text: EUT L 176, 27.6.2013, s. 338.

text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

text: EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

text: EUT L 287, 29.10.2013, s. 63.

text: EUT C 170, 15.6.2013, s. 1.

text: Hodrick-Prescott-filtret (HP-filtret) är ett matematiskt standardverktyg som används inom makroekonomi för att fastställa trenden för en variabel över tid. Det tillämpas för alla vanliga statistiska paket. Ett ensidigt, rekursivt HP-filter säkerställer att endast den information som är tillgänglig vid respektive tidpunkt används för att beräkna trenden. Utjämningsparametern, som ofta brukar benämnas lambda i facklitteraturen, har satts till 400000 för att ge en bild av den långsiktiga trenden för kreditgivningen i förhållande till BNP.

text: Referensbuffertvärdet ökar linjärt i överensstämmelse med BNP och kan därför anta vilket värde som helst mellan 0 och 2,5 %, men i

text: artikel 136.4 i direktiv 2013/36/EU

text: anges att det buffertvärde som ska fastställas av den utsedda myndigheten ska kalibreras i steg om 0,25 procentenheter eller multipler av 0,25 procentenheter.

title: Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 18 juni 2014 om riktlinjer för fastställandet av kontracykliska buffertvärden (ESRB/2014/1)

text: (1) Under den globala finanskrisen har en av de mest destabiliserande faktorerna varit att de finansiella chockerna mot realekonomin har förstärkts procykliskt genom banksystemet och finansmarknaderna. Om det uppstår en konjunkturnedgång efter en period av alltför stor kredittillväxt kan detta leda till stora förluster inom banksektorn och generera en ond cirkel. De åtgärder som kreditinstituten vidtar för att stärka sina balansräkningar kan i det läget begränsa kredittillgången för realekonomin, vilket förvärrar konjunkturnedgången och försvagar deras balansräkningar ytterligare. Denna procykliska förstärkning av chocker visar hur viktigt det är att bygga upp ytterligare kapital inom banksektorn under perioder då riskerna i hela systemet ökar. En sådan ytterligare kapitalbuffert hjälper banksektorn att absorbera oväntade förluster och samtidigt fortsätta med kreditgivningen till realekonomin.

text: (2) Åtgärder har vidtagits för att göra bankerna mer motståndskraftiga mot den procykliska dynamiken. I december 2010 offentliggjorde Baselkommittén för banktillsyn (BCBS) ett antal åtgärder i syfte att stärka regelverket för banksektorn. Den kontracykliska kapitalbufferten är en av dessa åtgärder där BCBS har gett vägledning till de nationella myndigheterna. BCBS-riktlinjerna har genomförts i Europeiska unionen genom direktiv

text: (3) Systemet med den kontracykliska kapitalbufferten enligt direktiv

text: följer principen om en styrd skönsmässig bedömning. Denna princip innebär att de myndigheter som ansvarar för att fastställa buffertvärdet ska grunda sitt beslut på en regelbaserad strategi kombinerat med sin skönsmässiga bedömning när de beslutar om lämpligt buffertvärde. I enlighet med detta ska de varje kvartal offentliggöra ett buffertriktvärde som referensvärde, men uppmanas att fastställa ett buffertvärde som grundas på deras egen bedömning.

text: (4) De nationella utsedda myndigheterna och Europeiska centralbanken (ECB) (för medlemsstater som deltar i den gemensamma tillsynsmekanismen) tilldelas ansvaret att fastställa kontracykliska buffertvärden. Enligt direktiv

text: ska varje medlemsstat utse en offentlig myndighet eller ett offentligt organ som ska ansvara för att fastställa det kontracykliska buffertvärdet för respektive medlemsstat. Utöver detta tilldelas ECB särskilda tillsynsuppgifter genom

text: rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013

text: om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut. ECB får framför allt, om det bedöms vara nödvändigt, ställa högre krav än de nationella utsedda myndigheterna för de kontracykliska kapitalbuffertarna. För detta begränsade syfte anses ECB efter omständigheterna vara den utsedda myndigheten och har alla de befogenheter och skyldigheter som utsedda myndigheter har enligt tillämplig unionsrätt. Det normala skulle emellertid vara att de nationella utsedda myndigheterna ansvarar för att offentliggöra kontracykliska buffertvärden.

text: (5) I direktiv

text: fastställs att Europeiska systemrisknämnden (ESRB) får anta rekommendationer för att ge riktlinjer för hur utsedda myndigheter ska fastställa kontracykliska buffertvärden. ESRB får framför allt ha en rådgivande funktion i fråga om principer som ska vägleda utsedda myndigheter när dessa ska bedöma vilket buffertvärde som är lämpligt samt ge riktlinjer för mätning och beräkning av kreditgap, dvs. hur mycket kreditgivningen i förhållande till BNP avviker, samt beräkning av buffertriktvärden. Utöver detta får ESRB ge vägledning om variabler som signalerar uppkomst av systemrisk relaterad till perioder av alltför stor kredittillväxt i det finansiella systemet samt om variabler som visar att bufferten bör upprätthållas, minskas eller avvecklas.

text: (6) Den kontracykliska kapitalbufferten ska bidra till att motverka procyklikalitet i det finansiella systemet. När den cykliska systemrisken bedöms öka bör kapital ackumuleras för att skapa buffertar som ökar banksektorns motståndskraft under stressperioder då förluster materialiseras. Detta kommer att bidra till att upprätthålla kredittillgången och dämpa nedgången i den finansiella cykeln. Den kontracykliska kapitalbufferten kan också bidra till att dämpa en alltför stor kredittillväxt under uppgången i den finansiella cykeln.

text: (7) Buffertriktvärdet ska inte leda till att buffertvärdet fastställs automatiskt eller vara bindande för den utsedda myndigheten. De analyser som BCBS har gjort visar att kreditgapet visserligen utgör en värdefull utgångspunkt för beslut om kontracykliska buffertvärden, med att denna indikator kan fungera olika bra för olika länder och sett över tid. Med tanke på de finansiella systemens heterogenitet och dynamiska karaktär, de nationella ekonomiernas särdrag och de stora skillnaderna i datatillgång inom Europeiska unionen bör de utsedda myndigheterna beakta information av mycket olika slag när de bedömer graden av systemrisk och fastställer buffertvärdet i enlighet med detta. Denna information bör omfatta ytterligare indikatorer som signalerar uppbyggnad av systemrisk relaterad till perioder av alltför stor kredittillväxt samt approximativa värden för graden av finansförmedling i ekonomin, såsom kreditgivningen i förhållande till BNP, samt kvalitativ information. Den kvantitativa och kvalitativa information som används för denna bedömning, däribland buffertriktvärde och ytterligare indikatorer, utgör underlag för att förklara och motivera beslut om buffertvärden.

text: (8) Enligt de analyser som BCBS har gjort kan kreditgapet och andra indikatorer ibland ge missvisande information. Detta är något de utsedda myndigheterna bör vara medvetna om när de bedömer hållbar kreditgivningsnivå i ekonomin och lämpligt kontracykliskt buffertvärde. De utsedda myndigheterna bör därför med jämna mellanrum göra en förnyad bedömning av hur de indikatorer som de lägger störst vikt vid faktiskt fungerar.

text: (9) När risker materialiseras kan en omedelbar avveckling av den kontracykliska kapitalbufferten hjälpa kreditinstituten att absorbera förluster samtidigt som de upprätthåller utlåningen till realekonomin och följer de lagstadgade kapitalkraven. Att utnyttja bufferten kontracykliskt på detta sätt kan dämpa kreditinstitutens procykliska beteende, som annars kan begränsa kredittillgången för realekonomin. Den kontracykliska kapitalbufferten kan avvecklas mer successivt när den finansiella cykelns nedgång inte sammanfaller med att risker materialiseras och när kreditinstitutens motståndskraft inte hotas i lika stor utsträckning genom en alltför stor kredittillväxt. Det är upp till de utsedda eller behöriga myndigheterna att besluta om hur man ska använda eventuella kapitalöverskott som uppstår när bufferten avvecklas.

text: (10) Det är viktigt att den myndighet som fastställer det kontracykliska buffertvärdet har en väl genomtänkt kommunikationsstrategi. Detta gör det lättare att hantera allmänhetens förväntningar, det är viktigt för de utsedda myndigheternas samordning och avgörande för makrotillsynspolitikens trovärdighet, ansvarighet och effektivitet. Enligt direktiv

text: ska de utsedda myndigheterna vidta alla rimliga åtgärder för att tidsmässigt samordna anmälan om buffertvärden.

text: (11) Arbetet med att bygga upp ett mer motståndskraftigt banksystem i unionen innebär också att de utsedda myndigheterna ska erkänna kontracykliska buffertvärden som har fastställts av andra medlemsstater. Genom direktiv

text: upprättas en ram för att erkänna andra medlemsstaters buffertvärden samt för att erkänna eller fastställa buffertvärden för tredjeländer. Vid sidan av de obligatoriska arrangemangen för ömsesidighet bör de utsedda myndigheterna generellt sett erkänna de buffertvärden som har fastställts av andra medlemsstater. Denna rekommendation behandlar inte åtgärder som vidtas av utsedda myndigheter i unionen med avseende på tredjeländers kontracykliska kapitalbuffertar och ska inte påverka tillämpningen av framtida ESRB-rekommendationer.

text: (12) Den kontracykliska kapitalbufferten är ett av en rad olika makrotillsynsinstrument. Europeiska systemrisknämndens rekommendation

text: av den 4 april 2013 om makrotillsynspolitikens mellanliggande mål och instrument innehåller en vägledande förteckning över instrument som medlemsstaterna skulle kunna ange för makrotillsynsorganen. De utsedda myndigheterna bör, som ett led i sin makrotillsynspolitiska strategi, överväga när de ska använda enbart den kontracykliska kapitalbufferten, när de ska använda andra instrument samt när de ska kombinera den kontracykliska kapitalbufferten med andra instrument.

text: (13) Empirisk analys tyder på att kreditgapet är den enskilda indikator för unionen som helhet som bäst signalerar att det har byggts upp risker som hänger samman med den typ av kris som den kontracykliska kapitalbufferten är avsedd att dämpa. Detta kreditgap har visat sig ge en tydlig signal inom en rad olika specifikationer av avvikelsen. Det finns några metoder för att beräkna avvikelsen som ger bättre signalegenskaper än den beräkningsmetod som föreslås i BCBS-riktlinjerna, men dessa baseras ofta på smalare kreditaggregat och kan därför vara mindre stabila med tanke på innovationen inom det finansiella området. Att mäta och beräkna kreditgapet samt referensbuffertvärdet i linje med BCBS-riktlinjerna ger bättre jämförbarhet både i och utanför EU.

text: (14) I vissa medlemsstater kan den mätning och beräkning som föreslås i BCBS-riktlinjerna leda till att kreditgapet inte riktigt signalerar en uppbyggnad av risker som föregår finansiella kriser. Nationella särdrag, såsom variationer i det finansiella systemets uppbyggnad och utvecklingsgrad samt i kredituppgifternas kvalitet och tillgänglighet, innebär att vissa medlemsstater kan få bättre signalegenskaper om de använder en annan metod än den som anges i BCBS-riktlinjerna för att beräkna kreditgapet. För att ta hänsyn till sådana skillnader och göra det möjligt att använda andra metoder får utsedda myndigheter – utöver detta – mäta och beräkna kreditgapet med hjälp av en metod som bättre avspeglar särdragen för respektive medlemsstat.

