text: 1.123.Deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör säkerställa att gruppens och de enskilda företagens riskhanteringssystem omfattar processer och rapporteringsrutiner för att identifiera, mäta, övervaka, hantera och rapportera transaktioner inom gruppen, inbegripet betydande och mycket betydande transaktioner inom gruppen enligt definitionen i Solvens IIdirektivet.

text: Riktlinje 70 – Riskhantering på gruppnivå

text: 1.124.Deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör i sin riskhantering för gruppen ha lämpliga processer och rutiner för att identifiera, mäta, hantera, övervaka och rapportera risker som gruppen och varje enskilt företag är eller kan bli exponerade för. 1.125.Deltagande försäkrings- eller återförsäkringsföretag, försäkringsholdingbolag eller försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet bör se till att riskhanteringen för gruppen i fråga om struktur och organisation inte får en negativ inverkan på företagens rättsliga förmåga att fullfölja lagstadgade, tillsynsrelaterade och avtalsenliga skyldigheter.

text: Efterlevnads- och rapporteringsregler

text: 1.126.Det här dokumentet innehåller riktlinjer som utfärdats enligt artikel 16 i Eiopaförordningen. I enlighet med artikel 16.3 i Eiopa-förordningen ska behöriga myndigheter och finansinstitut med alla tillgängliga medel söka följa riktlinjerna och rekommendationerna. 1.127.Behöriga myndigheter som följer eller avser att följa dessa riktlinjer bör införliva dem i sitt rättsliga ramverk eller sin tillsynsram på ett lämpligt sätt. 1.128.De behöriga myndigheterna ska bekräfta för Eiopa huruvida de följer eller avser att följa dessa riktlinjer och ange orsaker till bristande efterlevnad inom två månader efter utfärdandet av de översatta versionerna. 1.129.Om inget svar ges inom denna tidsfrist kommer de behöriga myndigheterna inte att anses uppfylla kraven på rapportering och kommer att rapporteras I enlighet med detta.

text: Slutlig bestämmelse om granskning

text: 1.130.Dessa riktlinjer granskas av Eiopa.


text: EIOPA – Westhafen Tower, Westhafenplatz 1 - 60327 Frankfurt – Germany - Tel. + 49 69-951119-20; Fax. + 49 69-951119-19; email: info@eiopa.europa.eu site: https://eiopa.europa.eu/

text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 48–83. EUT L 335, 17.12.2009, s. 1–155. 3 EUT L 12, 17.1.2015, s. 1.

title: Guidelines on Own Risk Solvency Assessment

text: EIOPA-BoS-14/259 SV

text: Riktlinjer för egen risk- och solvensbedömning 1. Inledning

text: 1.1. I enlighet med

text: artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (nedan kallad Eiopaförordningen) , utfärdar Eiopa dessa riktlinjer riktade till tillsynsmyndigheterna för tillämpning av

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009

text: om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (nedan kallat Solvens II) . 1.2. Dessa riktlinjer baseras på artiklarna 41, 44, 45 och 246 i Solvens II och på artiklarna 262 och 306 i kommissionens delegerade förordning

text: (EU) 2015/35

text: av den 10 oktober 2014 om komplettering av direktiv

text: (nedan kallad kommissionens delegerade förordning 2015/35) . 1.3. Tillsynsmyndigheter förväntas säkerställa att försäkringsföretag gör en framåtblickande bedömning av risker som de är exponerade för. 1.4. Riktlinjerna sätter fokus på vad som kommer att uppnås med denna egna riskoch solvensbedömning (nedan kallad Orsa, own risk and solvency assessment), snarare än på hur den ska tillämpas. Eftersom bedömningen av de totala solvensbehoven avser försäkringsföretagets egen syn på sin riskprofil och på det kapital och andra medel som behövs för att hantera dessa risker, bör företaget självt få besluta hur bedömningen bör utföras utifrån arten, omfattningen och komplexiteten hos de inneboende riskerna i verksamheten. 1.5. Eiopa beaktar och stödjer utvecklingen och resultaten på global och nationell nivå utanför Europeiska unionen när det gäller att fastställa standarder för Orsa. Eiopa förväntar sig emellertid inte att tillsynsmyndigheter i tredje land ska tillämpa dessa riktlinjer. Riktlinjerna är dock ämnade för ekvivalensanalys. Vid hänvisningar till gruppstrukturer eller gruppnivå ska dessa riktlinjer enbart vara tillämpliga på grupper inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (nedan kallat EES). Dessa riktlinjer är tillämpliga på filialer till försäkrings- eller återförsäkringsföretag som är etablerade inom Europeiska unionen med huvudkontor i dess medlemsstater, vilka utövar sådan verksamhet som avses i första stycket i artikel 2.1 i Solvens II. 1.6. Det är viktigt att försäkringsföretagets förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan känner till alla materiella risker som företaget är exponerat för, oavsett om de beaktas vid beräkningen av solvenskapitalkravet (nedan kallat SCR, Solvency Capital Requirement) och om de är kvantifierbara eller inte. Det är också viktigt att förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet aktivt deltar i en egen risk- och solvensbedömning genom att både styra processen och ifrågasätta slutsatserna.

