text: COM(2014) 43 final.

text: Frånsett ett fåtal bestämmelser kommer förslaget till förordning inte att innebära att det krävs några ytterligare genomförandeåtgärder på nationell nivå. Vad gäller sanktionsramen, se punkt 6 i detta yttrande.

text: Se COM(2014) 43 final, s. 5.

text: Rådets förordning

text: (EU) nr 1024/2013

text: av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 29.10.2013, s. 63).

text: Se skäl 8 i förslaget till förordning.

text: I enlighet med

text: artikel 131 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013

text: om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv

text: och om upphävande av direktiv

text: och

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338).

text: Enligt artikel 3 i förslaget till förordning är dessa tröskelkriterier: a) samlade tillgångar på minst 30 miljarder euro och b) en handelsverksamhet som uppgår till minst 70 miljarder euro eller 10 procent av dess totala tillgångar.

text: Se skäl 13 i förslaget till förordning.

text: Se ändringsförslag 7 och 18 i bilagan till detta yttrande.

text: Se ändringsförslag 19 i bilagan till detta yttrande.

text: Se ändringsförslag 23 i bilagan till detta yttrande.

text: Se artikel 5.4 i förslaget till förordning.

text: Se bilaga A6 i kommissionens konsekvensanalys (del 3 av 3), s. 58. Av det fåtal banker som inkom med kvantitativa underlag under det offentliga samrådet var det ingen som uppgav sig ha några större inkomster från egenhandel.

text: Se artikel 6 i förslaget till förordning.

text: Se punkt 3.3 i detta yttrande.

text: Se kommissionens konsekvensanalys, avsnitt 5.3.1.1.

text: Se ändringsförslag 5 i bilagan till detta yttrande.

text: Se artikel 9 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 10.1 i förslaget till förordning.

text: Enligt vad som anges i skäl 23 i förslaget till förordning.

text: Se

text: artikel 10.3

text: och skäl 23 i förslaget till förordning.

text: Se ändringsförslagen 2 och 10–15 i bilagan till detta yttrande.

text: Se artikel 10.3 tredje stycket i förslaget till förordning.

text: Se ändringsförslag 8 i bilagan till detta yttrande.

text: Se ändringsförslag 9 i bilagan till detta yttrande.

text: Se ändringsförslag 12 i bilagan till detta yttrande.

text: Se ändringsförslagen 14 och 15 i bilagan till detta yttrande.

text: Se ändringsförslag 6 i bilagan till detta yttrande.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 236/2012 av den 14 mars 2012

text: om blankning och vissa aspekter av kreditswappar (EUT L 86, 24.3.2012, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU av den 15 maj 2014

text: om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv

text: och av direktiv

text: (EUT L 173, 12.6.2014, s. 349).

text: Enligt vad som anges i skäl 8 i förslaget till förordning.

text: Se ändringsförslagen 1 och 17 i bilagan till detta yttrande.

text: Se t.ex. skäl 7 och artikel 1 i förslaget till förordning.

text: Artikel 19 i den föreslagna förordningen.

text: Yttrande

text: , punkt 2.5. Alla ECB:s yttranden finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu

text: Artikel 1 g i förslaget till förordning.

text: Se särskilt artiklarna

text: och

text: i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014 om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av

text: rådets direktiv 82/891/EEG

text: och

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG

text: och

text: samt Europaparlamentets och rådets förordningar

text: (EU) nr 1093/2010

text: och

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 173, 12.6.2014, s. 190) och

text: artikel 10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014

text: om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning

text: (EU) nr 1093/2010

text: (EUT L 225, 30.7.2014, s. 1).

text: Se även kommissionens konsekvensanalys, avsnitt 5.3.1.1.

text: Se ändringsförslag 16 i bilagan till detta yttrande.

text: I EU-domstolens rättspraxis fastställs att i fråga om vissa bestämmelser i förordningar kan det emellertid erfordras att medlemsstaterna eller unionslagstiftaren antar tillämpningsföreskrifter för att genomföra dessa. Se, i detta hänseende, punkterna 32 och 33 i

text: mål C-367/09

text: SGS Belgium m.fl. [2010] REG I-10761.

text: Se ändringsförslagen 4 och 21 i bilagan till detta yttrande.

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013

text: och om upphävande av direktiv

text: och

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338).

text: Se artikel 28 i förslaget till förordning.

text: Se ändringsförslag 22 i bilagan till detta yttrande.

text: Text markerad med fet stil anger ECB:s förslag till ny text. Genomstruken text anger de strykningar som ECB föreslår.

sprak: sv

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 19 november 2014 om ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om strukturella åtgärder för att förbättra motståndskraften hos EU:s kreditinstitut (CON/2014/83)

text: Inledning och rättslig grund

text: Den 14 mars 2014 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europaparlamentet om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om strukturella åtgärder för att förbättra motståndskraften hos EU:s kreditinstitut (nedan kallat förslaget till förordning). Den 27 mars 2014 mottog ECB en begäran från Europeiska unionens råd om ett yttrande över förslaget till förordning.

text: ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna

text: och

text: i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, eftersom förslaget till förordning innehåller bestämmelser som berör Europeiska centralbankssystemets (ECBS) medverkan till ett smidigt genomförande av politiken för det finansiella systemets stabilitet i enlighet med artikel 127.5 i fördraget. I enlighet med artikel 17.5 första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: Allmänna kommentarer

text: ECB välkomnar förslaget att ta itu med den här frågan genom en förordning från Europaparlamentet och rådet om strukturella åtgärder för att förbättra motståndskraften hos EU:s kreditinstitut. Denna åtgärd kommer att vara direkt tillämplig i samtliga 28 medlemsstater och bidra till att säkerställa en harmoniserad unionsram för att bemöta farhågor om att banker är för stora för att tillåtas gå omkull och för sammanflätade för att tillåtas gå omkull. Förslaget till förordning syftar till att minska den potentiella fragmentering som skulle kunna uppstå till följd av den varierande nationella strukturregleringen inom banksektorn och skulle kunna leda till inkonsekvenser, regelarbitrage och olika konkurrensvillkor på den inre marknaden.

text: Förslaget till förordning innehåller även en närmare beskrivning av vissa uppgifter som ligger inom ECB:s exklusiva behörighetsområde enligt

text: rådets förordning (EU) nr 1024/2013

text: . En inkonsekvent nationell lagstiftning skulle begränsa tillsynsmekanismens (SSM) effektivitet, vilket skulle medföra en försvårad tillsyn och ökade tillsynskostnader. Det finns därför ett behov av harmonisering på unionsnivå.

text: Specifika kommentarer

text: 1. Den föreslagna föreskriftstextens tillämpningsområde

text: 1.1 Förslaget till förordning avser kreditinstitut som har fastställts vara globala systemviktiga institut samt andra kreditinstitut vars balansräkningar och handel uppfyller vissa tröskelkriterier under tre år i följd. ECB förstår att detta överensstämmer med den uttryckliga inriktningen på en begränsad del av de största och mest komplexa kreditinstituten och koncernerna, som trots andra rättsakter fortfarande är för stora för att tillåtas gå omkull, för stora att rädda eller för komplexa att förvalta, övervaka och omstrukturera.