text: (15) Den metod som anges i BCBS-riktlinjerna för att kartlägga kreditgapet i förhållande till ett referensbuffertvärde som fungerar som buffertriktvärde är en ad hoc-metod. Empirisk analys av alternativa metoder är visserligen lovande, men har inte kommit tillräckligt långt för att kunna ge vägledning. Medlemsstater som mäter och beräknar kreditgapet med hjälp av en alternativ metod, utöver den metod som offentliggörs i BCBS-riktlinjerna, bör utarbeta och offentliggöra ett referensbuffertvärde som motsvarar den alternativa metoden utöver det referensbuffertvärde som anges i BCBS-metoden. Medlemsstater som mäter och beräknar kreditgapet i linje med BCBS-riktlinjerna kan också utarbeta och offentliggöra ett alternativt referensbuffertvärde utöver det som BCBS-metoden har genererat.

text: (16) Empiriska rön tyder på att andra variabler kan komplettera kreditgapet för att signalera uppbyggnad av systemrisker som är relaterade till alltför stor kredittillväxt i det finansiella systemet. Sådana variabler omfattar mått på en potentiell övervärdering av fastighetspriserna (t.ex. pris i förhållande till inkomst, prisgap och tillväxtnivåer för affärs- och bostadsfastigheter), mått på kreditutvecklingen (t.ex. reell kredittillväxt totalt eller för bankerna, avvikelsen från trenden inom deflaterat M3), mått på externa obalanser (t.ex. bytesbalans som andel av BNP), mått på styrka i bankernas balansräkningar (t.ex. bruttosoliditet), mått på den privata sektorns skuldbörda (t.ex. ränteutgifter i förhållande till inkomst) och mått på potentiellt felaktig prissättning av risk (t.ex. reell tillväxt i aktiekurser). De utsedda myndigheterna bör väga in dessa variabler i sin bedömning när de fastställer lämpligt värde för den kontracykliska kapitalbufferten. Att kombinera sådana variabler med kreditgapet i en multivariat modell har visat sig ge bättre signalegenskaper. De utsedda myndigheterna kan också vilja beakta sådana modeller.

text: (17) Empiriska rön tyder på att för majoriteten av medlemsstaterna var det de finansiella marknadspriserna som bäst signalerade att det hade materialiserats risker som motiverade en omgående minskning eller avveckling av den kontracykliska kapitalbufferten. För den här typen av marknadsbaserade indikatorer är tillgången till tillräckligt långa tidsserier begränsad. Den empiriska analysen av buffertens avvecklingsfas är därför mindre tillförlitlig än analysen av uppbyggnadsfasen. Det är också svårt att fastställa variabler som kan ange att den kontracykliska kapitalbufferten successivt kan reduceras när riskerna med en alltför stor kredittillväxt går tillbaka. I princip kan variabler som fungerar bra under den kontracykliska kapitalbuffertens uppbyggnadsfas även ligga till grund för beslutet om att bufferten ska upprätthållas, minskas eller avvecklas. Dessa variabler kan emellertid också ge missvisande information. Kreditgapet ger kanske inte alltid en rättvisande bild av riskerna om kreditgivningen har ökat alltför mycket under en längre period. Efterhand som forskning och erfarenhet utvecklas kommer den uppsättning variabler som anges i denna rekommendation att behöva utökas med andra lämpliga indikatorer så snart dessa har identifierats. Generellt sett behöver de utsedda myndigheterna vara ännu mer noggranna i sin bedömning under buffertens avvecklingsfas än under uppbyggnadsfasen. Även marknadsintelligens, tillsynsbedömningar och stresstester kan ligga till grund för en sådan bedömning.

text: (18) Förutsatt att dessa uppgifter finns tillgängliga i respektive medlemsstat ska uppföljning och offentliggörande av en minimiuppsättning variabler som signalerar att den kontracykliska kapitalbufferten bör byggas upp, upprätthållas, minskas eller avvecklas främja konsekvens och öppenhet från de utsedda myndigheternas sida. Detta ska inte hindra dessa myndigheter från att överväga ytterligare indikatorer eller kvalitativ information med tanke på medlemsstatens särdrag och inte heller hindra dem från att lägga mer vikt vid vissa variabler än andra eller lägga större vikt vid kvalitativ information.

text: (19) ESRB:s rekommendationer offentliggörs efter det att rådet har informerats om styrelsens intention att göra detta och rådet getts möjlighet att agera.

text: AVSNITT 1

text: REKOMMENDATIONER

text: Rekommendation A – Principer

text: De utsedda myndigheterna rekommenderas att iaktta följande principer när de bedömer och fastställer lämpliga kontracykliska buffertvärden som ska tillämpas i respektive medlemsstat:

text: Princip 1: (Syfte) Beslut om lämpligt kontracykliskt buffertvärde bör motiveras av målet att skydda banksystemet mot potentiella förluster som är relaterade till uppbyggnad av en cyklisk systemrisk för att därigenom stödja att realekonomin har kontinuerlig kredittillgång under hela den finansiella cykeln.

text: Princip 2: (Buffertriktvärde) Hur mycket kreditgivningen i förhållande till BNP avviker från sin långsiktiga trend – kreditgapet – bör utgöra en gemensam utgångspunkt för att motivera beslut om kontracykliska buffertvärden, framför allt under uppbyggnadsfasen. När utsedda myndigheter bedömer den cykliska systemrisken och fastställer lämpligt kontracykliskt buffertvärde bör de emellertid även beakta annan kvantitativ och kvalitativ information. Detta inbegriper information som avspeglar nationella särdrag. De utsedda myndigheterna bör förklara för allmänheten vilken information som används och hur denna vägs in när det relevanta buffertvärdet ska fastställas.

text: Princip 3: (Risk för missvisande information) De utsedda myndigheterna bör bedöma den information som ligger till grund för kreditgapet och alla andra relevanta variabler eller modeller som ingår i variabler samt vara uppmärksamma på att den information de ger kan vara missvisande. De utsedda myndigheterna bör ta hänsyn till denna bedömning när de bedömer om kredittillväxten är hållbar för att fastställa lämpligt kontracykliskt buffertvärde. Det bör regelbundet göras en förnyad bedömning av att dessa variabler och modeller är användbara.

text: Princip 4: (Avveckling av bufferten) De utsedda myndigheterna bör omgående avveckla den kontracykliska kapitalbufferten när risker materialiseras. Detta kan dämpa kreditinstitutens procykliska beteende genom att hjälpa dem att absorbera förluster samtidigt som de upprätthåller utlåningen till realekonomin och uppfyller solvenskraven. När risker inte materialiseras utan bedöms gå tillbaka kan det vara lämpligare att avveckla bufferten successivt. Om en utsedd myndighet sänker det gällande buffertvärdet bör den fastställa en preliminär period under vilken ingen bufferthöjning väntas.

text: Princip 5: (Kommunikation) Utsedda myndigheter bör utarbeta en tydlig strategi för att meddela sina beslut om den kontracykliska kapitalbufferten. Som ett led i denna strategi bör de upprätta en mekanism för samordningen med andra utsedda myndigheter liksom ESRB. De bör även upprätta överblickbara, stabila processer och väldefinierade kommunikationskanaler för viktiga aktörer och allmänheten.

text: Princip 6: (Erkännande av buffertvärden) Vid sidan av de obligatoriska arrangemang för ömsesidighet som fastställs i unionsrätten bör de utsedda myndigheterna generellt sett erkänna de kontracykliska buffertvärden som tillämpas i andra medlemsstater. De utsedda myndigheterna bör överväga vilka gränsöverskridande konsekvenser det får att ett buffertvärde för exponeringar gentemot en annan medlemsstat inte erkänns utöver den obligatoriska nivån. Om ett buffertvärde som har fastställts av den utsedda myndigheten i en annan medlemsstat inte erkänns utöver den obligatoriska nivån bör de utsedda myndigheterna underrätta

punkt: a

text: ESRB,

punkt: b

text: den utsedda myndighet som har fastställt buffertvärdet,

punkt: c

text: ECB, om minst en av de utsedda myndigheter som har fastställt eller inte erkänt buffertvärdet kommer från en medlemsstat som deltar i den gemensamma tillsynsmekanismen i enlighet med förordning

text: (EU) nr 1024/2013

text: Princip 7: (Andra makrotillsynsinstrument) Den kontracykliska kapitalbufferten är ett av en rad olika makrotillsynsinstrument som myndigheterna i unionen har till sitt förfogande. De utsedda myndigheterna bör, som ett led i sin makrotillsynspolitiska strategi, överväga när de ska använda enbart bufferten, när de ska använda andra instrument i stället för bufferten samt när de ska kombinera bufferten med andra instrument.

text: Rekommendation B – Riktlinjer för mätning och beräkning av kreditgap samt beräkning av referensbuffertvärde och buffertriktvärde

text: 1. De utsedda myndigheterna rekommenderas att varje kvartal mäta och beräkna ett standardiserat kreditgap i enlighet med BCBS-riktlinjerna, enligt anvisningarna i del I i bilagan till denna rekommendation.

text: 2. Om de utsedda myndigheterna bedömer att en annan mätning och beräkning av kreditgapet skulle ge en bättre bild av den nationella ekonomins särdrag, rekommenderas de att varje kvartal mäta och beräkna ett ytterligare kreditgap utöver det som beräknas i enlighet med punkt 1. Om de utsedda myndigheterna beräknar detta ytterligare kreditgap rekommenderas de att iaktta följande riktlinjer:

text: Den mät- och beräkningsmetod som används bör avspegla hur kreditgivningen i förhållande till BNP avviker från den långsiktiga trenden.

text: Mätning och beräkning bör grundas på en empirisk analys av uppgifter som är relevanta för motsvarande medlemsstat.

text: Varje revidering av mät- och beräkningsmetoden för det ytterligare kreditgapet bör baseras på en omfattande översyn av hur väl den valda metoden har signalerat uppbyggnaden av risker som hänger samman med den typ av kris som den kontracykliska kapitalbufferten är avsedd att dämpa.

text: 3. De utsedda myndigheterna rekommenderas att varje kvartal beräkna

text: ett referensbuffertvärde som baseras på det standardiserade kreditgapet i enlighet med BCBS-riktlinjerna, enligt anvisningarna i del II i bilagan, samt i tillämpliga fall, antingen

text: ett referensbuffertvärde som baseras på det standardiserade kreditgapet och som beräknas i enlighet med en annan metod än den som anges i del II i bilagan om en sådan metod används eller

text: ett referensbuffertvärde som baseras på det ytterligare kreditgapet och som beräknas i enlighet med en annan metod än den som anges i del II i bilagan, om det ytterligare kreditgapet beräknas.

text: 4. Om det, utöver det referensbuffertvärde som har fastställts i överensstämmelse med punkt 3 a, har beräknats ett annat referensbuffertvärde i överensstämmelse med punkt 3 b eller c för ett visst kvartal, rekommenderas utsedda myndigheter att i enlighet med direktiv

text: som buffertriktvärde välja det referensbuffertvärde som bäst avspeglar särdragen i respektive nationella ekonomi.