text: 1.7. Om en grupp vill ansöka om att få utföra en Orsa enligt tredje stycket i artikel 245.4 i Solvens II förutsätter detta att det finns en hög grad av enhetlighet vad gäller processerna inom gruppen. 1.8. Dessa riktlinjer är både tillämpliga på individuella företag och på gruppnivå. Riktlinjerna behandlar vidare frågor som är relevanta för gruppspecifika aspekter av Orsa, i synnerhet på grund av särskilda risker som gruppen är exponerad för eller risker som kan vara mindre relevanta på enskild företagsnivå än på gruppnivå. 1.9. De relevanta riktlinjerna för enskilda företag ska gälla i tillämpliga delar med avseende på Orsa för grupper. Grupper måste därutöver följa gruppspecifika riktlinjer. 1.10. I dessa riktlinjer används följande definitioner:  Gruppnivå: en sammanhållen ekonomisk enhet (helhet) som omfattar alla företag i en grupp enligt Eiopas riktlinjer om företagsstyrningssystemet.  Orsa för grupper: en egen risk- och solvensbedömning som genomförs på gruppnivå.  En enda handling för den egna risk- och solvensbedömningen: en enda handling (tillsynsrapporten om den egna risk- och solvensbedömningen), vilken omfattar Orsa som utförs på gruppnivå och på enskilda dotterföretags nivå med samma referensdag och under samma period, om tillsynsmyndigheten godkänt detta, såsom anges i tredje stycket till artikel 246.4 i Solvens II. 1.11. De termer i dessa riktlinjer som inte har definierats har samma betydelse som i definitionerna i rättsakterna som nämns i inledningen. 1.12. Riktlinjerna gäller från den 1 januari 2016.

text: Riktlinje 1 – Allmänt tillvägagångssätt

text: 1.13. Försäkringsföretaget ska för Orsa utveckla egna processer med lämpliga och adekvata tekniker som är anpassade till dess organisationsstruktur och riskhanteringssystem och som tar hänsyn till arten, omfattningen och komplexiteten hos de inneboende riskerna i verksamheten.

text: Riktlinje 2 – Förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganets roll: ”top down”metod

text: 1.14. Förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet bör delta aktivt i Orsa-processerna, vilket inbegriper styrning, hur bedömningen genomförs och ifrågasättande av resultaten.

text: Riktlinje 3 – Dokumentation

text: 1.15. Företaget ska som ett minimum ha följande Orsa-dokumentation: a) Styrdokument för Orsa.

text: b) Dokumentation av varje Orsa. c) En intern rapport om varje Orsa. d) En tillsynsrapport om Orsa.

text: Riktlinje 4 – Styrdokument för Orsa

text: 1.16. Förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet ska godkänna styrdokument för Orsa. Styrdokumentet ska som minst omfatta en beskrivning av a) processer och rutiner som införts för att genomföra Orsa, b) kopplingen mellan riskprofilen, de godkända risktoleransgränserna och de totala solvensbehoven, c) metoder och tillvägagångssätt, inbegripet information om (i) hur och hur ofta stresstester, känslighetsanalyser, omvända stresstester eller andra relevanta analyser kommer att genomföras, (ii) krav på datakvalitet, (iii) hur ofta bedömningen kommer att göras och en motivering av dess lämplighet, i synnerhet med hänsyn till företagets riskprofil och volatiliteten i dess totala solvensbehov i förhållande till dess finansiella ställning, (iv) tidpunkten för genomförandet av Orsa samt omständigheter som kan föranleda behov av ytterligare en ORSA utanför de normala tidsramarna.

text: Riktlinje 5 – Dokumentation av varje Orsa

text: 1.17. Företaget ska styrka och dokumentera varje Orsa samt dess resultat.

text: Riktlinje 6 – Intern rapport om Orsa

text: 1.18. Kommunikationen från företaget till all berörd personal ska som ett minumum omfatta resultat och slutsatser beträffande Orsa, så snart förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet har godkänt processen och resultaten.

text: Riktlinje 7 – Bedömning av de totala solvensbehoven

text: 1.19. Företaget ska tillhandahålla en kvantifiering av kapitalbehovet och en beskrivning av andra åtgärder som krävs för att hantera materiella risker oberoende av huruvida riskerna är kvantifierbara eller inte. 1.20. I tillämpliga fall bör företaget genomföra stresstester eller scenarioanalyser av de identifierade materiella riskerna i tillräcklig omfattning för att få fram ett lämpligt underlag för bedömning av de totala solvensbehoven.

text: Riktlinje 8 – Framåtblickande perspektiv för bedömningen av de totala solvensbehoven

text: 1.21. Företaget ska säkerställa att dess bedömning av det totala solvensbehovet är framåtblickande och har en ansats på medellång sikt eller lång sikt beroende på vad som är lämpligt.

text: Riktlinje 9 – Värdering och redovisning av de totala solvensbehoven

text: 1.22. Om försäkringsföretaget tillämpar andra redovisnings- och värderingsgrunder för bedömningen av sitt totala solvensbehov än de i Solvens II bör det förklara hur tillämpningen av de valda redovisnings- och värderingsgrunderna på ett bättre sätt tar hänsyn till företagets särskilda riskprofil, godkända risktoleransgränser och affärsstrategi samtidigt som det uppfyller kravet på en sund och ansvarsfull ledning. 1.23. Företaget ska göra en kvantitativ bedömning av vilken effekt de olika redovisnings- och värderingsgrunderna har på bedömningen av de totala solvensbehoven i sådana fall där redovisnings- och värderingsgrunder som skiljer sig från de i Solvens II har tillämpats vid bedömningen av dess totala solvensbehov.