text: 1.2 Vid en koncentration av kreditinstitut (t.ex. en sammanslagning) som omedelbart leder till att det bildas ett separat kreditinstitut som omfattas av förslaget till förordning, ska den behöriga myndigheten bedöma om tröskelkriterierna för den nya separata enheten är uppfyllda på grundval av det samlade värdet för de kreditinstitut som ingår i den separata enheten, under den tvåårsperiod som föregick koncentrationen. Frånsett dessa fall bör de nationella behöriga myndigheterna regelbundet och minst årligen kontrollera om tröskelkriterierna är uppfyllda. I sin granskning av förslaget till förordning bör kommissionen dessutom bedöma om tröskelkriterierna är lämpliga, t.ex. kontrollera om samtliga relevanta kreditinstitut omfattas. Om det visar sig att inte samtliga kreditinstituts tillgångar för handel på lämpligt sätt täcks in genom definitionen för handel bör kommissionen, i samband med utarbetandet av den rapport som avses i

text: artikel 34

text: , särskilt undersöka om samtliga finansiella tillgångar och finansiella skulder som värderas till verkligt värde eller motsvarande balansräkningsposter för banker som inte omfattas av de internationella redovisningsstandarderna (IFRS) ska ingå i beräkningen av handelsverksamhet enligt förslaget till förordning. För detta syfte kan det vara ändamålsenligt med en uppdaterad konsekvensanalys.

text: 2. Förbjuden handel, särskilt egenhandel

text: 2.1 ECB stöder på det hela taget det förbud som införs genom förslaget till förordning mot vissa kreditinstituts egenhandel enligt den snäva definitionen i

text: artikel 5

text: . Förbudet skulle framför allt gälla endast gruppers, enheters, divisioners eller enskilda handlares verksamhet som särskilt inriktas på att ta positioner för egen vinning, utan koppling till kundverksamhet eller risksäkring av enheten. Efter finanskrisen drog bankerna till stor del ner på gruppernas, enheternas och divisionernas egenhandel eller avskaffade verksamheten helt. Som ECB ser det är förslaget till förordning därför en framtidsinriktad förebyggande åtgärd som syftar till att avhålla banker från att satsa på denna form av verksamhet igen. Kostnaden för att genomföra förbudet mot egenhandel bör därför vara begränsad. Händelser före och under den senaste finanskrisen visar att egenhandel utgör en högriskaktivitet som kan komma att skapa systemrisk på grund av stora öppna positioner och sammanflätning mellan finansinstitut. Jämfört med annan mer kundbaserad verksamhet, exempelvis utlåning, är det enkelt att snabbt öka egenhandelns omfattning. Framför allt om egenhandel utförs i bankkoncerner som omfattas av en underförstådd garanti genom bankernas säkerhetsnät (rekonstruktionsmedel, insättningsgarantimedel eller i förlängningen skattebetalarna) kan det finnas ett incitament att öka en sådan högriskaktivitet på bekostnad av säkerhetsnätet. Som ECB förstår det är egenhandel inget som avser eller tillgodoser bankkundernas behov. Inom en bankkoncern som utför egenhandel kan det i själva verket förekomma intressekonflikter mellan egenhandeln och servicen till bankens kunder. Genom att förbjuda och inte enbart separera egenhandel från annan verksamhet säkerställer förslaget till förordning att bankerna inte blir direkt exponerade för en sådan verksamhets- eller ryktesrisk. Av samma skäl välkomnar ECB även att det enligt förslaget till förordning ska vara förbjudet för relevanta kreditinstitut att äga eller investera i hedgefonder. Ett sådant förbud skulle begränsa risken för att ett förbud mot egenhandel kringgås och bidra till att minska spridningseffekterna mellan bankerna och skuggbankssystemet.

text: 2.2 För att skilja egenhandel från annan handelsverksamhet, särskilt funktionen som marknadsgarant, behöver det upprättas adekvata definitioner. ECB konstaterar att det är svårt att skilja egenhandel från funktionen som marknadsgarant, både i teorin och i praktiken. ECB stöder på det hela taget den definition av egenhandel som presenteras i förslaget till förordning, men föreslår vissa ändringar som syftar till att förtydliga vilken verksamhet som är förbjuden. Framför allt föreslår ECB att det ska klargöras att det kommer att bli ett förbud mot transaktioner avseende egenhandel som utförs i vinstsyfte som en reaktion på och för att dra fördel av marknadsvärderingar, oavsett om vinsten faktiskt realiseras på kortare eller längre sikt. Kreditinstitut skulle utföra egenhandel – till skillnad från funktionen som marknadsgarant – genom att utnyttja information om tillgångarnas verkliga värden i syfte att uppnå en vinst på grund av variationer i marknadsvärdet, utan att det finns någon koppling till kundorder.

text: 2.3 I det här avseendet innehåller kommissionens förslag slutligen vissa undantag: a) även om kommissionen ser egenhandeln som en högriskverksamhet, skulle det fortfarande vara tillåtet att bedriva egenhandel i fråga om statsobligationer, och b) kreditinstitut som inte omfattas av förslaget till förordning skulle fortfarande kunna bedriva en högriskverksamhet som kan komma att bli omfattande på aggregerad nivå. Som förefaller framgå av dessa undantag bör den undantagna handelsverksamhetens karaktär bedömas ytterligare i den kommande översynen av förslaget till förordning för att fastställa i vilken omfattning den skulle kunna utgöra ett potentiellt hot mot enskilda kreditinstitut eller hela det finansiella systemet.

text: 3. Beslut om huruvida separering av handel bör begäras, särskilt för behandling av funktionen som marknadsgarant

text: 3.1 ECB stöder på det hela taget att det införs mått på handelns storlek, komplexitet, finansiell hävstångseffekt och sammanflätning i den tillsynsbedömning som ska utföras enligt förslaget till förordning. Med dessa mått kan emellertid tillsynsmyndigheten inte göra någon ingående bedömning av den enskilda handelsverksamheten. ECB instämmer därför i att dessa kriterier inte bör utgöra det enda underlaget för att inleda förfarandet som leder till ett beslut om separering. Bedömningen av dessa mått bör kompletteras med den samordnande tillsynsmyndighetens eget bedömningsutrymme. Enligt förslaget till förordning ska tillsynsmyndigheterna ha visst bedömningsutrymme under de olika separeringsfaserna. I förslaget till förordning fastställs att den behöriga myndigheten ska fatta sitt beslut om att inleda förfarandet som leder till ett beslut att separera viss handel på grundval av den behöriga myndighetens bedömning att det anses föreligga ett hot mot det centrala kreditinstitutets finansiella stabilitet eller hela finanssystemets stabilitet, med beaktande av målen för förslaget till förordning. Om den behöriga myndigheten efter en bedömning av handelsverksamheten konstaterar att den motsvarar de relevanta måtten för relativ storlek, finansiell hävstångseffekt, komplexitet, lönsamhet, tillhörande marknadsrisk och sammanflätning, bör den kräva att handeln ska separeras från det centrala kreditinstitutet. För slutanalysen krävs det emellertid också att den behöriga myndigheten gör en ytterligare bedömning av den finansiella stabiliteten. Även efter det att det centrala kreditinstitutet har underrättats om den behöriga myndighetens slutsatser, kan det visa för den behöriga myndigheten att handelsverksamheten inte hotar institutets finansiella stabilitet eller unionens hela finansiella system, med beaktande av målen i förslaget till förordning.