text: 5. Som ett led i den information som åtföljer det tillkännagivande av det kontracykliska buffertvärdet som krävs enligt

text: artikel 136.7 i direktiv 2013/36/EU

text: rekommenderas utsedda myndigheter att på sin webbplats kvartalsvis offentliggöra

text: det standardiserade kreditgapet och motsvarande kreditgivning i förhållande till BNP,

text: det ytterligare kreditgapet och motsvarande kreditgivning i förhållande till BNP, om sådan har beräknats, samt motivering till att man har frångått den formel som anges i del I i bilagan,

text: det referensbuffertvärde som har beräknats i enlighet med punkt 3 a,

punkt: d

text: det referensbuffertvärde som har beräknats i enlighet med punkt 3 b eller c, i tillämpliga fall,

punkt: e

text: källor till underliggande uppgifter och andra relevanta metadata.

text: 6. Som ett led i den information som åtföljer det tillkännagivande av det kontracykliska buffertvärdet som krävs enligt

text: artikel 136.7 i direktiv 2013/36/EU

text: rekommenderas utsedda myndigheter att ange skälen till att de avviker från

text: den mätning och beräkning av kreditgapet som har valts enligt punkterna 1 och 2, inklusive någon av dess komponenter,

text: den beräkning av referensbuffertvärdet som har valts enligt punkt 3,

text: det buffertriktvärde som har valts enligt punkt 4.

text: Rekommendation C – Vägledning om variabler som anger uppkomst av en systemrisk relaterad till perioder med alltför stor kredittillväxt

text: 1. För att fatta välgrundade beslut om lämpligt kontracykliskt buffertvärde rekommenderas de utsedda myndigheterna att inte bara beakta kreditgapet utan även diverse kvantitativ och kvalitativ information som signalerar uppbyggnad av systemrisk relaterad till perioder av alltför hög kredittillväxt.

text: 2. När de utsedda myndigheterna bedömer kvantitativ information bör de övervaka ett antal variabler som signalerar uppbyggnad av cyklisk systemrisk. Förutsatt att sådana variabler finns tillgängliga i medlemsstaterna bör denna uppsättning omfatta följande:

text: Mått på en potentiell övervärdering av fastighetspriserna (t.ex. pris i förhållande till inkomst, prisgap och tillväxtnivåer för affärs- och bostadsfastigheter).

text: Mått på kreditutvecklingen (t.ex. reell kredittillväxt totalt eller för bankerna, avvikelsen från trenden inom deflaterat M3).

text: Mått på externa obalanser (t.ex. bytesbalans som andel av BNP).

text: Mått på styrka i bankernas balansräkningar (t.ex. bruttosoliditet).

text: Mått på den privata sektorns skuldbörda (t.ex. ränteutgifter i förhållande till inkomst).

punkt: f

text: Mått på potentiellt felaktig prissättning av risk (t.ex. reell tillväxt i aktiekurser).

punkt: g

text: Mått som har härletts från modeller som kombinerar kreditgapet och ett urval av ovannämnda mått.

text: 3. Om det finns sådana tillgängliga och relevanta variabler i medlemsstaterna, rekommenderas de utsedda myndigheterna att offentliggöra åtminstone ett av de mått som anges i någon av punkterna 2 a, b, c, d, e och f kvartalsvis på sin webbplats tillsammans med tillkännagivandet av det kontracykliska buffertvärde som krävs enligt

text: artikel 136.7 i direktiv 2013/36/EU

text: Rekommendation D – Vägledning om variabler som visar att bufferten bör upprätthållas, minskas eller avvecklas

text: 1. För att fatta välgrundade beslut om lämpligt kontracykliskt kapitalbuffertvärde rekommenderas de utsedda myndigheterna att beakta diverse olika kvantitativ och kvalitativ information som signalerar att bufferten bör upprätthållas, minskas eller avvecklas.

text: 2. När de utsedda myndigheterna bedömer kvantitativ information bör de övervaka ett antal variabler som anger om bufferten bör upprätthållas, minskas eller avvecklas. Om sådana variabler finns tillgängliga i medlemsstaterna bör denna uppsättning omfatta följande:

text: Mått på stress inom bankernas finansieringsmarknader (t.ex. spreaden mellan LIBOR-OIS (Overnight Index Swaps), bankernas CDS-premier (Credit Default Swap).

text: Mått som anger allmän systemstress (t.ex. en sammansatt indikator som mäter stress i det nationella eller EU-omfattande finansiella systemet, såsom ECB-indikatorn CISS [Composite Indicator of Systemic Stress]).

text: 3. När de utsedda myndigheterna ska besluta om bufferten ska upprätthållas, minskas eller avvecklas rekommenderas de att iaktta större försiktighet i övervakningen av variablerna enligt punkt 2.

text: 4. Om det finns sådana tillgängliga och relevanta variabler i medlemsstaterna, rekommenderas de utsedda myndigheterna att offentliggöra åtminstone en av de variabler som anges i någon av punkterna 2 a och b kvartalsvis på sin webbplats tillsammans med tillkännagivandet av det kontracykliska buffertvärde som krävs enligt

text: artikel 136.7 i direktiv 2013/36/EU

text: AVSNITT 2

text: GENOMFÖRANDE

text: 1. Tolkning

text: 1. I denna rekommendation avses med

text: utsedd myndighet: en offentlig myndighet eller ett offentligt organ som har utsetts av en medlemsstat i enlighet med

text: artikel 136.1 i direktiv 2013/36/EU

text: eller av ECB i enlighet med

text: artikel 9.1 i förordning (EU) nr 1024/2013

text: referensbuffertvärde: ett kontracykliskt buffertvärde som beräknas i enlighet med rekommendation B.3,

text: buffertriktvärde: ett referensbuffertvärde som har valts i enlighet med rekommendation B.4,

text: kreditgap: hur mycket kreditgivningen i förhållande till BNP avviker från sin långsiktiga trend i en viss medlemsstat,

text: standardiserat kreditgap: ett kreditgap som mäts och beräknas i enlighet med rekommendation B.1,

text: ytterligare kreditgap: ett kreditgap som mäts och beräknas i enlighet med rekommendation B.2,

text: kontracykliskt buffertvärde: det värde som instituten måste tillämpa för att beräkna sin institutspecifika kontracykliska kapitalbuffert, som fastställs i enlighet med artiklarna

text: och

text: i direktiv 2013/36/EU eller av en relevant tredjelandsmyndighet, beroende på situationen.

text: 2. Bilagan utgör en integrerad del av denna rekommendation. Huvudtexten har dock tolkningsföreträde.

text: 2. Kriterier för genomförandet

text: 1. Adressaterna ska rapportera vilka åtgärder de vidtar med anledning av denna rekommendation, eller på lämpligt sätt motivera eventuell passivitet. Rapporterna bör som minimum innehålla

text: information om orsaker och tidsramar avseende vidtagna åtgärder,

text: en bedömning av huruvida vidtagna åtgärder är ägnade att uppnå målen i denna rekommendation,

text: en ingående motivering av varför man avstått från att vidta åtgärder eller gjort avsteg från denna rekommendation, inklusive eventuella förseningar.

text: 3. Tidsfrister för uppföljning

text: 1. Adressaterna ska rapportera till ESRB, rådet och kommissionen vilka åtgärder de vidtar med anledning av denna rekommendation, eller på lämpligt sätt motivera eventuell passivitet, enligt vad som anges nedan.

text: 2. Senast den 30 juni 2016 uppmanas adressaterna att lämna en rapport till ESRB, rådet och kommissionen för att förklara vilka åtgärder som har vidtagits för att följa denna rekommendation. De rekommenderade åtgärderna bör tillämpas från och med den dag då medlemsstaterna kräver att kreditinstituten inom deras jurisdiktion ska upprätthålla en institutionsspecifik kontracyklisk kapitalbuffert i enlighet med

text: artikel 130 i direktiv 2013/36/EU

text: . Rapporten bör innehålla uppgifter om de åtgärder som vidtas från och med denna dag.

text: 3. Adressaterna uppmanas att sända en rapport där de förklarar vilka åtgärder de har vidtagit för att följa denna rekommendation vart tredje år.

text: 4. Styrelsen kommer att besluta när denna rekommendation behöver ses över eller uppdateras mot bakgrund av erfarenheterna från fastställandet av buffertar enligt direktiv

text: eller av utvecklingen inom internationellt överenskommen praxis.

text: 4. Granskning och utvärdering

text: 1. ESRB-sekretariatet ska

text: stödja adressaterna, bl.a. genom att underlätta en samordnad rapportering genom att tillhandahålla förlagor och vid behov ytterligare information om tillvägagångssätt och tidsfrister för uppföljningen,

text: verifiera adressaternas uppföljning, inklusive att hjälpa adressaterna när dessa så önskar, och via styrkommittén informera styrelsen om uppföljningen.

text: 2. Styrelsen ska bedöma åtgärder och förklaringar från adressater och i förekommande fall bedöma huruvida denna rekommendation inte har följts och huruvida en adressat har underlåtit att på lämpligt sätt motivera sin passivitet.

text: Utfärdad i Frankfurt am Main den 18 juni 2014.

text: Mario Draghi

text: ESRB:s ordförande

text: BILAGA

text: DEL I METOD FÖR ATT MÄTA OCH BERÄKNA KREDITGAPET I ENLIGHET MED BCBS-RIKTLINJERNA

text: Det standardiserade kreditgapet, betecknat GAPt, mäts och beräknas som:

text: GAPt = RATIOt - TRENDt

text: där

text: t = dag i slutet av perioden som utgörs av ett kvartal,

text: RATIOt = (CREDITt /(GDPt + GDPt-1 + GDPt-2 + GDPt-3)) × 100 %,

text: GDPt = bruttonationalprodukt i den utsedda myndighetens medlemsstat under kvartal t,

text: CREDITt = omfattande mått på den utestående kreditstocken till den privata icke-finansiella sektorn i den utsedda myndighetens medlemsstat i slutet av kvartal t,

text: TRENDt = rekursivt Hodrick-Prescott-filtrerad trend av RATIO med en utjämningsparameter där lambdan satts till 400000.

text: DEL II METOD FÖR ATT BERÄKNA REFERENSBUFFERTVÄRDE I ENLIGHET MED BCBS-RIKTLINJERNA

text: Storleken på referensbuffertvärdet (som procentandel av riskvägda tillgångar) är noll när kreditgapet ligger under eller i nivå med den lägre tröskeln. Därefter ökar det linjärt med kreditgapet tills referensbuffertvärdet når sin maxnivå när kreditgapet ligger i nivå med eller över den övre tröskeln.

text: Formellt gäller:

text: om GAPt ≤ L, är referensbuffertvärdet noll,

text: om GAPt ≥ H, är referensbuffertvärdet 2,5 %,

text: mellan L och H interpoleras referensbuffertvärdet linjärt och motsvarar (0,3125 × GAPt - 0,625)

text: där

text: GAPt är det kreditgap som anges i bilaga del I,

text: L = 2 procentenheter är den lägre tröskeln,

text: H = 10 procentenheter är den övre tröskeln.


text: EUT L 176, 27.6.2013, s. 1.

text: EUT L 176, 27.6.2013, s. 338.

text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

text: EUT C 41, 14.2.2012, s. 1.

text: EUT C 170, 15.6.2013, s. 1.

text: Rådets förordning

text: (EU) nr 1024/2013

text: av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 29.10.2013, s. 63).