text: Riktlinje 10 – Fortlöpande efterlevnad av föreskrivna kapitalkrav

text: 1.24. Företaget ska analysera huruvida det på ett fortlöpande sätt uppfyller de föreskrivna kapitalkraven i Solvens II och delarna i denna bedömning ska som minst inkludera a) de möjliga framtida materiella förändringarna av riskprofilen, b) kvantiteten och kvaliteten avseende företagets kapitalbas under hela planeringsperioden för verksamheten, c) kapitalbasens fördelning på olika nivåer och hur denna kan förändras till följd av inlösen, återbetalning och förfallodagar under planeringsperioden för verksamheten.

text: Riktlinje 11 – Fortlöpande efterlevnad med avseende på försäkringstekniska avsättningar

text: 1.25. Företaget ska kräva att dess aktuariefunktion a) lämnar synpunkter på om företaget fortlöpande kommer att uppfylla kraven för beräkningen av försäkringstekniska avsättningar, och b) identifierar potentiella risker som orsakas av osäkerhet i samband med denna beräkning.

text: Riktlinje 12 – Avvikelser från antaganden som ligger till grund för SCRberäkningen

text: 1.26. Företaget ska bedöma om dess riskprofil avviker från de antaganden som ligger till grund för SCR-beräkningen och om dessa avvikelser är signifikanta.

text: Företaget kan i ett första steg genomföra en kvalitativ analys. Om denna visar på att avvikelsen inte är signifikant behöver ingen kvantitativ bedömning göras.

text: Riktlinje 13 – Koppling till den strategiska planeringsprocessen och ramen för beslutsfattande

text: 1.27. Företaget ska som ett minimum beakta Orsa-resultaten och de insikter som har inhämtats under denna process i a) sin kapitalförvaltning, b) sin affärsplanering och c) sin utveckling och utformning av produkter.

text: Riktlinje 14 – Periodicitet

text: 1.28. Företaget ska genomföra en egen risk- och solvensbedömning åtminstone en gång om året.

text: Riktlinje 15 – Omfattningen av Orsa för grupper

text: 1.29. Försäkrings- eller återförsäkringsföretag med ägarintresse, försäkringsholdingföretag eller blandade finansiella holdingföretag bör utforma Orsa för grupper så att denna speglar typen av gruppstruktur och dess riskprofil. Denna Orsa för grupper ska omfatta de materiella risker som uppkommer från alla enheter som utgör del av gruppen.

text: Riktlinje 16 – Rapportering till tillsynsmyndigheterna

text: 1.30. Försäkrings- eller återförsäkringsföretaget med ägarintresse, försäkringsholdingföretaget eller det blandade finansiella holdingföretaget bör skicka gruppens tillsynsrapport om den egna risk- och solvensbedömningen till grupptillsynsmyndigheten. De handlingar som skickas till grupptillsynsmyndigheten med resultatet från gruppens Orsa ska vara på samma språk som gruppens regelbundna tillsynsrapportering. 1.31. Om en enda handling för den egna risk- och solvensbedömningen har upprättats och om någon medlem (gammal eller ny) i kollegiet begär översättning till sitt officiella EU-språk av den del av Orsa-informationen som rör det aktuella företaget, bör försäkrings- eller återförsäkringsföretaget med ägarintresse, försäkringsholdingföretaget eller det blandade finansiella holdingföretaget säkerställa att denna medlem erhåller en sådan översättning.

text: Riktlinje 17 – Särskilda inslag för grupper med avseende på de totala solvensbehoven

text: 1.32. Försäkrings- eller återförsäkringsföretaget med ägarintresse, försäkringsholdingföretaget eller det blandade finansiella holdingföretaget bör på ett lämpligt sätt bedöma effekterna av alla gruppspecifika risker och inbördes beroenden inom gruppen för de totala solvensbehoven. De ska beakta gruppens särdrag och det faktum att vissa risker kan bli större på gruppnivå.

text: 1.33. I enlighet med riktlinje 5 om dokumentation av varje Orsa bör försäkrings- eller återförsäkringsföretaget med ägarintresse, försäkringsholdingföretaget eller det blandade finansiella holdingföretaget i dokumentationen av Orsa för grupper som ett minimum inkludera en beskrivning av hur följande faktorer har beaktats vid bedömningen av de totala solvensbehoven: a) Identifiering av möjliga kapitalkällor inom gruppen och identifiering av potentiella behov av ytterligare kapital. b) Bedömning av kapitalets tillgänglighet, överförbarhet och förlusttäckningsförmåga. c) Redovisning av alla planerade överföringar av kapital inom gruppen som skulle ha en materiell inverkan på varje enhet inom gruppen och följderna av detta. d) Anpassning av strategier för enskilda företag inom gruppen till de som har fastställts på gruppnivå. e) Särskilda risker som gruppen kan vara exponerad för.