text: 3.2 ECB stöder det sätt som separeringen hanteras i förslaget till förordning. Detta kommer att förhindra att det inleds utdragna och kostsamma förfaranden i de fall då storleks- och komplexitetskriterierna är uppfyllda, men där de faktiska riskerna för institutets finansiella stabilitet eller unionens hela finansiella system minskas avsevärt till följd av existerande regleringskrav och tillsyn. Ett kreditinstitut skulle dessutom kunna uppfylla ovannämnda kriterier genom att bedriva viss handel som faktiskt bidrar till mer omfattande finansiell stabilitet, t.ex. genom funktionen som marknadsgarant som är avgörande för att finansiera ekonomin eller genom verksamhet som syftar till att skapa likviditetsbuffertar för att säkerställa att andra tillsynskrav är uppfyllda. Tillsynsmyndigheterna behöver därför kunna vara flexibla utöver de fastställda kriterierna när de gör sin bedömning, med tanke på mer omfattande regleringsmässiga kombinationseffekter samt konsekvenserna för hela det finansiella systemet. För denna bedömning bör även den finansiella stabiliteten för enskilda medlemsstater eller grupper av medlemsstater i unionen beaktas, eftersom tillsynsmyndighetens bedömning kan få en betydande inverkan på denna medlemsstat eller grupp av medlemsstater. Det vore värdefullt om dessa belysande bestämmelser kompletterades med ett förtydligande om bedömningen av huruvida ett centralt kreditinstituts handelsverksamhet hotar den finansiella stabiliteten, vilket gör det nödvändigt med en separering. Det krav på insyn i beslutsprocessen som ställs i förslaget till förordning är viktigt för att säkerställa att beslut om att inte separera viss handelsverksamhet be är välmotiverade och berättigade. I detta avseende behöver tillsynsbeslutet fattas utifrån en mer omfattande uppsättning kriterier än den som anges i förslaget till förordning. En harmoniserad ram skulle kunna skapa förutsättningar för en mer insiktsfull tillsynsbedömning än vad som nu är möjligt och kunna vägleda den behöriga myndigheten i dess bedömning samt hjälpa tillsynsmyndigheterna att fastställa behovet av separering. Den kan också utgöra ett incitament för kreditinstituten att förbättra sin ledning, inbegripet interna system och förfaranden, för att undvika risken för bristande regelefterlevnad och minska kostnaden för eventuella framtida separeringskrav. För detta ändamål skulle det kunna vara lämpligt att komplettera måtten genom ytterligare kvalitativ information såsom: a) en kartläggning av handelsverksamheten, inbegripet metoder för att bedöma behovet att bygga upp lager för att möta en förväntad kundefterfrågan, b) ramen för regelefterlevnad som genomför förslaget till förordning samt c) systemen för ersättning till handlare. Måtten skulle även kunna kompletteras med ytterligare kvantitativa uppgifter såsom lageromsättning, value-at-risk-variationer, resultaträkning dag 1, begränsningar för handelsgrupper och handelns geografiska spridning. Detta skulle göra att processen blir mer praktiskt genomförbar för tillsynsmyndigheterna. I enlighet med det allmänna syftet med förslaget till förordning bör kreditinstituten lämna all den information som krävs för att beräkna de mått som tillsynsmyndigheten använder för att bedöma handelsverksamheten.

text: 3.3 ECB anser att det är viktigt att i tillräcklig utsträckning bevara bankernas funktion som marknadsgarant för att upprätthålla eller öka tillgångarnas och marknadens likviditet, dämpa prisvolatiliteten samt öka värdepappersmarknadernas förmåga att stå emot chocker. Detta är avgörande för den finansiella stabiliteten, genomförandet och den smidiga överföringen av penningpolitiken samt finansieringen av ekonomin. Varje reglering bör därför utformas på ett sådant sätt att funktionen som marknadsgarant inte påverkas negativt, om detta inte är befogat på grund av avsevärda risker. När tillsynsmyndigheterna utför en noggrann bedömning av funktionen som marknadsgarant i enlighet med artikel 9.1 i förslaget till förordning, bör de vara mycket uppmärksamma på hur denna funktion kan komma att påverka den finansiella stabiliteten. Det centrala kreditinstitutets kvarvarande funktion som marknadsgarant ska självklart vara förenlig med syftet för förslaget till förordning. Denna funktion ska framför allt inte leda till att det skapas en bank som är för stor eller sammanflätad för att tillåtas gå omkull och bör inte omfatta förtäckt egenhandel inom ramen för funktionen som marknadsgarant, vilket i förlängningen skulle kunna hota den finansiella stabiliteten. Det borde därför förtydligas att den behöriga myndigheten får ge det centrala kreditinstitutet tillstånd att utföra funktionen som marknadsgarant förutsatt att detta inte utgör ett hot mot det centrala kreditinstitutets finansiella stabilitet eller mot hela eller delar av unionens finansiella system. Mot bakgrund av detta föreslår ECB även vissa ändringar för att säkerställa en effektiv tillämpning av den behöriga myndighetens slutsatser när det gäller vilken handel som bör utföras inom den handlande enheten. ECB föreslår en mer exakt definition av marknadsgarant genom att lägga till orden genom en rimlig förväntan om potentiell kundverksamhet i den föreslagna definitionen av marknadsgarant, i enlighet med de komponenter som ingår i definitionen av egenhandel. ECB rekommenderar även att definitionen av marknadsgarant samordnas inom unionens lagstiftning i enlighet med

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 236/2012

text: om blankning och vissa aspekter av kreditswappar respektive

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU

text: om marknader för finansiella instrument. En nackdel med förslaget till förordning är att det inte finns någon definition av begreppet väsentliga marknadsrisker. Begreppet marknadsgarant bör i ännu högre grad samordnas med förordning

text: (EU) nr 236/2012

text: 3.4 Kreditinstituten inför, som en konsekvens av sin verksamhet, riskhanteringsregler på grundval av risken för kreditinstitutet eller dess kunder. En adekvat riskhantering bidrar till kreditinstitutets solvens samt till det finansiella systemets stabilitet. Genom förslaget till förordning begränsas det centrala kreditinstitutets skyldigheter i fråga om riskhantering till vissa derivatinstrument i de fall då dessa instrument kan bli föremål för central motpartsclearing. Kommissionen rekommenderas därför att särskilt beakta särdragen och lämpligheten i fråga om bankernas riskhanteringsstrategier när den utövar sin befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 11.3 i förslaget till förordning.

text: 3.5 Det bör slutligen noteras att en separering inte i sig löser problemet med banker som är för stora för att tillåtas gå omkull. Om en stor handlande enhet som redan har separerats går omkull, kan detta fortfarande leda till systemeffekter med omfattande konsekvenser för kapitalmarknaderna. Mot bakgrund av detta kan vissa banker besluta att en separat handlande enhet inte har tillräcklig omfattning för att vara ekonomiskt lönsam. Ett sådant beslut kan leda till att de avstår från all handelsverksamhet, vilket skulle kunna resultera i att den koncentreras till de större bankerna, så att de blir ännu större. Ett sådant resultat skulle inte vara i linje med syftet att minska problemet med banker som är för stora för att tillåtas gå omkull. Ett annat alternativ är att sådan handelsverksamhet flyttas över till skuggbankssektorn. En sådan utveckling skulle leda till att alla oplanerade effekter noggrant behöver följas upp och, om de blir betydande, kan det krävas särskilda åtgärder.