publisher: Europeiska systemrisknämnden

sprak: sv

title: Europeiska systemrisknämndens beslut av den 27 januari 2014 om en samordningsram för behöriga eller utsedda myndigheters underrättelse om nationella makrotillsynsåtgärder samt ESRB:s förfarande för att avge yttranden och utfärda rekommendationer (ESRB/2014/2)

text: EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

type: stycke

text: med beaktande av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013

text: om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012, särskilt

text: artikel 458

text: med beaktande av

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013

text: om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv

text: och om upphävande av direktiv

text: och 2006/49/EG, särskilt

text: artikel 133

text: med beaktande av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010

text: om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd, särskilt

text: artikel 3.2 j

text: med beaktande av Europeiska systemrisknämndens rekommendation

text: av den 22 december 2011 om de nationella myndigheternas mandat för makrotillsyn,

text: av den 4 april 2013 om makrotillsynspolitikens mellanliggande mål och instrument, och

text: Europeiska systemrisknämnden (ESRB) har ansvar för att bedriva makrotillsyn på unionsnivå i syfte att förhindra eller minska systemrisker för den finansiella stabiliteten i unionen. ESRB identifierar systemrisker inklusive sådana som den anser bör hanteras med makrotillsynsåtgärder. ESRB får uppmana till relevanta åtgärder och därigenom bidra till att a) säkerställa att makrotillsynspolitikens främsta mål uppfylls, samt b) motverka den benägenhet att inte vidta några åtgärder som kan förekomma inom makrotillsynpolitiken, vilket inbegriper såväl att man utnyttjar makrotillsynsåtgärder som att man underlåter att göra det.

text: ESRB:s överordnade mål är att se till att behöriga eller utsedda myndigheter vidtar makrotillsynsåtgärder som snabbt och effektivt förhindrar eller minskar systemrisker och som samtidigt är förenliga med och gynnsamma för en välfungerande inre marknad i EU.

text: ESRB bör bidra till att den inre marknadens mål uppnås och framför allt verka för den integrerade tillsynsstruktur inom unionen som krävs för att främja konsekventa och snabba politiska åtgärder från medlemsstaternas sida. Därigenom bör divergerande angreppssätt undvikas och den inre marknadens funktion förbättras. För detta ändamål får ESRB uppmana till ömsesidigt erkännande av behöriga eller utsedda myndigheters makrotillsynsåtgärder, framför allt i de fall då ömsesidigt erkännande föreskrivs i EU-lagstiftningen. Efterhand som förståelsen för makrotillsynsåtgärder ökar kan ESRB komma att rekommendera ömsesidigt erkännande även i andra fall framöver.

text: I linje med sitt uppdrag kommer ESRB att upprätthålla kontakt med internationella finansiella organisationer och makrotillsynsmyndigheter i tredjeländer och bedöma behovet av att på EU-nivå vidta makrotillsynsåtgärder gentemot systemrisker och makrotillsynsåtgärder i tredjeländer.

text: EU:s nya regelverk för banksektorn omfattar två olika rättsakter: direktiv

text: (nedan kallat kapitalkravsdirektivet (CRD) och förordning

text: (EU) nr 575/2013

text: (nedan kallad kapitalkravsförordningen [CRR]). Bestämmelserna i kapitalkravsdirektivet är mindre detaljreglerande än bestämmelserna i kapitalkravsförordningen. Medlemsstaterna har därför omfattande flexibilitet att tillämpa makrotillsynsinstrument på grundval av kapitalkravsdirektivet, t.ex. de olika kapitalbuffertarna. De makrotillsynsinstrument som föreskrivs i artikel 458 i kapitalkravsförordningen ger däremot inte samma grad av flexibilitet. När de används av nationella myndigheter ska ett särskilt förfarande tillämpas, som samtidigt anger tillämpningsområdet.

text: I kapitalkravsdirektivet och kapitalkravsförordningen fastställs flera olika krav om att behöriga eller utsedda myndigheter måste underrätta ESRB i samband med makrotillsyn, framför allt i följande bestämmelser: artiklarna 129.2, 130.2, 131.7, 131.12, 133, 134.2, 136.7 och 160 i kapitalkravsdirektivet och artiklarna 99.7 och 458 i kapitalkravsförordningen.

text: Enligt artikel 133 i kapitalkravsdirektivet och artikel 458 i kapitalkravsförordningen ska ESRB avge yttranden eller utfärda rekommendationer om särskilda makrotillsynsåtgärder inom en månad efter att ha underrättats om sådana åtgärder. Inför överlämnandet av sådana yttranden och rekommendationer ska ESRB bedöma om de planerade åtgärderna är lämpliga sett i ett makrotillsynsperspektiv med stöd av den underrättelse som har inkommit från respektive myndighet och dess egen analys.

text: Som anges i artikel 458 i kapitalkravsförordningen krävs det enligt den rättsliga grunden för att avge sådana yttranden en motivering till varför andra tillsynsinstrument som anges i kapitalkravsdirektivet och kapitalkravsförordningen inte är lämpliga för att hantera den identifierade systemrisken med beaktande av dessa åtgärders relativa effektivitet. För detta ändamål kommer ESRB att bedöma den logiska grunden sett i ett makrotillsynsperspektiv samt fördelen med de anmälda åtgärderna utifrån hur motiverade, ändamålsenliga, effektiva och proportionella de är.

text: I sin bedömning ska ESRB också beakta de anmälda åtgärdernas potentiella gränsöverskridande effekter och kan, om det anses nödvändigt, föreslå vissa ändringar av de anmälda åtgärderna för att minska eventuella negativa spridningseffekter inom unionens inre marknad. ESRB kommer emellertid att fokusera på makrotillsynsåtgärdernas övergripande nettofördelar sett till den finansiella stabiliteten.

text: ESRB ska även bidra till att systemrisker i unionen hanteras med hjälp av enhetliga och konsekventa makrotillsynsåtgärder som samordnas och utvecklas över tid, för att på så sätt skapa bättre förståelse och främja bästa praxis i fråga om makrotillsyn.

text: Eftersom ESRB enligt artikel 133 i kapitalkravsdirektivet och artikel 458 i kapitalkravsförordningen ska avge sina yttranden eller utfärda sina rekommendationer inom en månad efter det att underrättelsen tagits emot, måste det säkerställas att förfarandet för att bedöma anmälda åtgärder och överlämna yttranden eller rekommendationer fungerar effektivt.

text: Eftersom detta är av betydelse för att förfarandet ska fungera smidigt och effektivt, uppmanas de underrättande myndigheterna att lämna sina underrättelser om åtgärder på engelska, använda sig av de mallar som finns på ESRB:s webbplats samt att skriva underrättelsen så exakt och koncist som möjligt.

text: För att ESRB:s sekretariat ska kunna vidta nödvändiga administrativa och organisatoriska åtgärder i god tid uppmanas de underrättande myndigheterna att informera sekretariatet informellt om att en underrättelse är på väg, helst fem ECB-arbetsdagar innan underrättelsen lämnas.

text: I detta beslut fastställs allmänt vedertagna effektiva förfaranden av ledamöterna i ESRB:s styrelse. I och med att detta beslut offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning informeras nationella makrotillsynsmyndigheter och övriga relevanta nationella organ som inte är representerade i ESRB:s styrelse om ESRB:s förfaranden för att avge yttranden eller utfärda rekommendationer om makrotillsynsåtgärder som har antagits av behöriga eller utsedda myndigheter. Genom detta beslut införs inte något rättsligt bindande åtagande utöver dem som fastställs i unionens rättsakter.

text: HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

text: Artikel 1

text: Syfte

type: rubrik

text: I detta beslut fastställs en gemensam förfaranderam för hur ESRB ska avge yttranden och utfärda rekommendationer i enlighet med kapitalkravsdirektivet och kapitalkravsförordningen. Sådana yttranden och rekommendationer ska utarbetas i enlighet med detta beslut.

text: Artikel 2

text: Definitioner

text: I detta beslut gäller följande definitioner:

text: underrättelse: varje underrättelse som enligt

text: artikel 9 i rådets förordning (EU) nr 1024/2013

text: , överlämnas till ESRB av behöriga eller utsedda myndigheter, däribland ECB, i enlighet med artikel 133 i kapitalkravsdirektivet och artikel 458 i kapitalkravsförordningen.

text: yttrande: varje yttrande som ska avges av ESRB inom en månad i enlighet med artikel 133 i kapitalkravsdirektivet och artikel 458 i kapitalkravsförordningen.

text: rekommendation: varje rekommendation som ska utfärdas av ESRB inom en månad i enlighet med artikel 133.14 i kapitalkravsdirektivet.

text: makrotillsynsåtgärd: varje beslut om behöriga eller utsedda myndigheters åtgärder som ESRB ska underrättas om i enlighet med artikel 133 i kapitalkravsdirektivet och artikel 458 i kapitalkravsförordningen och som ESRB ska avge ett yttrande eller utfärda en rekommendation om i enlighet med punkterna 1–3.

text: Artikel 3

text: Underrättelse till ESRB

text: Artikel 3

text: ska tillämpas på alla underrättelser i den mening som avses i

text: artikel 2.1

text: . Den ska inte medföra något rättsligt bindande åtagande utöver dem som fastställs i unionens rättsakter.

text: För att förfarandet ska fungera smidigt och effektivt uppmanas myndigheterna att lämna sina underrättelser på engelska. Om ESRB har offentliggjort en mall för underrättelserna, uppmanas de underrättande myndigheterna att använda en sådan mall när de lämnar en underrättelse. ESRB ska offentliggöra sådana mallar på sin webbplats.

text: Underrättelsen ska innehålla all relevant information i enlighet med respektive krav enligt kapitalkravsdirektivet och kapitalkravsförordningen. Den ska vara skriven så exakt och koncist som möjligt.

text: Underrättelser ska offentliggöras av ESRB tre månader efter dagen för mottagandet, förutsatt att den underrättande myndigheten inte särskilt har begärt att de inte ska offentliggöras eller ESRB har bedömt att de inte ska offentliggöras med hänsyn till den finansiella stabiliteten.

text: Artikel 4

text: ESRB:s yttranden och rekommendationer

text: Artikel 4

text: ska tillämpas på alla yttranden och rekommendationer i den mening som avses i artikel

text: och

text: Om ESRB har lämnat en begäran om ytterligare information till de underrättande myndigheterna och får en underrättelse med förtydligande information som trots detta inte innehåller all relevant information som krävs för att bedöma om den planerade åtgärden är lämplig, däribland om den är förenlig med respektive krav i kapitalkravsdirektivet och kapitalkravsförordningen, får ESRB avge ett yttrande där det fastställs att det inte går att bedöma om åtgärden är förenlig med kraven i kapitalkravsdirektivet och kapitalkravsförordningen. ESRB får i tillämpliga fall även avge ett negativt yttrande eller utfärda en negativ rekommendation.

text: Så snart en underrättelse har inkommit i enlighet med artikel 133 i kapitalkravsdirektivet eller artikel 458 i kapitalkravsförordningen, ska ESRB:s sekretariat omedelbart överlämna den till samtliga styrelseledamöter och till samtliga ledamöter i utvärderingsgruppen enligt definitionen i

text: artikel 5

text: via Darwins konfidentialitetsförfarande.

text: Inom fem ECB-arbetsdagar efter den dag då en underrättelse enligt punkt 3 togs emot, får varje styrelseledamot som har allvarliga betänkligheter om yttre faktorers negativa inverkan i form av den anmälda makrotillsynsåtgärdens negativa gränsöverskridande spridningseffekter, påtala detta för ESRB. För att förfarandet ska fungera smidigt och effektivt uppmanas ledamöterna att påtala sådana väsentliga betänkligheter på engelska. Ledamöterna ska så exakt och koncist som möjligt tillhandahålla all relevant information som behövs för att, som ett led i den utvärdering som ska göras enligt punkt 5, utvärdera om det finns skälig grund för dessa väsentliga betänkligheter.