text: Riktlinje 18 – Särskilda inslag för grupper vad gäller fortlöpande efterlevnad av föreskrivna kapitalkrav

text: 1.34. I enlighet med riktlinje 5 om dokumentation över varje Orsa bör försäkringseller återförsäkringsföretaget med ägarintresse, försäkringsholdingföretaget eller det blandade finansiella holdingföretaget i dokumentationen över gruppens Orsa som minst inkludera en beskrivning av hur följande faktorer beaktats vid bedömningen av den fortlöpande efterlevnaden av föreskrivna krav: a) Identifiering av tillgång till kapitalbasmedel i gruppen och om gruppen skulle behöva förstärka sin kapitalbas. b) Bedömning av kapitalbasens tillgänglighet, överförbarhet och förmåga att absorbera förluster. c) Redovisning av alla planerade överföringar av kapitalbasmedel inom gruppen som kan få en materiell påverkan för andra företag inom gruppen och följderna av detta. d) Anpassning av strategier för enskilda företag inom gruppen till de som har fastställts på gruppnivå. e) Särskilda risker som gruppen kan vara exponerad för.

text: Riktlinje 19 – Särskilda krav för den enda handlingen för Orsa

text: 1.35. Vid ett genomförande av en egen risk- och solvensbedömning enligt tredje stycket i artikel 246.4 i Solvens II ska försäkrings- eller återförsäkringsföretaget med ägarintresse, försäkringsholdingbolaget eller det blandade finansiella holdingföretaget tillhandahålla följande till grupptillsynsmyndigheten:

text: a) En förteckning över de företag som ingår i den individuella bedömning som krävs enligt artikel 45 i Solvens II och som ingår i den enda handlingen för den egna risk- och solvensbedömningen, inbegripet skälen till detta val. b) En beskrivning av hur kraven på företagsstyrning är uppfyllda på dessa företags nivå och särskilt hur dotterbolagens förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan är delaktiga i bedömningsprocessen och i godkännandet av resultaten av denna. c) En beskrivning av hur den enda handlingen för egen risk- och solvensbedömning är uppdelad för att göra det möjligt för grupptillsynsmyndigheten att separera individuella bedömningar för övriga tillsynsmyndigheter inom kollegiet. d) Vid behov särskild angivelse av översättningsbehov, med särskild hänsyn till tidsplan och innehåll.

text: Riktlinje 20 – Integrering av anknutna försäkrings- och återförsäkringsföretag i tredjeland

text: 1.36. Vid bedömningen av gruppens totala solvensbehov ska försäkrings- eller återförsäkringsföretaget med ägarintresse, försäkringsholdingföretaget eller det blandade finansiella holdingföretaget inkludera riskerna för verksamhet i tredjeland på ett konsekvent sätt, på motsvarande sätt som det gör för EESföretag, och i synnerhet bedöma kapitalbasens överförbarhet och förmåga att absorbera förluster.

text: Efterlevnads- och rapporteringsregler

text: 1.37. Det här dokumentet innehåller riktlinjer som utfärdats enligt artikel 16 i Eiopaförordningen. I enlighet med artikel 16.3 i Eiopa-förordningen ska behöriga myndigheter och finansinstitut med alla tillgängliga medel söka följa riktlinjerna och rekommendationerna. 1.38. Behöriga myndigheter som följer eller avser att följa dessa riktlinjer bör införliva dem i sitt rättsliga ramverk eller sin tillsynsram på ett lämpligt sätt. 1.39. De behöriga myndigheterna ska bekräfta för Eiopa huruvida de följer eller avser att följa dessa riktlinjer och ange orsaker till bristande efterlevnad inom två månader efter utfärdandet av de översatta versionerna. 1.40. Om inget svar ges inom denna tidsfrist kommer de behöriga myndigheterna inte att anses uppfylla kraven på rapportering och kommer att rapporteras I enlighet med detta.

text: Slutlig bestämmelse om granskning

text: 1.41. Dessa riktlinjer granskas av Eiopa.

type: vagledning

utgivare: eiopa


text: EIOPA – Westhafen Tower, Westhafenplatz 1 - 60327 Frankfurt – Germany - Tel. + 49 69-951119-20; Fax. + 49 69-951119-19; email: info@eiopa.europa.eu site: https://eiopa.europa.eu/

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/79/EG

text: (EUT L 331, 15.12.2010, s. 48).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009

text: om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (EUT L 335, 17.12.2009, s. 1)

text: Samrådsdokumentet för inlämning av information gällande teknisk standard för genomförande, inklusive mallar, finns tillgängligt på webbsidan: https://eiopa.europa.eu/Pages/Consultations/Public-consultation-on-the-Set-2-of-the-Solvency-II- Implementing-Technical-Standards-(ITS)-and-Guidelines.aspx

title: Guidelines on the methods for determining the market shares for reporting

text: EIOPA-BoS-15/106 SV

text: Riktlinjer om metoder för fastställande av marknadsandelar för rapportering

text: 1. Inledning

text: 1.1. I enlighet med

text: artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010

text: (nedan kallad Eiopa-förordningen) har Eiopa utarbetat riktlinjer för hur man fastställer marknadsandelar för begränsad regelbunden rapportering, i enlighet med kraven i