text: 4. Undantagsbestämmelse

text: I artikel 21 i förslaget till förordning fastställs att kommissionen på en medlemsstats begäran kan medge undantag från kraven på separation för de kreditinstitut som omfattas av nationell lagstiftning med motsvarande verkan som bestämmelserna i det förslaget.

text: I ingressen till förslaget till förordning konstateras helt riktigt att en skiljaktig nationell lagstiftning skulle hämma den gemensamma tillsynsmekanismens effektivitet, eftersom ECB skulle behöva tillämpa olika och inkonsekvent lagstiftning på kreditinstitut som de övervakar, vilket ökar tillsynens kostnader och komplexitet. ECB delar helt och hållet denna oro, och dessa överväganden ska vägas mot att det införs ett undantag från den generella ordningen. Undantaget är inte förenligt med målet att skapa likvärdiga förutsättningar och kan bilda prejudikat för framtida undantag inom andra typer av unionslagstiftning. Detta skulle hämma integrationen av den inre marknaden och motverka just de mål som eftersträvas med förslaget till förordning. Undantagsbestämmelsens omfattande tillämpningsområde är kanske inte heller förenligt med den rättsliga formen för en förordning eller med den rättsliga grunden för förslaget till förordning enligt artikel 114 i fördraget.

text: 5. Samarbete mellan den behöriga myndigheten och rekonstruktions- och avvecklingsmyndigheten

text: De strukturella åtgärderna i förslaget till förordning syftar till att förbereda inför avveckling och rekonstruktion av finansinstitut, två processer som är nära knutna till varandra. I förslaget till förordning föreskrivs därför att behöriga myndigheter och relevanta rekonstruktions- och avvecklingsmyndigheter ska samarbeta under de olika faser då en behörig myndighet bedömer och genomför strukturella åtgärder. Den behöriga myndighet som har befogenhet att kräva separering måste meddela detta till relevanta rekonstruktions- och avvecklingsmyndigheter innan det fattas ett beslut om att handel ska separeras. När separeringsbehovet bedöms ska även eventuella aktuella eller tidigare omstrukturerings- och avvecklingsbedömningar beaktas. Separeringsåtgärderna ska slutligen vara i linje med de åtgärder som vidtas inom ramen för tillsynen och utvärderingen samt alla åtgärder som vidtas inom ramen för en omstrukturerings- och avvecklingsbedömning.

text: För att kunna utarbeta en fungerande rekonstruktionsplan för ett kreditinstitut eller en koncern är det nödvändigt att hindren för rekonstruktion avlägsnas. Som ECB tidigare har konstaterat bör åtgärder för att avlägsna rekonstruktionshindren fastställas gemensamt och genomföras i samarbete med tillsynsmyndigheten, även om det förekommer tillräckligt med samråd med tillsynsmyndigheten om själva bedömningen. När det beslutas om lämpliga åtgärder för att stärka ett kreditinstituts eller en koncerns rekonstruktion, såsom förändrad affärspraxis, struktur eller organisation, måste vederbörlig hänsyn tas till hur dessa åtgärder påverkar sundheten och stabiliteten för enhetens befintliga verksamhet. Detta är ett relevant övervägande för den behöriga myndigheten. Att stärka bankernas möjligheter till rekonstruktion och samtidigt bibehålla viktiga finansiella tjänster i ekonomin i stort är ett annat viktigt mål med den tillsyn som åtgärderna i förslaget till förordning ska bidra till att uppnå. Det är därför nödvändigt att behöriga myndigheter och rekonstruktions- och avvecklingsmyndigheter arbetar i nära samarbete med varandra under båda dessa processer.

text: Ett av målen med förslaget till förordning är att underlätta en ordnad avveckling och rekonstruktion av en grupp av enheter. När det gäller möjligheten att kräva att strukturella åtgärder ska vidtas har förslaget till förordning inte samma mål som omstrukturerings- och avvecklingsbedömningen. De strukturella åtgärder som kan vidtas enligt förslaget till förordning skiljer sig därför från de åtgärder som syftar till att avlägsna rekonstruktionshinder enligt den nyligen antagna unionsramen. Som ECB tolkar det får följaktligen den behöriga myndigheten fastställa att det finns ett behov av strukturella åtgärder enligt förslaget till förordning som skulle underlätta rekonstruktion och avveckling av komplexa institut, även om det inte har konstaterats några väsentliga hinder för rekonstruktion vid omstrukturerings- och avvecklingsbedömningen i samband med rekonstruktionsplaneringen. Det ska i detta sammanhang klargöras att även om den behöriga myndigheten ska beakta aktuella eller tidigare omstrukturerings- och avvecklingsbedömningar, får slutsatserna i denna bedömning under inga omständigheter påverka hur denna myndighet utövar sina befogenheter enligt förslaget till förordning, särskilt om myndigheten beslutar att kriterierna för att genomföra en separering är uppfyllda.

text: 6. Sanktionsbefogenheter

text: Förslaget till förordning är visserligen direkt tillämpligt i unionen, men för vissa bestämmelser måste medlemsstaterna vidta ytterligare genomförandeåtgärder. Eftersom ECB anses vara en behörig myndighet uteslutande för att utföra de uppgifter som ECB tilldelas genom bland annat

text: artikel 4.1 i förordning (EU) nr 1024/2013

text: och eftersom de uppgifter som avses i förslaget till förordning motsvarar de uppgifter som redan tilldelas ECB enligt

text: artikel 4.1

text: i) i förordning

text: (EU) nr 1024/2013

text: , bör ECB även ha befogenhet att utöva lämpliga sanktionsbefogenheter i enlighet med den ram som fastställs i

text: artikel 18 i förordning (EU) nr 1024/2013

text: . Detta bör klargöras i ingressen till förslaget till förordning samt, för att undvika tvivel, i

text: artikel 28

text: . De befogenheter som tilldelas ECB omfattar inte befogenheten att utfärda sanktioner mot fysiska personer eller att ålägga andra sanktioner än böter. Den bötesnivå som anges i förslaget till förordning måste även anpassas till

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU

text: . En ny åtgärd som införs genom förslaget till förordning är befogenheten att tillfälligt upphäva ett tillstånd. För att undvika rättsliga problem föreslår ECB att denna sanktionsmöjlighet ska strykas från förslaget till förordning.

text: När det gäller begreppet de vinster som gjorts eller de förluster som undvikits i förslaget till förordning kommer det slutligen att bli mycket svårt att i praktiken visa exakt vad dessa belopp ska uppgå till. För den föreslagna sanktionen i artikel 28.4 b i förslaget till förordning beaktas de vinster som gjorts eller förluster som undvikits, och krav på återbetalning anges där som en sanktionsmöjlighet. I

text: artikel 29.1 d

text: utgör omfattningen av de vinster som gjorts eller förluster som undvikits en av de omständigheter som myndigheterna ska beakta när de fastställer sanktionernas typ och nivå. ECB föreslår att detta begrepp i båda fallen ska ersättas med de behöriga myndigheternas skattning av de vinster som gjorts eller förluster som undvikits till följd av överträdelsen.