text: Inom tolv ECB-arbetsdagar efter den dag då en underrättelse enligt punkt 3 togs emot, ska utvärderingsgruppen utarbeta en utvärdering och ett utkast till yttrande eller rekommendation om makrotillsynsåtgärden är lämplig enligt de respektive kraven i kapitalkravsdirektivet och kapitalkravsförordningen, sett till makrotillsynen och den finansiella stabiliteten. Utvärderingsgruppen ska ta vederbörlig hänsyn till sådana väsentliga betänkligheter som det finns skälig grund för och som har påtalats för ESRB enligt punkt 4.

text: Så snart utkastet till yttrande eller rekommendation har slutförts av utvärderingsgruppen ska ESRB:s sekretariat omgående överlämna det till samtliga styrelseledamöter via Darwins konfidentialitetsförfarande så att det kan behandlas inom ramen för det skriftliga förfarandet. Inom fyra ECB-arbetsdagar efter den dag då utkastet till yttrande eller rekommendation lämnades, får styrelseledamöterna lämna synpunkter på detta utkast innan styrelsen fattar sitt beslut.

text: Inom två ECB-arbetsdagar efter den dag då kommentarerna från styrelseledamöterna ska ha inkommit, ska utvärderingsgruppen bedöma huruvida utkastet till yttrande eller rekommendation bör ändras mot bakgrund av dessa kommentarer och ska, via ESRB:s sekretariat, lämna det slutliga utkastet till yttrande eller rekommendation till styrelsen.

text: På grundval av utvärderingsgruppens utvärdering och utkast ska styrelsen fatta ett beslut om utkastet till yttrande eller rekommendation. Om det inte har kallats till ett styrelsemöte i enlighet med ESRB:s arbetsordning, ska styrelsens beslut fattas genom skriftligt förfarande och styrelseledamöterna får då minst fem ECB-arbetsdagar på sig att rösta. Styrelsens beslut ska fattas senast minst en ECB-arbetsdag innan den enmånadsperiod som anges i artikel 133 i kapitalkravsdirektivet eller artikel 458 i kapitalkravsförordningen löper ut.

text: ESRB:s yttrande eller rekommendation ska offentliggöras av ESRB tre månader efter det att makrotillsynsåtgärden har godkänts eller avslagits i enlighet med bestämmelserna i kapitalkravsdirektivet eller i kapitalkravsförordningen, förutsatt att den underrättande myndigheten inte särskilt har begärt att de inte ska offentliggöras eller ESRB har bedömt att yttrandet eller rekommendationen inte ska offentliggöras med hänsyn till den finansiella stabiliteten. Fram till utgången av denna tremånadsperiod ska detta yttrande eller denna rekommendation vara icke-offentlig och konfidentiell.

text: Artikel 5

text: Utvärderingsgrupp

text: En utvärderingsgrupp ska inrättas som ett permanent underorgan till den rådgivande tekniska kommittén. Den ska utarbeta utvärderingar av och utkast till yttranden eller rekommendationer om makrotillsynsåtgärder. Utvärderingsgruppens medlemmar och observatörer ska ha omfattande erfarenhet, i fråga om både tekniska aspekter och policyaspekter.

text: Utvärderingsgruppens permanenta medlemmar ska omfatta två företrädare från ESRB:s sekretariat, en företrädare från ECB, en företrädare från gemensamma tillsynsmekanismen (SSM) och nio företrädare som var och en representerar en nationell centralbank i en medlemsstat (nedan kallade de nio företrädarna) enligt punkt 8.

text: Utvärderingsgruppens permanenta observatörer ska omfatta två företrädare för Europeiska kommissionen och en företrädare för Europeiska bankmyndigheten.

text: Utvärderingsgruppens icke-permanenta observatörer ska omfatta två företrädare, en för den nationella centralbanken och för den nationella behöriga eller utsedda myndigheten, beroende på vad som är tillämpligt, från varje medlemsstat som har underrättat om en makrotillsynsåtgärd samt en företrädare för varje institution, representerad genom en ledamot i ESRB:s styrelse, som har påtalat väsentliga betänkligheter i enlighet med

text: artikel 4.4

text: Om det är ECB och inte de nationella myndigheterna som anmäler en makrotillsynsåtgärd på nationell nivå i enlighet med

text: artikel 5.2 i förordning (EU) nr 1024/2013

text: , ska ECB företrädas av en icke-permanent observatör och varje berörd medlemsstat ska företrädas av två icke-permanenta observatörer som utses i enlighet med punkt 4.

text: De icke-permanenta observatörernas uppgift i utvärderingsgruppen är att lämna information och förklaringar till de permanenta medlemmarna när det gäller makrotillsynsåtgärder som det har underrättats om eller väsentliga betänkligheter som har påtalats.

text: Utvärderingsgruppens ordförande ska vara en företrädare för ESRB:s sekretariat.

text: På grundval av nomineringar av de nationella centralbankerna i medlemsstaterna ska styrelsen utse nio företrädare till utvärderingsgruppen som var och en företräder en nationell centralbank i en medlemsstat. De nio företrädarna ska omfattas av ett rotationssystem. För den första mandatperioden ska inledningsvis fyra av nio företrädare utses för en tvåårsperiod och fem av nio företrädare ska utses för en treårsperiod. Deras mandatperiod ska inte omedelbart kunna förlängas. Därefter ska mandatperioden för var och en av de nio företrädarna begränsas till två år och inte omedelbart kunna förlängas. De nio företrädarna ska ha en sådan sammansättning att det säkerställer en balanserad representation av nationella centralbanker både från medlemsstater som deltar i den gemensamma tillsynsmekanismen och medlemsstater som inte gör det.

text: För att undvika intressekonflikter vid utvärdering av makrotillsynsåtgärder ska företrädare för de nationella centralbankerna eller företrädaren för ECB tillfälligt förlora sin ställning som permanent medlem och inte få någon ersättare i samtliga fall då myndigheterna i respektive medlemsstat eller ECB har underrättat om en makrotillsynsåtgärd eller påtalat väsentliga betänkligheter om den makrotillsynsåtgärd som ska utvärderas av utvärderingsgruppen. Punkterna 4 och 5 ska fortsätta att gälla.

text: Utvärderingsgruppens permanenta medlemmar ska utarbeta utkast till yttranden eller rekommendationer i enlighet med

text: artikel 4.5

text: för omröstning av styrelsen. Utvärderingsgruppen ska eftersträva konsensus bland sina permanenta medlemmar. Om omständigheterna så kräver, kan den lämna en majoritets- och en minoritetsståndpunkt i sin utvärdering till styrelsen.

text: Artikel 6

text: Ikraftträdande

text: Detta beslut träder i kraft den 28 januari 2014.

type: vagledning

utgivare: esrb


text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

text: EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

text: Europeiska systemrisknämndens rekommendation

text: av den 20 december 2012 om kreditinstitutens finansiering (EUT C 119, 25.4.2013, s. 1).

title: Europeiska systemrisknämndens beslut av den 16 september 2014 om förlängning av vissa tidsfrister som anges i rekommendation ESRB/2012/2 om kreditinstitutens finansiering (ESRB/2014/4)

text: EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

text: med beaktande av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010

text: om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd, särskilt artikel 3.2

text: b

text: f

text: och

text: g

text: artikel 4.2

text: artikel 16.2

text: och

text: artikel 17

text: med beaktande av Europeiska systemrisknämndens beslut

text: av den 20 januari 2011 om arbetsordningen för Europeiska systemrisknämnden, särskilt artiklarna

text: och

text: , och

text: Den 20 december 2012 antog Europeiska systemrisknämndens styrelse rekommendation

text: . Rekommendationen syftar till att uppmuntra kreditinstituten att skapa hållbara finansieringsstrukturer.

text: För att uppnå målen med rekommendation

text: ska nationella tillsynsmyndigheter, nationella myndigheter med ansvar för makrotillsynen och Europeiska bankmyndigheten (EBA) vidta vissa åtgärder inom de tidsfrister som fastställs i avsnitt 2.3.

text: Styrelsen beslutade den 31 december 2013 att förlänga dessa tidsfrister med mellan sex och tolv månader. Enligt de ändrade tidsfristerna ska nationella tillsynsmyndigheter med ansvar för banktillsynen och nationella tillsynsmyndigheter och andra myndigheter med ansvar för makrotillsynen senast den 30 juni 2015 överlämna en interimsrapport till ESRB med en första bedömning av vilka resultat som genomförandet av rekommendationerna A 1, A 2 och A 3 har haft, och senast den 31 januari 2016 ska de överlämna en slutrapport. EBA bör överlämna en första utvärderingsrapport om rekommendation A 5 senast den 30 juni 2015 och en slutrapport senast den 30 september 2015. Vissa mottagare har dock uppgett att det inte kommer att bli möjligt att fullt ut hålla de angivna tidsfristerna.

text: Det övergripande målet för ESRB är att förhindra eller minska systemrisker på ett snabbt och effektivt sätt. Styrelsen anser att en ytterligare fördröjning på sex månader för de nationella tillsynsmyndigheternas första utvärderingsrapport om rekommendationerna A 1, A 2 och A 3 och en ytterligare fördröjning på nio månader för EBA:s första utvärderingsrapport om rekommendation A 5 inte skulle äventyra finansmarknadernas korrekta funktionssätt, och inte heller innebära att dessa rekommendationer inte kommer att genomföras.

text: Styrelsen har därmed beslutat att förlänga de tidsfrister i rekommendation

text: som gäller rekommendationerna A 1, A 2 och A 3 med sex månader och den tidsfrist som gäller rekommendation A 5 med nio månader, för att ge de nationella tillsynsmyndigheterna och EBA tillräckligt med tid för att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra rekommendationerna.

text: HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

text: Artikel 1

text: Ändringar i rekommendation

text: Rekommendation

text: ska ändras på följande sätt:

text: Avsnitt 2.3.1 ska ersättas med följande: 1. Rekommendation A – Nationella tillsynsmyndigheter med ansvar för banktillsynen, nationella tillsynsmyndigheter och andra myndigheter med ansvar för makrotillsynen samt EBA ska rapportera enligt följande tidsplan: a) Senast den 31 december 2015 ska nationella tillsynsmyndigheter med ansvar för banktillsynen överlämna en interimsrapport till ESRB med en första bedömning av vilka resultat som genomförandet av rekommendationerna A 1 och A 2 har haft. b) Senast den 31 juli 2016 ska nationella tillsynsmyndigheter med ansvar för banktillsynen överlämna en slutrapport om rekommendationerna A 1 och A 2 till ESRB och rådet. c) Senast den 31 december 2015 ska nationella tillsynsmyndigheter och andra myndigheter med ansvar för makrotillsynen överlämna en interimsrapport till ESRB med en första bedömning av vilka resultat som genomförandet av rekommendation A 3 har haft. d) Senast den 30 september 2016 ska nationella tillsynsmyndigheter och andra myndigheter med ansvar för makrotillsynen överlämna en slutrapport om genomförandet av rekommendation A 3 till ESRB och rådet. e) Senast den 30 juni 2014 ska EBA överlämna de riktlinjer som avses i rekommendation A 4 till ESRB och rådet. f) Senast den 31 mars 2016 ska EBA överlämna en interimsrapport till ESRB med en första bedömning av vilka resultat som genomförandet av rekommendation A 5 har haft. g) Senast den 30 juni 2016 ska EBA överlämna en slutrapport om genomförandet av rekommendation A 5 till ESRB och rådet.