text: artikel 35.11 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG

text: (nedan kallat Solvens II-direktivet) . 1.2. Syftet med dessa riktlinjer är att ange vilka metoder som ska användas vid fastställandet av marknadsandelar enligt artiklarna 35.6, 35.7 och 254 i Solvens II-direktivet. 1.3. Dessa riktlinjer definierar marknadsandelar som motsvarar 100 procent av de marknader som varje nationell behörig myndighet utövar tillsyn över enligt Solvens II-direktivet. 1.4. Vid beräkning av marknadsandelen är verksamhetens typ, det vill säga livförsäkringsföretag och övriga försäkringsföretag, mer relevant än det tillstånd som beviljats företagen, det vill säga livförsäkringstillstånd och övriga försäkringstillstånd. 1.5. Den specifika situationen för företag med blandad verksamhet och för återförsäkringsmarknaden har beaktats på grund av riskprofilens potentiella komplexitet. Eiopa anser att detta bör tas upp när man överväger kriterierna i artikel 35.8 i Solvens II-direktivet. 1.6. I de medlemsstater där det finns ett stort antal återförsäkringsföretag kan införandet av en sådan verksamhet i marknadsandelen leda till andra undantag än om man överväger fyra olika marknadsandelar, två för direkt försäkring (liv och icke-liv) och två för återförsäkring (liv och icke-liv). Men eftersom de nationella behöriga myndigheterna ska tillämpa artikel 35.8 i Solvens IIdirektivet är det mer sannolikt att fler situationer uppstår med företag som skulle behöva rapportera på grund av den snedvridning som sker i samband med införandet av återförsäkringsverksamhet i marknadsandelarna. 1.7. Försäkrings- och återförsäkringsföretagens verksamhet via sina filialer (inom och utanför EES) och med friheten att tillhandahålla tjänster bör övervägas i de relevanta marknadsandelarna för det land där företaget har sitt säte. 1.8. Undantagna försäkrings- och återförsäkringsföretag bör vara medvetna om att de i framtiden kan behöva rapportera på grund av förändringar i de årligen omräknade marknadsandelarna, även om storleken på deras affärsverksamhet förblir oförändrad. 1.9. Dessa riktlinjer riktar sig till de nationella behöriga myndigheterna under Solvens II-direktivet.

text: 1.10. Riktlinjerna gäller från den 1 januari 2016. 1.11. Termer som inte definieras i dessa riktlinjer har den betydelse som definieras i de rättsakter som anges i inledningen.

text: Riktlinje 1 – Marknadsomfattningen

text: 1.12. De behöriga nationella myndigheterna bör se till att marknadsandelen a) omfattar affärsverksamheten som tecknats av alla etablerade försäkrings- och återförsäkringsföretag i enlighet med artikel 2 i Solvens II-direktivet, b) inte omfattar affärsverksamheten som tecknats av alla försäkrings- och återförsäkringsföretag som uppfyller de kriterier som anges i artikel 4 i Solvens II-direktivet.

text: Riktlinje 2 – Beräkning av livförsäkringsmarknaden

text: 1.13. De nationella behöriga myndigheterna bör se till att livförsäkrings- och återförsäkringsmarknaden årligen fastställs genom att lägga samman mängden tekniska bruttoavsättningar i livförsäkringsverksamheten, däribland försäkringstekniska avsättningar för livförsäkringar med indexkoppling och fondförsäkringsavtal, för de relevanta försäkrings- och återförsäkringsföretagen som anges i riktlinje 1.

text: Riktlinje 3 – Beräkning av skadeförsäkringsmarknaden

text: 1.14. De nationella behöriga myndigheterna bör se till att skadeförsäkrings- och återförsäkringsmarknaden fastställs årligen genom att lägga samman bruttovärdet av de tecknade skadeförsäkringspremierna vid de relevanta försäkrings- och återförsäkringsföretagen som anges i riktlinje 1.

text: Riktlinje 4 – Införande av försäkrings- och återförsäkringsföretagsverksamheter med ett annat räkenskapsår än utgången av marknadens kalenderår

text: 1.15. I fall där ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag tillämpar ett annat räkenskapsår än vanligt kalenderår bör de nationella behöriga myndigheterna beakta de senast tillgängliga årliga uppgifterna vid beräkningen av skade- eller livförsäkringsmarknaden.

text: Riktlinje 5 – Behandling av försäkrings- och återförsäkringsföretag med såväl liv- som skadeförsäkringsåtaganden

text: 1.16. De nationella behöriga myndigheterna bör se till att ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag med verksamheter på både skade- och livförsäkringsmarknaden inte undantas om dess verksamhet ligger över 20procenttröskeln i en av marknadsandelarna.

text: Riktlinje 6 – Information som ska användas för att bedöma marknaden

text: 1.17. Det första och andra året efter införlivandet av Solvens II-direktivet bör de nationella behöriga myndigheterna beakta den senast tillgängliga årliga informationen från den tidigare solvensordningen för att i största möjliga utsträckning tillämpa riktlinjerna 1–5. 1.18. Det tredje och följande året efter införlivandet av Solvens II-direktivet bör de nationella behöriga myndigheterna beakta den information som rapporteras i de årliga kvantitativa rapporteringsmallarna S.05.01 och S.12.01 enligt definitionen i tekniska standarder för genomförande i tillsynsrapporteringen .

text: Riktlinje 7 – Information till företag

text: 1.19. De nationella behöriga myndigheterna bör informera försäkrings- eller återförsäkringsföretag om att de beviljats undantag från kvartalsrapportering eller årsredovisning där tillgångarna redovisas post för post inom en rimlig tidsram.

text: Riktlinje 8 – Information till företag som ingår i en grupp

text: 1.20. De nationella behöriga myndigheterna bör underrätta de försäkrings- eller återförsäkringsföretag som ingår i en grupp om processen, inklusive tidsramen, för att på ett tillfredsställande sätt övertyga tillsynsmyndigheten om att kvartalsrapportering eller rapportering där tillgångarna redovisas post för post är olämpligt med tanke på verksamhetens art, omfattning och komplexiteten av de inneboende riskerna i den berörda gruppens verksamhet och med beaktande av målet att främja finansiell stabilitet.