text: BILAGA

text: Kommissionens förslag | ECB:s ändringsförslag

text: (10) I enlighet med målet om en fungerande inre marknad bör det vara möjligt att för ett kreditinstitut bevilja undantag från bestämmelserna om separering av viss handelsverksamhet. Detta kan gälla, om en medlemsstat har antagit nationell primärrätt före den 29 januari 2014 (inbegripet senare antagen sekundärrätt) om förbud mot att kreditinstitut som tar emot insättningar från privatpersoner respektive små och medelstora företag också bedriver investeringsverksamhet som huvudman och håller tillgångar för handel. Medlemsstaten bör därför kunna begära att kommissionen beviljar undantag från bestämmelserna om separering av viss handel på ett kreditinstitut som omfattas av nationell lagstiftning som är förenlig med dessa bestämmelser. Detta skulle göra det möjligt för medlemsstater att undvika att anpassa gällande och effektiva bestämmelser, om deras primärrätts effekter är likvärdiga med och överensstämmer med denna förordning. För att denna nationella lagstiftnings effekter och senare genomförandeåtgärder inte ska äventyra målet med en fungerande inre marknad, måste den lagstiftningen och motsvarande tillsyn och genomförande kunna säkerställa att kreditinstitut som tar emot garanterade insättningar från privatpersoner respektive små och medelstora företag uppfyller juridiskt bindande krav som är likvärdiga och förenliga med bestämmelserna i denna förordning. Den behöriga myndighet som övervakar kreditinstitutet som omfattas av denna nationella lagstiftning bör tillhandahålla ett yttrande som bör åtfölja begäran om undantag. | (10) I enlighet med målet om en fungerande inre marknad bör det vara möjligt att för ett kreditinstitut bevilja undantag från bestämmelserna om separering av viss handelsverksamhet. Detta kan gälla, om en medlemsstat har antagit nationell primärrätt före den 29 januari 2014 (inbegripet senare antagen sekundärrätt) om förbud mot att kreditinstitut som tar emot insättningar från privatpersoner respektive små och medelstora företag också bedriver investeringsverksamhet som huvudman och håller tillgångar för handel. Medlemsstaten bör därför kunna begära att kommissionen beviljar undantag från bestämmelserna om separering av viss handel på ett kreditinstitut som omfattas av nationell lagstiftning som är förenlig med dessa bestämmelser. Detta skulle göra det möjligt för medlemsstater att undvika att anpassa gällande och effektiva bestämmelser, om deras primärrätts effekter är likvärdiga med och överensstämmer med denna förordning. För att denna nationella lagstiftnings effekter och senare genomförandeåtgärder inte ska äventyra målet med en fungerande inre marknad, måste den lagstiftningen och motsvarande tillsyn och genomförande kunna säkerställa att kreditinstitut som tar emot garanterade insättningar från privatpersoner respektive små och medelstora företag uppfyller juridiskt bindande krav som är likvärdiga och förenliga med bestämmelserna i denna förordning. Den behöriga myndighet som övervakar kreditinstitutet som omfattas av denna nationella lagstiftning bör tillhandahålla ett yttrande som bör åtfölja begäran om undantag.

text: Förklaring Ett sådant undantag är oförenligt med målet att skapa likvärdiga förutsättningar. En sådan bestämmelse kan dessutom bilda prejudikat för kommande undantagsbestämmelser inom andra lagstiftningsområden, så att det hämmar integrationen av den inre marknaden i största allmänhet.

text: (23) Om den behöriga myndigheten vid bedömningen av handelsverksamheten drar slutsatsen att den överskrider vissa mått när det gäller relativ storlek, finansiell hävstångseffekt, komplexitet, lönsamhet, tillhörande marknadsrisk samt sammanflätning, bör den kräva att handeln separeras från resten av det centrala kreditinstitutet, såvida det inte kan visa att den inte hotar dess finansiella stabilitet eller unionens hela finansiella system, med beaktande av målen i denna förordning. | (23) Om den behöriga myndigheten vid bedömningen av handelsverksamheten drar slutsatsen att den överskrider vissa mått när det gäller relativ storlek, finansiell hävstångseffekt, komplexitet, lönsamhet, tillhörande marknadsrisk samt sammanflätning, och även anser att det finns ett hot mot det centrala kreditinstitutets finansiella stabilitet eller mot hela eller delar av unionens finansiella system, med beaktande av målen i denna förordning, bör den kräva att handeln separeras från resten av det centrala kreditinstitutet, såvida det inte kan visa att den inte hotar dess finansiella stabilitet eller unionens hela finansiella system, med beaktande av målen i denna förordning.

text: Förklaring Den föreslagna lydelsen har till syfte att säkerställa överensstämmelse mellan skäl 23 och

text: artikel 10

text: , där det fastställs att den behöriga myndigheten ska ha bedömningsutrymme när den granskar handelsverksamheten och beslutar om huruvida ett separeringsförfarande ska inledas.

text: Oberoende av separering bör det centrala kreditinstitutet fortfarande kunna hantera sin egen risk. Viss handel bör därför tillåtas, i den mån syftet är klok förvaltning av det centrala kreditinstitutets kapital, likviditet och medel och den inte föranleder oro om dess finansiella stabilitet. På samma sätt behöver de centrala kreditinstituten kunna erbjuda sina kunder vissa nödvändiga riskhanteringstjänster. Detta bör dock ske utan att utsätta det centrala kreditinstitutet för onödiga risker och föranleda oro om dess finansiella stabilitet. Risksäkring för betryggande hantering av egna risker och tillhandahållande av riskhanteringstjänster till kunder kan men måste inte uppfylla villkoren för risksäkringsredovisning enligt de internationella redovisningsstandarderna (IFRS). | Oberoende av separering bör det centrala kreditinstitutet fortfarande kunna hantera sin egen risk. Viss handel bör därför tillåtas, i den mån syftet är klok förvaltning av det centrala kreditinstitutets kapital, likviditet och medel och den inte föranleder oro om dess finansiella stabilitet. På samma sätt behöver det centrala kreditinstitutent kunna erbjuda sina kunder vissa nödvändiga riskhanteringstjänster. Detta bör dock ske utan att utsätta det centrala kreditinstitutet för onödiga risker och föranleda oro om dess finansiella stabilitet. Risksäkring för betryggande hantering av egna risker och tillhandahållande av riskhanteringstjänster till kunder kan men måste inte uppfylla villkoren för risksäkringsredovisning enligt de internationella redovisningsstandarderna (IFRS). Oberoende av ett beslut om separering ska den behöriga myndigheten ha tilldelad befogenhet i enlighet med

text: artikel 104.1 a i direktiv 2013/36/EU

text: att införa ett kapitalbaskrav när risk- och handelsvolymen överstiger en viss nivå i syfte att skapa incitament för ett institut att inte ta onödiga risker för sin egen eller för hela eller delar av unionens finansiella stabilitet.

text: Förklaring För att säkerställa att handelsverksamheten ger upphov till begränsade risker för den finansiella stabiliteten bör den behöriga myndigheten ha befogenhet att införa ett extra kapitalkrav när risk- och handelsvolymen överstiger en viss nivå. Ett sådant extra kapitalkrav skulle bidra till att avskräcka banker från att bedriva alltför omfattande handel.

text: Ingen text | (37a) För att utföra de uppgifter där ECB har exklusiv behörighet, inbegripet de skyldigheter som anges i denna förordning, har ECB sanktionsbefogenheter i enlighet med

text: Förklaring Det bör förtydligas att efter medlemsstaternas genomförande av artikel 28 i förslaget till förordning kommer ECB att ha sanktionsbefogenheter i enlighet med framför allt

text: för att utföra sina uppgifter. Se även punkt 6 i detta yttrande.