text: I bilagan ska punkt V.1.3.1 ersättas med följande: V.1.3.1 Tidsfrister Nationella tillsynsmyndigheter med ansvar för banktillsynen, nationella tillsynsmyndigheter och andra myndigheter med ansvar för makrotillsynen samt EBA ska rapportera till ESRB och rådet om åtgärder som vidtagits med anledning av denna rekommendation, eller på lämpligt sätt motivera eventuell passivitet. Följande tidsplan ska gälla: a) Senast den 31 december 2015 ska nationella tillsynsmyndigheter med ansvar för banktillsynen överlämna en interimsrapport till ESRB med en första bedömning av vilka resultat som genomförandet av rekommendationerna A 1 och A 2 har haft. b) Senast den 31 juli 2016 ska nationella tillsynsmyndigheter med ansvar för banktillsynen överlämna en slutrapport om rekommendationerna A 1 och A 2 till ESRB och rådet. c) Senast den 31 december 2015 ska nationella tillsynsmyndigheter och andra myndigheter med ansvar för makrotillsynen överlämna en interimsrapport till ESRB med en första bedömning av vilka resultat som genomförandet av rekommendation A 3 har haft. d) Senast den 30 september 2016 ska nationella tillsynsmyndigheter och andra myndigheter med ansvar för makrotillsynen överlämna en slutrapport till ESRB och rådet om genomförandet av rekommendation A 3. e) Senast den 30 juni 2014 ska EBA överlämna de riktlinjer som avses i rekommendation A 4 till ESRB och rådet. f) Senast den 31 mars 2016 ska EBA överlämna en interimsrapport till ESRB med en första bedömning av vilka resultat som genomförandet av rekommendation A 5 har haft. g) Senast den 30 juni 2016 ska EBA överlämna en slutrapport till ESRB och rådet om genomförandet av rekommendation A 5.

text: Artikel 2

text: Offentliggörande

text: Detta beslut ska offentliggöras på ESRB:s webbplats den dag då det träder i kraft.

text: Artikel 3

text: Ikraftträdande

text: Detta beslut träder i kraft den dag det antas.


text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

text: EUT L 176, 27.6.2013, s. 338.

text: EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

text: av den 18 juni 2014 om riktlinjer för fastställandet av kontracykliska buffertvärden (EUT C 293, 2.9.2014, s. 1).

text: Rådets förordning

text: (EU) nr 1024/2013

text: av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 29.10.2013, s. 63).

text: Den engelska versionen finns på ESRB:s webbplats www.esrb.europa.eu

title: Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 11 december 2015 om att erkänna och fastställa kontracykliska buffertvärden för exponeringar gentemot tredjeländer (ESRB/2015/1)

text: EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

text: med beaktande av

text: b

text: d

text: , och f samt artiklarna

text: med beaktande av

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013

text: om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv

text: och om upphävande av direktiv

text: och 2006/49/EG, särskilt artiklarna

text: och

text: av den 20 januari 2011 om arbetsordningen för Europeiska systemrisknämnden, särskilt

text: artikel 15.3 e

text: och artiklarna

text: , och

text: Under den globala finanskrisen har en av de mest destabiliserande faktorerna varit att de finansiella chockerna mot realekonomin har förstärkts procykliskt genom banksystemet och finansmarknaderna. Om det uppstår en konjunkturnedgång efter en period av alltför stor kredittillväxt kan detta leda till stora förluster inom banksektorn och starta en ond cirkel. De åtgärder som kreditinstituten vidtar för att stärka sina balansräkningar kan i det läget begränsa kredittillgången för realekonomin, vilket förvärrar konjunkturnedgången och försvagar deras balansräkningar ytterligare.

text: Kontracykliska kapitalbuffertar är avsedda att balansera sådana procykliska effekter genom att öka banksektorns motståndskraft. Kraven på kontracykliska kapitalbuffertar är en del av den nya globala regleringsstandarden för bankkapitalkrav (Basel III-reglerna) som utfärdades av Baselkommittén för banktillsyn (BCBS) i december 2010 och genomfördes i unionen genom direktiv

text: . Genom att förstärka de kontracykliska kapitalbuffertarna kan utsedda myndigheter eller enheter kräva att banksektorn bygger upp extra kapital under sådana perioder då systemriskerna ökar till följa av en alltför hög kredittillväxt. Om sådana risker materialiseras kan myndigheterna sänka det kontracykliska buffertvärdet och tillåta att bufferten används för att absorbera oväntade förluster. Detta gör det möjligt för banksektorn att upprätthålla utlåningen till realekonomin och följa de lagstadgade kapitalkraven.

text: Utlåning över nationsgränderna gör att de kontracykliska kapitalbufferterna har internationell betydelse. Förluster kan uppstå från exponeringar som den inhemska banksektorn har gentemot tredjeländer. Sådana förluster kan bli avsevärda om ett tredjeland till vilket en medlemsstats inhemska banksektor har betydande exponeringar går in i en konjunkturnedgång efter en period med alltför stor kredittillväxt.

text: Ramverket Basel III om kontracykliska kapitalbuffertar är utformat på ett sådant sätt att denna internationella aspekt beaktas. Enligt ramverket bör olika jurisdiktioner erkänna varandras kontracykliska buffertvärden. Om en myndighet i en jurisdiktion ökar det kontracykliska buffertvärdet för att skydda sin inhemska banksektor från en alltför hög kredittillväxt, bör myndigheter i andra jurisdiktioner tillämpa samma kontracykliska buffertvärde för exponeringarna som deras inhemska banker har gentemot det landet. Enligt ramverket ska bankerna beräkna sina buffertkrav utifrån var deras exponeringar befinner sig geografiskt. Med beaktande av vissa övergångsbestämmelser uppställer ramverket Basel III krav på obligatoriska arrangemang för ömsesidighet avseende kontracykliska buffertvärden upp till 2,5 procent. Om dessa tillämpas konsekvent i alla jurisdiktioner skulle denna ömsesidighet skydda banksektorn i en viss jurisdiktion från de risker som utgår från en alltför hög kredittillväxt i andra jurisdiktioner.

text: Eftersom BCBS standarder inte är rättsligt bindande kommer olika jurisdiktioner eventuellt inte att genomföra de kontracykliska kapitalbufferterna på samma sätt. De kan försena genomförandet eller inte genomföra dem alls. I unionen framgår det av

text: artikel 136 i direktiv 2013/36/EU

text: hur de utsedda myndigheterna ska fastställa kontracykliska buffertvärden för inhemska exponeringar. Ytterligare anvisningar om hur kontracykliska buffertvärden ska fastställas för inhemska exponeringar, enligt kravet i

text: artikel 135 i direktiv 2013/36/EU

text: , framgår av Europeiska systemrisknämndens rekommendation

text: . I unionen finns det alltså en gemensam rättslig ram för att undvika alternativet att inte vidta några åtgärder, och från och med 2016 kommer det att vara obligatoriskt att fastställa kontracykliska buffertvärden för inhemska exponeringar. Det är dock oklart huruvida och i vilken utsträckning tredjeländer som inte är medlemmar i Baselkommittén för banktillsyn kommer att genomföra de kontracykliska kapitalbufferterna.

text: De utsedda myndigheterna är behöriga att skydda sin banksektor från sådana risker som utgår från en alltför stor kredittillväxt i tredjeländer. Enligt

text: artikel 139 i direktiv 2013/36/EU

text: får utsedda myndigheter i vissa fall fastställa ett kontracykliskt buffertvärde för exponeringar gentemot ett tredjeland som nationellt auktoriserade institut måste tillämpa vid beräkningen av sin institutspecifika kontracykliska kapitalbuffert. En utsedd myndighet kan agera i situationer då ett kontracykliskt buffertvärde för ett tredjeland inte har fastställts och offentliggjorts av den berörda tredjelandsmyndigheten för det tredjelandet, eller om den anser att det buffertvärde som fastställts av den berörda tredjelandsmyndigheten är otillräckligt för att på ett tillfredsställande sätt skydda den inhemska banksektorn mot risker i samband med en alltför stor kredittillväxt i det aktuella tredjelandet.

text: Om kontracykliska buffertvärden för exponeringar mot tredjeländer fastställs utan samordning leder detta till olika kapitalkrav inom unionen för exponeringar gentemot samma tredjeland och samma risker. När utvecklingen i ett tredjeland analyseras kan utsedda myndigheter dra olika slutsatser om huruvida kredittillväxten i det landet är alltför stor och huruvida åtgärder måste vidtas för att minska riskerna för deras inhemska banksystem. Även om utsedda myndigheter gör samma riskbedömning kan de komma fram till olika slutsatser avseende hur stort det kontracykliska buffertvärdet behöver vara för att reducera risken.

text: Om kontracykliska buffertvärden för exponeringar mot tredjeländer godkänns utan samordning kan detta också leda till olika kapitalkrav inom unionen. Erkännande av kontracykliska buffertvärden som fastställts av andra utsedda myndigheter eller av en relevant tredjelandsmyndighet krävs i unionsrätten för värden upp till 2,5 procent, med beaktande av övergångsbestämmelser under perioden 2016–2019 i enlighet med

text: artikel 160 i direktiv 2013/36/EU

text: . I enlighet med rekommendation

text: bör de utsedda myndigheterna generellt erkänna kontracykliska buffertvärden som är högre än de obligatoriska nivåerna, men detta gäller bara för sådana kontracykliska buffertvärden som fastställs av utsedda myndigheter i andra jurisdiktioner inom unionen, inte för sådana som fastställs av relevanta tredjelandsmyndigheter för tredjeländer. Detta innebär att det sätt på vilket kontracykliska buffertvärden som fastställs av relevanta tredjelandsmyndigheter godkänns kan skilja sig åt mellan olika jurisdiktioner inom unionen. Detta medför att, särskilt före 2019, vissa utsedda myndigheter kan välja att tillämpa övergångsbestämmelser medan andra utsedda myndigheter väljer att göra avsteg från dessa. Från och med 2019 kan sedan vissa utsedda myndigheter välja att frivilligt erkänna kontracykliska buffertvärden som är högre än 2,5 procent, medan andra väljer att inte göra detta.

text: Olika kapitalkrav inom unionen för exponeringar gentemot samma tredjeland och samma risker är oönskade, eftersom detta skulle medföra olika spelregler inom unionen och möjliggöra regelarbitrage. Kreditinstitut i sådana jurisdiktioner i unionen med lägre kontracykliska buffertvärden avseende exponeringar gentemot ett visst tredjeland än vad som tillämpas på andra håll i unionen skulle få ett incitament att vinna marknadsandelar genom att öka sin utlåning till det tredjelandet. En dylik ökning i utlåning skulle kunna medföra att kreditinstitut i en viss jurisdiktion får stora, koncentrerade exponeringar gentemot ett visst tredjeland. På längre sikt kan sådana olika spelregler och de därav resulterande incitamenten för regelarbitrage hota den finansiella stabiliteten i unionen.

text: Europeiska systemrisknämnden (ESRB) bör spela en aktiv roll för att säkerställa att, avseende ett visst tredjeland, samma kontracykliska buffertvärden för exponeringar gentemot tredjeländer normalt tillämpas i hela unionen. ESRB har ett uttryckligt mandat för att uppnå enhetlighet för detta enligt

text: artikel 139.3 i direktiv 2013/36/EU

text: . ESRB anser att den bör främja ett gemensamt tillvägagångssätt inom hela unionen för att erkänna och fastställa kontracykliska buffertvärden för exponeringar gentemot tredjeländer.