text: Riktlinje 9 – Samråd med grupptillsynsmyndigheten

text: 1.21. Vid bedömningen av begäran om undantag från försäkrings- eller återförsäkringsföretag som ingår i en grupp bör de nationella behöriga myndigheterna beakta yttrandet från grupptillsynsmyndigheten.

text: Efterlevnads- och rapporteringsregler

text: 1.22. Det här dokumentet innehåller riktlinjer som utfärdats enligt artikel 16 i Eiopaförordningen. I enlighet med artikel 16.3 i Eiopa-förordningen ska behöriga myndigheter och finansinstitut med alla tillgängliga medel söka följa riktlinjerna och rekommendationerna. 1.23. Behöriga myndigheter som följer eller avser att följa dessa riktlinjer bör införliva dem i sitt rättsliga ramverk eller sin tillsynsram på ett lämpligt sätt.

text: 1.24. De behöriga myndigheterna ska bekräfta för Eiopa huruvida de följer eller avser att följa dessa riktlinjer och ange orsaker till bristande efterlevnad inom två månader efter utfärdandet av de översatta versionerna. 1.25. Om inget svar ges inom denna tidsfrist kommer de behöriga myndigheterna inte att anses uppfylla kraven på rapportering och kommer att rapporteras I enlighet med detta.

text: Slutlig bestämmelse om granskning

text: 1.26. Dessa riktlinjer granskas av Eiopa.


text: EIOPA – Westhafen Tower, Westhafenplatz 1 - 60327 Frankfurt – Germany - Tel. + 49 69-951119-20; Fax. + 49 69-951119-19; email: info@eiopa.europa.eu site: https://eiopa.europa.eu/

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009

text: om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (EUT L 335, 17.12.2009, s. 1)

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/79/EG

text: (EUT L 331, 15.12.2010, s. 48)

text: Kommissionens delegerade förordning

text: (EU) nr 2015/35

text: av den 10 oktober 2014 om komplettering av

text: om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (EUT L 12, 17.1.2015, s. 1)

title: Guidelines on the Extension of the Recovery Period

text: EIOPA-BoS-15/108 SV

text: Riktlinjer för förlängning av återhämtningsperioden vid exceptionellt svåra situationer

text: 1. Inledning

text: 1.1. Enligt

text: artikel 138.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG

text: (nedan kallat Solvens II-direktivet) får tillsynsmyndigheterna under vissa omständigheter förlänga återhämtningsperioden för återupprättandet av efterlevnaden av solvenskapitalkravet (nedan kallat SCR) enligt

text: artikel 138.3

text: och artikel 218.4 i Solvens II-direktivet under en period av högst sju år. Denna befogenhet gäller i händelse av exceptionellt svåra situationer som påverkar försäkrings- och återförsäkringsföretag som representerar en betydande del av marknaden eller drabbade branscher där företagen inte fullgör sina solvenskapitalkrav. Tillsynsmyndigheterna åläggs att mildra möjliga oönskade konjunkturförstärkande effekter på det finansiella systemet eller negativa effekter på de finansiella marknaderna, särskilt på försäkringsmarknaden, som i slutändan skulle vara till skada för försäkringstagarnas och förmånstagarnas intressen. 1.2. Det är av yttersta vikt att tillsynsmyndigheterna utvecklar en enhetlig praxis när man beslutar till vem man bör bevilja en förlängning och varaktigheten av denna, för att säkerställa rättvisa konkurrensvillkor i situationer där en förlängning av återhämtningsperioden är en utväg. Eiopa utfärdar därför dessa riktlinjer enligt

text: artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010

text: (nedan kallad Eiopaförordningen). 1.3. Riktlinjerna riktar sig till tillsynsmyndigheter för att se till att de använder en konsekvent strategi vid förlängningen av återhämtningsperioden vid exceptionellt svåra situationer. Dessa riktlinjer tar även itu med relaterade frågor som kräver enhetlig tillsynspraxis eller förstärkt harmonisering. Dessa innefattar upphävning/återkallelse av en förlängning, ytterligare utökning av redan beviljade förlängningar och offentliggörande av upphävningar av förlängningarna. 1.4. När Eiopa förklarar att en exceptionellt svår situation föreligger i enlighet med artikel 138.4 i Solvens II-direktivet innebär detta inte automatiskt att alla försäkrings- och återförsäkringsföretag (nedan kallade "företag") i en medlemsstat som omfattas av denna underrättelse är potentiellt berättigade till en förlängning av återhämtningsperioden. 1.5. Av de tre exceptionellt svåra situationerna som avses i andra stycket i artikel 138.4 i Solvens II-direktivet kommer förmodligen endast ett oförutsett, brant och kraftigt kursfall på finansmarknaderna att ha en betydande negativ inverkan på de flesta företag då detta skapar en ogynnsam affärsmiljö. Ett ihållande lågt ränteläge väntas främst påverka livförsäkringsföretag, återförsäkringsföretag som bedriver livförsäkringsverksamhet och vissa typer av skadeförsäkringsföretag. Det kan hända att en katastrof med stor inverkan