text: 4. egenhandel: enbart i vinstsyfte och för egen räkning med hjälp av eget kapital eller lånemedel ta positioner i alla typer av transaktioner för att köpa sälja eller på annat sätt förvärva eller avyttra ett finansiellt instrument eller råvaror, utan koppling till aktuell eller förväntad kundverksamhet eller i syfte att risksäkra enheten till följd av aktuell eller förväntad kundverksamhet, genom användning av grupper, enheter, divisioner eller enskilda handlare enbart för att ta sådana positioner och vinstsyfte, inbegripet genom särskilda webbaserade egenhandelsplattformar. | 4. egenhandel: enbart i vinstsyfte och för egen räkning med hjälp av eget kapital eller lånemedel ta positioner, som en reaktion på och för att dra fördel av faktiska eller väntade förändringar av marknadsvärderingar, i alla typer av transaktioner för att köpa sälja eller på annat sätt förvärva eller avyttra ett finansiellt instrument eller råvaror, utan koppling till aktuell eller förväntad kundverksamhet eller i syfte att risksäkra enheten till följd av aktuell eller förväntad kundverksamhet, genom användning av grupper, enheter, divisioner eller enskilda handlare enbart för att ta sådana positioner och vinstsyfte, inbegripet genom särskilda webbaserade egenhandelsplattformar. Denna definition omfattar varje transaktion som genomförs i vinstsyfte, oberoende av om en sådan vinst skulle uppnås på kort eller lång sikt eller om den faktiskt uppnås.

text: Förklaring Till skillnad från annan handelsverksamhet, exempelvis funktionen som marknadsgarant, utförs egenhandel i vinstsyfte på grundval av de faktiska eller väntade förändringar av marknadsvärdena som de som bedriver egenhandel reagerar på och spekulerar i. Med den föreslagna ändringen utesluts långsiktiga icke-spekulativa investeringar i aktiekapital (inbegripet aktieinnehav i andra finansinstitut såsom banker och försäkringsbolag) från definitionen.

text: 12. marknadsgarant: ett finansiellt instituts åtagande att regelbundet och fortlöpande tillhandahålla marknadslikviditet genom att lägga köp- och säljbud för ett visst finansiellt instrument, eller som en del av sin ordinarie verksamhet genom att verkställa handelsorder som initierats av kunder eller på kunders begäran, men i båda fallen utan exponering för väsentliga marknadsrisker. | 12. marknadsgarant: ett finansiellt instituts åtagande att regelbundet och fortlöpande tillhandahålla marknadslikviditet genom att lägga köp- och säljbud för ett visst finansiellt instrument, eller som en del av sin ordinarie verksamhet genom att verkställa handelsorder som initierats av kunder eller på kunders begäran, eller genom en rimlig förväntan om potentiell kundverksamhet, samt genom att säkra positioner som uppkommer genom uppfyllandet av dessa uppgifter men i båda fallen utan exponering för väsentliga marknadsrisker.

text: Förklaring ECB förstår att funktionen som marknadsgarant, till skillnad från egenhandel, är en kunddriven verksamhet och därför är kopplad till vanlig bankverksamhet. Funktionen som marknadsgarant utförs ibland också genom en förväntan om kundverksamhet. Det föreslås därför att orden genom en rimlig förväntan om potentiell kundverksamhet läggs till i definitionen av marknadsgarant. Detta ger också en viss symmetri i förhållande till den föreslagna definitionen av egenhandel. Till skillnad från en mäklare absorberar marknadsgaranten även obalanser i utbud och efterfrågan vid en viss tidpunkt genom sitt eget lager och riskerar därigenom sitt eget kapital. En marknadsgarant bör därför kunna säkra de positioner som uppkommer genom uppfyllandet att uppgifterna som marknadsgarant. Eftersom begreppet väsentlig marknadsrisk inte har definierats samt för att i största möjliga omfattning anpassa de definitioner som används i relaterade unionsförordningar föreslås det att begreppet att säkra positioner som uppkommer genom uppfyllandet av dessa uppgifter används i överensstämmelse med förordning

text: (EU) nr 236/2012

text: Ingen text | 23. koncentration: den koncentration som fastställts i enlighet med

text: rådets förordning (EG) nr 139/2004

text: Förklaring Se punkt 1.2 i detta yttrande.

text: artikel 131.18 i direktiv 2013/36/EU

text: . h) Kredit- och likviditetsrisker som uppkommit genom åtaganden och garantier som det centrala kreditinstitutet lämnat. | 2. Vid bedömningarna enligt punkt 1 ska den behöriga myndigheten använda följande mått: a) Den relativa storleken på tillgångar för handel, beräknad som tillgångar för handel dividerat med samlade tillgångar. b) Handelstillgångars hävstångseffekt, beräknad som tillgångar för handel dividerat med kärnprimärkapital. c) Den relativa betydelsen av motpartskreditrisk, beräknad som verkligt värde av derivat dividerat med samlade tillgångar för handel. d) Handlade derivats relativa komplexitet, beräknad som handlade derivattillgångar i nivå 2 och 3 dividerat med handlade derivat och med tillgångar för handel. e) Handelsinkomsternas relativa lönsamhet, beräknad som handelsinkomster dividerat med samlade nettoinkomster. f) Marknadsriskens relativa betydelse, beräknad som skillnaden mellan tillgångar för handel och skuldernas absolutvärde dividerat med det enkla genomsnittet av tillgångar för handel och handelsskulder. g) Sammanflätningen, mätt med den sammanlänkningsmetod som avses i

text: artikel 131.18 i direktiv 2013/36/EU

text: . h) Kredit- och likviditetsrisker som uppkommit genom åtaganden och garantier som det centrala kreditinstitutet lämnat. i) Kartläggningen av handelsverksamheten, inbegripet metoder för att bedöma behovet att bygga upp lager för att möta en förväntad kundefterfrågan. j) Ramen för regelefterlevnad som genomför denna förordning. k) Systemen för ersättningar till handlare. l) Ytterligare kvantitativa uppgifter såsom lageromsättning, value-at-risk-variationer, resultaträkning dag 1, begränsningar för handelsgrupper och handelns geografiska spridning.

text: Förklaring Se punkt 3.2 i detta yttrande.

text: Ingen text | 2a. Den behöriga myndigheten får begära in all kvantitativ och kvalitativ information som den anser vara relevant för att bedöma handeln enligt punkt 1.

text: 1. Om den behöriga myndigheten efter bedömningen enligt

text: artikel 9.1

text: konstaterar att gränserna och villkoren uppnåtts för måtten i artikel 9.2

text: a

text: h

text: , specificerade i den delegerade akt som avses i punkt 5, och den därför anser att ett hot föreligger mot det centrala kreditinstitutets finansiella stabilitet eller unionens hela finansiella system, ska den med beaktande av målen i

text: artikel 1

text: senast två månader efter att bedömningen slutförts inleda förfarandet som leder till ett beslut enligt punkt 3 andra stycket. | 1. Om den behöriga myndigheten efter bedömningen enligt

text: artikel 9.1

text: a

text: h

text: , specificerade i den delegerade akt som avses i punkt 5, och den därför anser att ett hot föreligger mot det centrala kreditinstitutets finansiella stabilitet eller mot unionens hela eller delar av unionens finansiella system, ska den med beaktande av målen i

text: artikel 1

text: senast två månader efter att bedömningen slutförts inleda förfarandet som leder till ett beslut enligt punkt 3 andra stycket.