text: Denna rekommendation har målet att säkerställa att samma kontracykliska buffertvärde för exponeringar gentemot ett visst tredjeland normalt tillämpas i hela unionen. Detta omfattar att a) utsedda myndigheter godkänner ett kontracykliskt buffertvärde som fastställts av en relevant tredjelandsmyndighet för det tredjelandet, b) utsedda myndigheter fastställer kontracykliska buffertvärden för exponeringar gentemot tredjeländer, c) utsedda myndigheter sänker de kontracykliska buffertvärdena om riskerna i ett visst tredjeland avtar eller materialiseras och d) de utsedda myndigheterna informerar om det kontracykliska buffertvärdet för exponeringar gentemot ett tredjeland.

text: Rekommendation A ska säkerställa att utsedda myndigheter i normalfallet godkänner samma kontracykliska buffertvärde som fastställts av en viss tredjelandsmyndighet för det tredjelandet. Utgångspunkten för detta är kraven enligt unionsrätten att fullt ut erkänna kontracykliska buffertvärden upp till 2,5 procent, med beaktande av övergångsbestämmelser. Det rekommenderas att utsedda myndigheter samordnar sitt erkännande av kontracykliska buffertvärden som är högre än 2,5 procent genom ESRB. I sådana fall kommer ESRB att utfärda en rekommendation med riktlinjer till utsedda myndigheter om huruvida och i vilken utsträckning det högre kontracykliska buffertvärdet som fastställts av ett tredjeland bör erkännas. Medan kontracykliska buffertvärden som fastställs av länder som är medlemmar i Baselkommittén för banktillsyn granskas av ESRB:s sekretariat, bör utsedda myndigheter informera ESRB när ett tredjeland som inte är medlem i Baselkommittén för banktillsyn fastställer ett kontracykliskt buffertvärde som överstiger 2,5 procent. Det rekommenderas också att utsedda myndigheter informerar ESRB om det uppstår tvivel om huruvida en åtgärd som antagits av ett tredjeland bör erkännas enligt direktiv

text: som en kontracykliska kapitalbuffert. I sådana fall kommer ESRB att utfärda en rekommendation med anvisningar.

text: Rekommendation B ska säkerställa att utsedda myndigheter, när det utövar sin befogenhet att fastställa kontracykliska buffertvärden för exponeringar gentemot ett tredjeland, tillämpar samma värde. Utsedda myndigheter anmodas att utöva sina befogenheter enligt

text: artikel 139 i direktiv 2013/36/EU

text: . De utsedda myndigheterna bör särskilt fastställa till vilka tredjeländer som banksystemet i deras jurisdiktion har betydande exponeringar. De bör också granska huruvida det finns tecken på en alltför stor kredittillväxt i dessa tredjeländer. De utsedda myndigheter bör informera ESRB om de finner sådana tecken i de tredjeländer som de granskar och de anser att man bör fastställa ett kontracykliskt buffertvärde för exponeringar gentemot det tredjelandet. Om ESRB anser att åtgärderna bör samordnas inom unionen kommer den att utfärda en rekommendation till de utsedda myndigheterna om det lämpliga kontracykliska buffertvärdet för exponeringar gentemot det aktuella tredjelandet.

text: Rekommendation C ska säkerställa att, om det kontracykliska buffertvärdet för exponeringar gentemot ett visst tredjeland bör sänkas eftersom riskerna har antingen avtagit eller inträffat, samma kontracykliska buffertvärde tillämpas i hela unionen. I sådana fall bör de utsedda myndigheterna, när de sänker det kontracykliska buffertvärdet för exponeringar gentemot ett visst tredjeland, tillämpa samma metoder som när det kontracykliska buffertvärdet höjdes. Detta innebär att, om utsedda myndigheter har godkänt eller fastställt ett kontracykliskt buffertvärde för exponeringar gentemot ett tredjeland i enlighet med en ESRB-rekommendation, de bör samarbeta med ESRB för att fastställa det lämpliga kontracykliska buffertvärdet för exponeringar gentemot det tredjelandet när landet i fråga sänker det kontracykliska buffertvärdet. I sådana fall kommer ESRB att utfärda en rekommendation med riktlinjer till utsedda myndigheter om det lämpliga kontracykliska buffertvärdet för exponeringar gentemot det aktuella tredjelandet. Medan kontracykliska buffertvärden som fastställs av länder som är medlemmar i Baselkommittén för banktillsyn granskas av ESRB, bör utsedda myndigheter informera ESRB när ett tredjeland som inte är medlem i Baselkommittén för banktillsyn sänker det kontracykliska buffertvärdet. Det rekommenderas vidare att utsedda myndigheter som godkänt eller fastställt ett kontracykliskt buffertvärde för exponeringar gentemot ett tredjeland i enlighet med en ESRB-rekommendation, bör informera ESRB om de anser att riskerna i det landet har antingen har avtagit eller materialiseras.

text: Rekommendation D ska säkerställa att beslut om kontracykliska buffertvärden för exponeringar gentemot tredjeländer blir kända i hela unionen. Detta gör det lättare att hantera allmänhetens förväntningar, att samordna de utsedda myndigheternas åtgärder samt förbättra makrotillsynspolitikens trovärdighet, ansvarighet och effektivitet. För detta ändamål bör de utsedda myndigheterna tillämpa de principer som framgår av rekommendation

text: avseende information om kontracykliska buffertvärden för inhemska exponeringar samt för att erkänna, fastställa och sänka kontracykliska buffertvärden för exponeringar mot tredjeländer.

text: Enligt

text: artikel 136 i direktiv 2013/36/EU

text: ska varje medlemsstat utse en offentlig myndighet eller ett offentligt organ som ska ansvara för att fastställa och erkänna kontracykliska buffertvärden. Därutöver tilldelas Europeiska centralbanken särskilda uppgifter genom

text: rådets förordning (EU) nr 1024/2013

text: . ECB får bl.a. ställa högre krav än de nationella utsedda myndigheterna för de kontracykliska kapitalbuffertarna som deltar i den gemensamma tillsynsmekanismen, och har alla de befogenheter och skyldigheter som utsedda myndigheter har enligt tillämplig unionsrätt. För detta begränsade syfte anses ECB vara en utsedd myndighet.

text: ESRB:s rekommendationer offentliggörs efter det att styrelsen har informerat rådet om sin intention att göra detta och rådet getts möjlighet att agera.

text: HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

text: BILAGA I

text: COMMUNICATING AUTHORITY | [NAME OF THE DESIGNATED AUTHORITY]

text: DESCRIPTION OF COUNTERCYCLICAL CAPITAL BUFFER MEASURE | Please describe the countercyclical capital buffer measure that is the subject matter of this communication as well as the countercyclical buffer rate that was set by the relevant third-country authority. (Example: countercyclical buffer rate set at 0,625 % in THIRD COUNTRY XYZ with an implementation date of DD/MM/YYYY)

text: PURPOSE OF COMMUNICATION | ☐ Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority in excess of 2,5 %, as provided in Recommendation A(1) ☐ Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority when it is unclear whether or not it can be recognised under the Union framework, as provided in Recommendation A(2) ☐ Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country in the event of inaction/insufficient action by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3) ☐ Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country that is higher than the countercyclical buffer rate set by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3) ☐ Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for recognition of the previous rate, as provided in Recommendation C(1) ☐ Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for setting a rate for exposures to that third country, as provided in Recommendation C(2) ☐ Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country at a rate lower than the previous rate already established by an ESRB recommendation and where there are signs of risks from excessive credit growth materialising or abating, as provided in Recommendation C(3).

text: HAS THE DESIGNATED AUTHORITY OF THE THIRD COUNTRY ASKED FOR RECOGNITION? | ☐ YES ☐ NO ☐ DO NOT KNOW ☐ N/A

text: DESIRED TIMEFRAME FOR THE ESRB TO REACH A DECISION

text: OTHER RELEVANT INFORMATION

text: CONTACT DETAILS OF THE AUTHORITY | Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

text: The designated authority representing a Union jurisdiction should notify/inform the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu

text: BILAGA II

text: NOTIFYING AUTHORITY

text: MATERIAL THIRD COUNTRIES

text: METHODOLOGY USED FOR IDENTIFYING A MATERIAL THIRD COUNTRY | Please describe the methodology used pursuant to Articles 3 and 4 of Decision

text: [COUNTRY 1] – ___% […] – ___% [COUNTRY …N] – ___%

text: MATERIAL THIRD COUNTRIES NOT BEING MONITORED | Please provide details of cases where the notifying authority decided not to monitor a material third country because the ESRB is already monitoring it pursuant to Decision

text: [COUNTRY 1]

text: OTHER RELEVANT INFORMATION USED TO IDENTIFY A MATERIAL THIRD COUNTRY

text: CONTACT DETAILS AT THE NOTIFYING AUTHORITY | Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

text: The designated authority representing a Union jurisdiction should notify the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu

text: This information should be provided annually during the second quarter of the year.


text: EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

text: EUT L 176, 27.6.2013, s. 1.

text: EUT L 176, 27.6.2013, s. 338.

text: EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

text: Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 4 april 2013 om makrotillsynspolitikens mellanliggande mål och instrument (

text: ) (EUT C 170, 15.6.2013, s. 1).

text: Även om ESRB:s rekommendationer inte är rättsligt bindande, är de försedda med en reagera eller förklara-modell.

text: Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 18 juni 2014 om riktlinjer för fastställandet av kontracykliska buffertvärden (

text: ) (EUT C 293, 2.9.2014, s. 1).

text: Rådets förordning

text: (EU) nr 1024/2013

text: av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 29.10.2013, s. 63).

text: Europeiska centralbankens förordning

text: (EU) nr 468/2014

text: av den 16 april 2014 om upprättande av ramen för samarbete inom den gemensamma tillsynsmekanismen mellan Europeiska centralbanken och nationella behöriga myndigheter samt med nationella utsedda myndigheter (ramförordning om den gemensamma tillsynsmekanismen (SSM)) (ECB/2014/17) (EUT L 141, 14.5.2014, s. 1).

text: Den engelska versionen finns på ESRB:s webbplats: www.esrb.europa.eu

text: Publicerad på ESRB:s webbplats: www.esrb.europa.eu

text: Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 22 december 2011 om de nationella myndigheternas mandat för makrotillsyn (

text: ) (EUT C 41, 14.2.2012, s. 1).

title: Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 15 december 2015 om bedömningen av gränsöverskridande effekter och frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder (ESRB/2015/2)

text: EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

text: med beaktande av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010

text: om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd, särskilt

text: artikel 3

text: och artiklarna

text: med beaktande av

text: om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012, särskilt

text: artikel 458

text: med beaktande av

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013

text: om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv

text: och om upphävande av direktiv

text: och

text: , särskilt kapitel 4 avsnitt II i avdelning VII,

text: med beaktande av Europeiska systemrisknämndens beslut

text: av den 20 januari 2011 om arbetsordningen för Europeiska systemrisknämnden, särskilt

text: artikel 15.3 e

text: och artiklarna

text: , och

text: Inom unionen är det finansiella systemet väldigt integrerat. Detta innebär att utländska enheter ofta tillhandahåller finansiella tjänster över gränserna. På den inre marknaden kan finansiella tjänsteleverantörer i en viss medlemsstat välja mellan att tillhandahålla finansiella tjänster via dotterbolag eller filialer i en annan medlemsstat eller genom att direkt tillhandahålla finansiella tjänster över gränserna. Detta kan medföra att nationella regler för makrotillsyn får omfattande effekter utanför landets gränser.