text: endast har en betydande påverkan på några företag eftersom den främst kommer att påverka vissa affärsgrenar. 1.6. Det finns viktiga skillnader mellan de tre exceptionellt svåra situationerna som nämns ovan när det gäller möjligheten för företag att skydda sig mot sådana situationer, hindra företag från att åsidosätta efterlevnaden av sitt solvenskapitalkrav eller återhämta sig från en sådan överträdelse inom föreskriven tid. Dessa skillnader måste beaktas av tillsynsmyndigheten när den fattar beslut om ett företag är berättigat till en förlängning och om varaktigheten av denna. 1.7. Befogenheten att förlänga återhämtningsperioden är endast till för att skapa flexibilitet när det gäller tillsynsåtgärder då en betydande del av försäkringsmarknaden står inför stora problem som skulle kunna leda till allvarliga konsekvenser för marknaden som helhet. Detta skulle kunna uppstå om alla berörda aktörer tvingades att vidta liknande åtgärder inom samma begränsade tidsram och på så sätt skapa konjunkturförstärkande effekter på det finansiella systemet, eller när viktiga delar av försäkringsmarknaden har finansiella svårigheter med skadliga effekter på marknaden. 1.8. Vid beslut om varaktigheten av förlängningen av återhämtningsperioden förväntas tillsynsmyndigheterna ta hänsyn till den exceptionella karaktären av förlängningen och den allmänna regeln i artikel 138.3 i Solvens II-direktivet som föreskriver att företag måste se till att införa de åtgärder som krävs för att uppfylla kapitalkraven inom en begränsad tidsram på 6–9 månader. 1.9. När den exceptionellt svåra situationen är ett oförutsett, brant och kraftigt kursfall på finansmarknaderna eller ett ihållande lågt ränteläge kommer tillsynsmyndigheterna att behöva göra antaganden om finansmarknadsutvecklingen för att besluta om tidsperioden för förlängningen av återhämtningsperioden. När det i efterhand visar sig att dessa antaganden var betydligt överoptimistiska eller pessimistiska måste tillsynsmyndigheterna kunna rätta till sina beslut genom att antingen ytterligare förlänga en medgiven förlängning där förväntade förbättringar av den exceptionellt svåra situationen inte har skett, eller genom att återkalla en förlängning när det inte längre föreligger några hinder för en snabbare återhämtning. 1.10. Riktlinjerna 1–11 bör tillämpas på enskilda företag och tillämpliga delar på grupper, det vill säga när dessa riktlinjer tillämpas på grupper, bör ”företag” tolkas som en ”grupp” och ”tillsynsmyndighet” bör tolkas som ”grupptillsynsmyndighet”. 1.11. Följande definitioner har utarbetats för dessa riktlinjer: a) ”förlängning av återhämtningsperioden” betyder den förlängda period som ska åtgärda en överträdelse av SCR som överstiger den ursprungliga perioden i enlighet med artikel 138.3 i Solvens II-direktivet; b) ”upphävning av förlängningen” innebär att tillsynsmyndigheten tar tillbaka en förlängning av återhämtningsperioden när det berörda företaget inte har lyckats styrka betydande framsteg för att åtgärda överträdelsen av

text: solvenskapitalkravet i enlighet med artikel 138.4 femte stycket i Solvens IIdirektivet; c) ”återkallelse av förlängningen” innebär att tillsynsmyndigheten tar tillbaka en förlängning av återhämtningsperioden på grund av en väsentlig förändring i de förhållanden som låg till grund för förlängningen. 1.12. Termer som inte definieras i dessa riktlinjer har den betydelse som definieras i de rättsakter som anges i inledningen. 1.13. Riktlinjerna ska tillämpas från och med den 1 januari 2016.

text: Riktlinje 1 – Allmänna överväganden när det gäller beviljandet av en förlängning av återhämtningsperioden

text: 1.14. När tillsynsmyndigheten beviljar en förlängning av återhämtningsperioden och beslutar om varaktigheten för denna förlängning bör den sträva efter att förhindra oproportionerligt negativa effekter för den finansiella marknaden i allmänhet eller för försäkringsmarknaden i synnerhet. Den bör se till att makroöverväganden på lämpligt sätt balanseras mot behovet av att inte i onödan äventyra skyddet av det berörda företagets försäkrings- och förmånstagare.

text: Riktlinje 2 – Ingen förlängning av återhämtningsperioden utan att förlängningen kan reduceras eller återkallas

text: 1.15. Tillsynsmyndigheten bör fatta alla beslut om att förlänga återhämtningsperioden på villkor att kunna återkalla eller reducera den förlängda återhämtningsperioden då de bakomliggande omständigheterna för förlängningen har förändrats på ett sådant sätt att tillsynsmyndigheten inte skulle ha beviljat en förlängning eller skulle ha beviljat en mer begränsad förlängning under dessa nya omständigheter. 1.16. Om Eiopa förklarar att det exceptionellt svåra förhållandet inte längre föreligger bör tillsynsmyndigheten snarast se över alla eventuellt beviljade förlängningar.

text: Riktlinje 3 – Beslut om varaktigheten av förlängningen av återhämtningsperioden

text: 1.17. Tillsynsmyndigheten bör hellre ytterligare utvidga förlängningen av återhämtningsperioden än bevilja en mycket lång förlängning av återhämtningsperioden från första början.