text: Förklaring Den föreslagna tekniska ändringen har till syfte att undanröja den eventuella tvetydighet som fortfarande kan finnas till följd av att ordet därför används, eftersom de behöriga myndigheterna ska bedöma hotet mot den finansiella stabiliteten under alla förhållanden, även om kriterierna är uppfyllda. Resultaten från de ytterligare indikatorerna bör dessutom utgöra underlag för den behöriga myndighetens beslut (se även punkt 3.2 i detta yttrande).

text: 2. Om gränserna och villkoren enligt punkt 1 inte uppnåtts, kan den behöriga myndigheten fortfarande inleda det förfarande som leder till ett beslut enligt punkt 3 tredje stycket, om den efter bedömningen enligt

text: artikel 9.1

text: finner att all handelsverksamhet, med undantag av handeln med andra derivat än de som tillåts enligt artiklarna

text: och

text: , som det centrala kreditinstitutet bedriver utgör ett hot mot det centrala kreditinstitutets finansiella stabilitet eller mot unionens hela finansiella system, med beaktande av målen i

text: artikel 1

text: . | 2. Om gränserna och villkoren enligt punkt 1 inte uppnåtts, kan den behöriga myndigheten fortfarande inleda det förfarande som leder till ett beslut enligt punkt 3 tredje stycket, om den efter bedömningen enligt

text: artikel 9.1

text: och

text: , som det centrala kreditinstitutet bedriver utgör ett hot mot det centrala kreditinstitutets finansiella stabilitet eller mot hela eller delar av unionens hela finansiella system, med beaktande av målen i

text: artikel 1

text: Förklaring Det föreslås att den behöriga myndighetens bedömning ska grundas på om det föreligger ett hot mot den finansiella stabiliteten i hela eller delar av unionen.

text: 3. Sina slutsatser enligt punkterna 1 eller 2 ska den behöriga myndigheten meddela det centrala kreditinstitutet och ge det möjlighet att lämna skriftliga synpunkter inom två månader från dagen för meddelandet. Om det centrala kreditinstitutet, inom tidsfristen enligt första stycket, inte för den behöriga myndigheten tillfredsställande kan visa att slutsatserna inte är befogade, ska den behöriga myndigheten fatta ett beslut riktat till det centrala kreditinstitutet och kräva att det inte bedriver de i slutsatserna specificerade handelsaktiviteterna. Den behöriga myndigheten ska motivera sitt beslut och offentliggöra det. För tillämpningen av punkt 1 ska den behöriga myndigheten, om den beslutar att tillåta det centrala kreditinstitutet att bedriva den handeln, även ange skälen till sitt beslut och offentliggöra det. För tillämpningen av punkt 2, ska den behöriga myndigheten, om den beslutar att tillåta det centrala kreditinstitutet att bedriva handel, anta ett beslut därom riktat till det centrala kreditinstitutet. Före varje beslut enligt denna punkt ska den behöriga myndigheten samråda med EBA om motiveringarna till sitt planerade beslut och om ett sådant besluts möjliga effekter på unionens finansiella stabilitet och den inre marknadens funktion. Den behöriga myndigheten ska också underrätta EBA om sitt slutliga beslut. Den behöriga myndigheten ska fatta sitt slutliga beslut inom två månader efter att ha mottagit de skriftliga synpunkter som avses i första stycket. | 3. Sina slutsatser enligt punkterna 1 eller 2 ska den behöriga myndigheten meddela det centrala kreditinstitutet och ge det möjlighet att lämna skriftliga synpunkter inom två månader från dagen för meddelandet. Om det centrala kreditinstitutet, inom tidsfristen enligt första stycket, inte för den behöriga myndigheten tillfredsställande kan visa att den relevanta handelsverksamheten inte utgör ett hot mot det centrala kreditinstitutets finansiella stabilitet eller mot hela eller delar av unionens finansiella system slutsatserna inte är befogade, ska den behöriga myndigheten fatta ett beslut riktat till det centrala kreditinstitutet och kräva att det inte bedriver de i slutsatserna specificerade handelsaktiviteterna. Den behöriga myndigheten ska motivera sitt beslut och offentliggöra det. För tillämpningen av punkt 1 ska den behöriga myndigheten, om den beslutar att tillåta det centrala kreditinstitutet att bedriva den handeln, även ange skälen till sitt beslut och offentliggöra det. För tillämpningen av punkt 2, ska den behöriga myndigheten, om den beslutar att tillåta det centrala kreditinstitutet att bedriva handel, anta ett beslut därom riktat till det centrala kreditinstitutet. Den behöriga myndigheten får framför allt ge det centrala kreditinstitutet tillstånd att utföra funktionen som marknadsgarant förutsatt att detta inte utgör ett hot mot det centrala kreditinstitutets finansiella stabilitet eller mot hela eller delar av unionens finansiella system. Före varje beslut enligt denna punkt ska den behöriga myndigheten samråda med EBA om motiveringarna till sitt planerade beslut och om ett sådant besluts möjliga effekter på unionens finansiella stabilitet och den inre marknadens funktion. Den behöriga myndigheten ska också underrätta EBA om sitt slutliga beslut. Den behöriga myndigheten ska fatta sitt slutliga beslut inom två månader efter att ha mottagit de skriftliga synpunkter som avses i första stycket.

text: Förklaring För att skapa rättslig förutsebarhet och överensstämmelse föreslås det att lydelsen i denna bestämmelse ska avspegla lydelsen i skäl 23 i förslaget till förordning. Den funktion som marknadsgarant som kommer att finnas kvar inom det centrala kreditinstitutet ska vara förenlig med syftet för förslaget till förordning. Denna funktion ska framför allt inte leda till att det skapas en bank som är för stor eller sammanflätad för att tillåtas gå omkull och bör inte omfatta förtäckt egenhandel inom ramen för funktionen som marknadsgarant, vilket i förlängningen skulle kunna hota den finansiella stabiliteten. Det borde därför förtydligas att den behöriga myndigheten får ge det centrala kreditinstitutet tillstånd att utföra funktionen som marknadsgarant förutsatt att detta inte utgör ett hot mot det centrala kreditinstitutets finansiella stabilitet eller mot hela eller delar av unionens finansiella system (se även punkt 3.3 i detta yttrande).

text: Kommissionen ska den [OP insert the correct date by 6 months of publication of this Regulation] anta delegerade akter enligt

text: artikel 35

text: för följande: […] b) Specificera vilken typ av värdepapperisering som inte anses utgöra en risk för det centrala kreditinstitutets finansiella stabilitet eller för hela unionen finansiella system, med avseende på var och en av följande aspekter: […] | Kommissionen ska den [OP insert the correct date by 6 months of publication of this Regulation] anta delegerade akter enligt

text: artikel 35

text: för följande: […] b) Specificera vilken typ av värdepapperisering som inte anses utgöra en risk för det centrala kreditinstitutets finansiella stabilitet eller för hela eller delar av unionens finansiella system, med avseende på var och en av följande aspekter: […]

text: Förklaring Det föreslås att kommissionens delegerade akt ska grundas på att det inte föreligger något hot mot den finansiella stabiliteten i hela eller delar av unionen.