text: Utländska leverantörer av finansiella tjänster som tillhandahåller finansiella tjänster över gränserna, antingen direkt eller genom sina filialer i andra medlemsstater, påverkas vanligtvis inte av de makrotillsynsåtgärder som gäller för nationella finansiella tjänsteleverantörer i den medlemsstaten. Som konsekvens av detta har leverantörer av finansiella tjänster som normalt skulle omfattas av sådana krav, därför att de har ett lokalt dotterbolag, ett incitament att bedriva sin verksamhet via alternativa kanaler för att kringgå värdlandets åtgärder. Det regelarbitrage som på så sätt uppstår kan undergräva de nationella åtgärder som vidtas inom området makrotillsyn.

text: Därutöver kan konkurrensen snedvridas om filialer till utländska finansiella tjänsteleverantörer och utländska leverantörer av finansiella tjänster som tillhandahåller finansiella tjänster över gränserna direkt utnyttjar sin konkurrensfördel, t.ex. lägre kapitalkrav för de exponeringar som genereras i den aktiverande medlemsstaten, i förhållande till inhemska leverantörer av finansiella tjänster och dotterbolag till utländska leverantörer av finansiella tjänster för att öka sin marknadsandel.

text: Makrotillsynsåtgärder som vidtas i ett land får externa effekter på den finansiella stabiliteten i andra länder genom de kopplingar som finns över landsgränserna. I allmänhet kommer dessa effekter att vara positiva eftersom makrotillsynsåtgärder minskar systemriskerna samt sannolikheten för, och konsekvenserna av, systemkriser, något som är positivt även för den finansiella stabiliteten i andra medlemsstater. Sådana effekter kan emellertid även vara negativa. Exempelvis kommer filialer till utländska finansiella tjänsteleverantörer och utländska leverantörer av finansiella tjänster som tillhandahåller finansiella tjänster direkt över gränserna, trots att de är utsatta för samma risker som inhemska leverantörer av finansiella tjänster och dotterbolag till utländska leverantörer av finansiella tjänster, normalt inte att behöva bygga upp skydd mot sådana risker, t.ex. genom att omfattas av nationella kapitalkrav i sin hemmedlemsstat. Därutöver kan detta, i den mån som dessa finansiella tjänsteleverantörer har en konkurrensfördel gentemot inhemska leverantörer av finansiella tjänster och dotterbolag till utländska leverantörer av finansiella tjänster, ge dem incitament att öka sin exponering gentemot relevanta makroekonomiska risker i den aktiverande medlemsstaten, och därigenom utsätta hemmedlemsstaten för större risker. Om dessa makroekonomiska risker avseende tillhandahållandet av finansiella tjänster konkretiseras, kan dessa finansiella tjänsteleverantörers kapitalbuffertar visa sig vara otillräckliga, något som skulle få negativa konsekvenser för hemlandets finansiella system.

text: Mot denna bakgrund och för att säkerställa en effektiv och konsekvent makrotillsyn, bör makrotillsynens beslutsfattare beakta sådana gränsöverskridande effekter och i förekommande fall använda lämpliga verktyg för att åtgärda dem. För att uppnå detta rekommenderar Europeiska systemrisknämnden (ESRB) ett tillvägagångssätt baserat på två pelare – a) en systematisk bedömning av makrotillsynens gränsöverskridande effekter och b) samordnade åtgärder i form av frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder när detta behövs. Det är också viktigt att dessa två pelare genomförs så konsekvent som möjligt i hela unionen.

text: Hittills har den systematiska bedömningen av makrotillsynens gränsöverskridande effekter inte fått tillräcklig uppmärksamhet. Detta beror delvis på att kunskapen om (möjliga) spridningskanaler är begränsad, och att tillgängliga uppgifter inte har granskats fullt ut med målsättningen att analysera gränsöverskridande effekter. ESRB anser därför att det är viktigt att alla tillgängliga uppgifter används för att bättre förstå och bedöma gränsöverskridande effekter.

text: Det är viktigt att skapa ett förfarande som siktar på den systematiska bedömningen av makrotillsynens gränsöverskridande effekter och har som mål att säkerställa att makrotillsynens beslutsfattare i förväg bedömer gränsöverskridande effekter av sådana åtgärder som de föreslår. Därutöver, med beaktande av befintliga krav enligt

text: , direktiv

text: och Europeiska systemrisknämndens rekommendation

text: , bör makrotillsynens beslutsfattare i efterhand bedöma vilka gränsöverskridande effekter deras åtgärder de facto medfört. Analytiskt arbete som utförs i medlemsstaterna kommer att komplettera det analytiska arbete som utförs av ESRB.

text: De samordnade policyåtgärder som ESRB förordar består av en form av frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder. Det faktum att tillvägagångssättet är baserat på frivillighet, som resultat av ESRB:s rekommendationer, skiljer tillvägagångssättet från det obligatoriska erkännandet av vissa makrotillsynsåtgärder enligt unionsrätten. Den här rekommendationen, med undantag av rekommendation A om bedömningen av gränsöverskridande effekter och rekommendation B om information om makrotillsynsåtgärder, ska inte tillämpas på makrotillsynsåtgärder för vilka unionsrätten redan föreskriver obligatoriskt erkännande. Obligatoriskt erkännande gäller för närvarande för åtgärder som vidtas enligt artiklarna

text: och

text: i förordning (EU) nr 575/2013, och för kontracykliska kapitalbuffertar om de inte uppgår till tröskeln för obligatoriskt erkännande. Samma undantag gäller för kontracykliska kapitalbuffertar som överstiger tröskeln för obligatoriskt erkännande, eftersom Europeiska systemrisknämndens rekommendation

text: redan förespråkar full ömsesidighet för kontracykliska kapitalbuffertar mellan medlemsstaterna.

text: För att säkerställa effektiva och konsekventa makrotillsynsåtgärder är det viktigt att komplettera det obligatoriska erkännandet enligt unionsrätten med frivillig ömsesidighet, för att på så sätt även säkerställa att filialer till utländska finansiella tjänsteleverantörer och utländska leverantörer av finansiella tjänster som tillhandahåller finansiella tjänster direkt över gränserna omfattas av nationella makrotillsynsåtgärder. Målet är att tillämpa samma uppsättning makrotillsynskrav på samma typ av riskexponering i en viss medlemsstat, oavsett vilken rättslig ställning eller hemvist den finansiella tjänsteleverantören har. Därför bör exponeringsbaserade makrotillsynsåtgärder, särskilt sådana som rör en specifik riskexponering, omfattas av ömsesidighet.

text: Denna rekommendation hjälper de berörda myndigheterna att anta ömsesidiga åtgärder som svar på makrotillsynsåtgärder som antagits av andra berörda myndigheter. För de angivna makrotillsynsåtgärderna som aktiveras i en medlemsstat bör motsvarande åtgärder vidtas i alla andra medlemsstater. Makrotillsynsåtgärder anges i denna rekommendation om den relevanta aktiverande myndigheten begär att motsvarande åtgärder vidtas och om ESRB anser att denna begäran är välgrundad. För att säkerställa att arrangemang om frivillig ömsesidighet får effekt är det viktigt att ESRB i god tid får detaljerad information om sådana åtgärder via ett standardiserat formulär.

text: För att säkerställa att arrangemang om frivillig ömsesidighet får effekt förväntas de relevanta myndigheterna anta ömsesidiga åtgärder inom rimlig tid. Längre tidsfrister kommer att rekommenderas för åtgärder som inte existerar i alla jurisdiktioner.

text: Denna rekommendation omfattar alla makrotillsynsåtgärder, oavsett vilken del av det finansiella systemet de berör. Baserat på ESRB:s mandat i förordning

text: (EU) nr 1092/2010

text: går tillämpningsområdet för denna rekommendation utanför tillämpningen av de verktyg för makrotillsyn som föreskrivs i direktiv

text: och förordning

text: (EU) nr 575/2013

text: . Rekommendationen ska alltså även omfatta åtgärder som inte harmoniserats i unionsrätten. Rekommendationens tillämpningsområde är beroende av respektive jurisdiktion för de relevanta myndigheterna och ska tillämpas på makrotillsynsåtgärder som de relevanta myndigheterna är behöriga att anta eller aktivera.

text: Nationella behöriga myndigheter, utsedda myndigheter samt makrotillsynsmyndigheter och Europeiska centralbanken (ECB) (för medlemsstater som deltar i den gemensamma tillsynsmekanismen) är relevanta myndigheter, särskilt om de är behöriga att anta eller aktivera makrotillsynsåtgärder. Utöver detta tilldelas ECB särskilda tillsynsuppgifter genom

text: rådets förordning (EU) nr 1024/2013

text: och Europeiska centralbankens förordning

text: (EU) nr 468/2014

text: . ECB får ställa högre krav för kapitalbuffertar eller vidta strängare åtgärder än de som tillämpas av de nationella utsedda myndigheterna. För detta begränsade syfte anses ECB efter omständigheterna vara den behöriga och utsedda myndigheten och har alla de befogenheter och skyldigheter som behöriga och utsedda myndigheter har enligt tillämplig unionsrätt.

text: Nya makrotillsynsåtgärder för medlemsstater som deltar i den gemensamma tillsynsmekanismen måste gå via de relevanta SSM-samordningsförfarandena. Arrangemang om ömsesidighet, såsom de framgår av denna rekommendation, ska inte påverkar tillämpningen av SSM-samordningsförfarandena, och ESRB:s bedömning av ömsesidigheten kommer först att påbörjas när de interna SSM-samordningsförfarandena har avslutats.

text: Myndigheterna får undanta finansiella tjänsteleverantörer med små exponeringar mot den identifierade makrotillsynsrisken i det aktiverande landet (de minimis-principen). De nationella myndigheterna kan välja detta men också avstå från det, om ömsesidighet anses vara en principfråga.

text: För att säkerställa att makrotillsynsåtgärder genomförs på ett transparent, ansvarsfullt och effektivt sätt, ska de relevanta myndigheterna ta fram en kommunikationsstrategi avseende ansökningar om ömsesidighet och ömsesidiga åtgärder som en del av sin allmänna kommunikationsstrategi avseende makrotillsynsåtgärder. Vad gäller ansökningar om ömsesidighet är det särskilt viktigt att alla berörda myndigheter får all information som är relevant och nödvändig för att de ska kunna fatta beslut i rätt tid. På samma sätt är det också viktigt att berörda parter (bl.a. de direkta adressaterna av makrotillsynsåtgärder) får all nödvändig information om makrotillsynsåtgärder i rätt tid.

text: Det förfarande som rekommenderas i denna rekommendation och beslut

text: har utformats för att vara så effektivt som möjligt för att uppnå frivillig ömsesidighet. Inom ramen för en framtida översyn av unionens regelverk för makrotillsyn och i linje med tänkbara ändringar av de aktuella verktygen, bör Europeiska kommissionen dock överväga huruvida och på vilket sätt frivillig ömsesidighet så som den framgår av denna rekommendation kan förankras i unionsrätten för att främja en effektiv nationell makrotillsyn. Idealfallet vore om Europeiska kommissionens förslag skulle baseras på frivillig ömsesidighet så som den framgår av denna rekommendation och kapitel 11 i ESRB:s Handbook on Operationalising Macroprudential Policy in the Banking Sector (nedan kallad ESRB-handboken).

text: ESRB:s rekommendationer offentliggörs efter det att rådet har informerats om styrelsens intention att göra detta och rådet getts möjlighet att reagera.

text: HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.