text: Riktlinje 4 – Begäran om information och återhämtningsplan

text: 1.18. Tillsynsmyndigheten bör kräva att företaget tillhandahåller all relevant information för att underlätta för tillsynsmyndigheten att bedöma faktorer och kriterier enligt definitionen i artikel 288

text: c

text: h

text: och i artikel 289 i kommissionens delegerade förordning

text: (EU) nr 2015/35

text: . 1.19. När det gäller beviljandet av en förlängning av återhämtningsperioden bör återhämtningsplanen i enlighet med artikel 142.1 i Solvens II-direktivet dessutom innehålla a) en motivering av förlängningen och den föreslagna varaktigheten av den förlängda återhämtningsperioden som behövs för att rätta till den exceptionellt svåra situationen; b) de framsteg som bör uppnås var tredje månad till följd av de föreslagna åtgärderna och deras förväntade inverkan på solvenssituationen.

text: Riktlinje 5 – Förlängning av återhämtningsperioden på grund av ett oförutsett, brant och kraftigt kursfall på finansmarknaderna

text: 1.20. Om Eiopa förklarar att ett oförutsett, brant och kraftigt kursfall har inträffat, bör tillsynsmyndigheten främst bedöma de procykliska effekterna när de fattar beslut om förlängning av återhämtningsperioden och dess varaktighet.

text: Riktlinje 6 – Förlängning av återhämtningsperioden på grund av ett ihållande lågt ränteläge

text: 1.21. Om Eiopa förklarar att ett ihållande lågt ränteläge förekommer bör tillsynsmyndigheten främst bedöma de åtgärder som vidtagits av företaget för att begränsa försämringen av solvenssituationen när de fattar beslut om förlängning av återhämtningsperioden och dess varaktighet.

text: Riktlinje 7 – Förlängning av återhämtningsperioden på grund av en katastrof med stora efterverkningar

text: 1.22. Om Eiopa förklarar att en katastrof med stora efterverkningar har inträffat bör tillsynsmyndigheten främst bedöma i vilken utsträckning företaget står inför väsentligt högre fordringar än vad som kunde ha förväntats under normala omständigheter.

text: Riktlinje 8 – Ytterligare förlängning av återhämtningsperioden om det har skett en väsentlig förändring i de ursprungliga antagandena

text: 1.23. Tillsynsmyndigheten bör endast överväga en begäran om ytterligare förlängning om de bakomliggande omständigheterna för den ursprungliga förlängningen av återhämtningsperioden har ändrats på ett sådant sätt att tillsynsmyndigheten

text: skulle ha beviljat en längre förlängning av återhämtningsperioden och begäran stöds av en anpassad och realistisk återhämtningsplan. 1.24. Tillsynsmyndigheten bör låta ett företag be om ytterligare förlängning av återhämtningsperioden så länge som den totalt erhållna förlängda återhämtningsperioden inte överstiger den längsta tid som avses i artikel 138.4 i Solvens II-direktivet.

text: Riktlinje 9 – Utvärdering av avsevärda framsteg

text: 1.25. Tillsynsmyndigheten bör avgöra om det fortfarande är sannolikt för företaget att uppfylla sin återhämtningsplan när den bedömer om företaget har gjort betydande framsteg när det gäller efterlevnaden av dess solvenskapitalkrav så som framgår av femte stycket i artikel 138.4 i Solvens II-direktivet. Tillsynsmyndigheten bör åtminstone överväga om företaget a) misslyckats att genomföra de åtgärder som det har åtagit sig att vidta; eller b) misslyckats med att göra betydande framsteg eller med något av de mål som bör uppnås var tredje månad till följd av de föreslagna åtgärderna som ingick i återhämtningsplanen.

text: Riktlinje 10 – Återkallande eller tillbakadragande av förlängningen

text: 1.26. Om tillsynsmyndigheten finner att förlängningen av återhämtningsperioden bör återkallas eller dras in bör företaget ges tillfälle att inom rimlig tid yttra sig om det föreslagna återkallandet eller tillbakadragandet.

text: Riktlinje 11 – Offentliggörande av återkallandet eller tillbakadragandet av förlängningen

text: 1.27. Om tillsynsmyndigheten återkallar eller drar in en förlängning av återhämtningsperioden bör den se till att företaget utan dröjsmål uppfyller kraven i artikel 54.1 i Solvens II-direktivet om att offentliggöra sådan information och skälen till återkallelsen eller indragningen i en uppdatering av rapporten om dess solvens och finansiella ställning.

text: Efterlevnads- och rapporteringsregler

text: 1.28. Det här dokumentet innehåller riktlinjer som utfärdats enligt artikel 16 i Eiopaförordningen. I enlighet med artikel 16.3 i Eiopa-förordningen ska behöriga myndigheter och finansinstitut med alla tillgängliga medel söka följa riktlinjerna och rekommendationerna. 1.29. Behöriga myndigheter som följer eller avser att följa dessa riktlinjer bör införliva dem i sitt rättsliga ramverk eller sin tillsynsram på ett lämpligt sätt. 1.30. De behöriga myndigheterna ska bekräfta för Eiopa huruvida de följer eller avser att följa dessa riktlinjer och ange orsaker till bristande efterlevnad inom två månader efter utfärdandet av de översatta versionerna.

text: 1.31. Om inget svar ges inom denna tidsfrist kommer de behöriga myndigheterna inte att anses uppfylla kraven på rapportering och kommer att rapporteras i enlighet med detta.

text: Slutlig bestämmelse om granskning

text: 1.32. Dessa riktlinjer granskas av Eiopa.