text: 1. Ett centralt kreditinstitut som varit föremål för ett beslut enligt

text: artikel 10.3

text: får bedriva handel, bara om syftet är försiktig förvaltning av dess kapital, likviditet och finansiering. Vid dess försiktiga förvaltning av dess kapital, likviditet och finansiering får ett centralt kreditinstitut bara använda ränte-, valuta- och kreditderivat som kan bli föremål för central motpartsclearing, för att risksäkra sin samlade balansomslutning. Det centrala kreditinstitutet ska visa den behöriga tillsynsmyndigheten att risksäkringen är avsedd att minska och bevisligen eller avsevärt minskar specifika, identifierbara risker för institutets enskilda eller aggregerade positioner. […] | 1. Utan att det påverkar den behöriga myndighetens beslut enligt

text: artikel 10.3

text: får ett centralt kreditinstitut som varit föremål för ett beslut enligt

text: artikel 10.3

text: får även bedriva handel, bara om syftet är försiktig förvaltning av dess kapital, likviditet och finansiering. Vid dess försiktiga förvaltning av dess kapital, likviditet och finansiering får ett centralt kreditinstitut bara använda ränte-, valuta- och kreditderivat som kan bli föremål för central motpartsclearing, för att risksäkra sin samlade balansomslutning. Det centrala kreditinstitutet ska visa den behöriga tillsynsmyndigheten att risksäkringen är avsedd att minska och bevisligen eller avsevärt minskar specifika, identifierbara risker för institutets enskilda eller aggregerade positioner. […]

text: Förklaring Den föreslagna ändringen har till syfte att förtydliga att all verksamhet som det centrala kreditinstitutet får fortsätta att bedriva kommer att specificeras i beslutet om separering.

text: artikel 10.3

text: får sälja ränte-, valuta-, kredit-, utsläppsrätts- och råvaruderivat som kan bli föremål för central motpartsclearing och även utsläppsrätter till sina icke-finansiella kunder, till finansinstitut som avses i

text: artikel 5.19

text: andra och tredje strecksatsen, till försäkringsbolag och till tjänstepensionsinstitut, om följande villkor uppfylls: a) Försäljningens enda syfte är att risksäkra ränte-, valuta-, kredit-, råvaru- och utsläppsrättsriskerna. b) Det centrala kreditinstitutets kapitalbaskrav för positionsrisker med derivat och utsläppsrätter överstiger inte en andel av dess samlade riskkapitalkrav som ska specificeras i en delegerad akt från kommissionen i enlighet med punkt 2. Om kravet i led b inte uppfylls, får derivaten och utsläppsrätterna varken säljas av det centrala kreditinstitutet eller redovisas i dess balansräkning. […] | 1. Utan att det påverkar den behöriga myndighetens beslut enligt

text: artikel 10.3

text: får eett centralt kreditinstitut som varit föremål för ett beslut enligt

text: artikel 10.3

text: får även sälja ränte-, valuta-, kredit-, utsläppsrätts- och råvaruderivat som kan bli föremål för central motpartsclearing och även utsläppsrätter till sina icke-finansiella kunder, till finansinstitut som avses i

text: artikel 5.19

text: 2. Vid bedömningen i enlighet med

text: artikel 9

text: och vid krav på det centrala kreditinstitutet att inte bedriva viss verksamhet i enlighet med

text: artikel 10

text: , ska den behöriga myndigheten beakta eventuella aktuella eller tidigare omstrukturerings- och avvecklingsbedömningar från den relevanta myndigheten i enlighet med artikel 13 och 13 a i direktiv [BRRD]. 3. Den behöriga myndigheten ska samarbeta med den relevanta myndigheten och utbyta information som bedöms vara nödvändig vid utförandet av dess uppgifter. 4. Den behöriga myndigheten ska se till att åtgärder som vidtagits i enlighet med detta kapitel är förenliga med åtgärder som vidtagits i enlighet med

text: artikel 13 b i förordning (EU) nr 1024/2013

text: , artikel 8.9 i förordning (EU) nr [SRM], artiklarna 13, 13 a, 14 och 15 i direktiv [BRRD] samt

text: artikel 104 i direktiv 2013/36/EU

text: . | 2. Vid bedömningen i enlighet med

text: artikel 9

text: artikel 10

text: , ska den behöriga myndigheten beakta eventuella aktuella eller tidigare omstrukturerings- och avvecklingsbedömningar från den relevanta myndigheten i enlighet med artikel 13 och 13 a i direktiv [BRRD]. Om den relevanta rekonstruktions- och avvecklingsmyndigheten konstaterar att det inte föreligger några väsentliga hinder för rekonstruktion, ska detta i sig inte anses vara en tillräcklig indikation på att slutsatserna i

text: artikel 10.3

text: är obefogade. 3. Den behöriga myndigheten ska samarbeta med den relevanta myndigheten och utbyta information som bedöms vara nödvändig vid utförandet av dess uppgifter, inbegripet den förteckning över institut som omfattas av denna förordning. 4. Den behöriga myndigheten ska se till att åtgärder som vidtagits i enlighet med detta kapitel överensstämmer är förenliga med åtgärder som vidtagits i enlighet med

text: artikel 104 i direktiv 2013/36/EU

text: Förklaring Se punkt 5 i detta yttrande. Samarbetet mellan de behöriga myndigheterna och de relevanta rekonstruktions- och avvecklingsmyndigheterna bör säkerställa att de relevanta rekonstruktions- och avvecklingsmyndigheterna informeras om den förteckning över institut som kan omfattas av ett separeringsbeslut enligt förslaget till förordning.

text: artikel 1

text: . b) Den förhindrar kreditinstitut som mottar garanterade insättningar från enskilda och små och medelstora företag från att i reglerad form bedriva investeringsverksamhet som huvudman och hålla tillgångar för handel. Emellertid kan den nationella lagstiftningen medge begränsade undantag som gör det möjligt för kreditinstitut att ta emot sådana insättningar för riskreducering vid försiktig förvaltning av deras kapital, likviditet och finansiering och för att tillhandahålla begränsade riskhanteringstjänster till kunder. c) Om det kreditinstitut som tar emot garanterade insättningar från privatpersoner och små och medelstora företag även ingår i en koncern, garanterar den nationella lagstiftningen att kreditinstitutet är juridiskt separerat från koncernenheter som bedriver reglerad investeringsverksamhet som huvudverksamhet eller innehar tillgångar för handel, och föreskrivs följande i den lagstiftningen: i) Kreditinstitutet som tar emot garanterade insättningar från privatpersoner och små och medelstora företag kan fatta av övriga koncernenheter oberoende beslut. ii) Kreditinstitutet som tar emot garanterade insättningar från privatpersoner och små och medelstora företag har en ledning som är oberoende av övriga koncernenheter och även kreditinstitutet. iii) Kreditinstitutet som tar emot garanterade insättningar från privatpersoner och små och medelstora företag har egna kapital- och likviditetskrav. iv) Kreditinstitutet som tar emot garanterade insättningar från privatpersoner och små och medelstora företag får inte överenskomna om andra avtal eller transaktioner med övriga koncernenheter än på villkor som motsvarar dem som avses i

text: artikel 13.7

text: . 2. En medlemsstat som önskar undantag för ett kreditinstitut som omfattas av den nationella lagstiftningen, ska till kommissionen lämna en ansökan om undantag, som åtföljs av ett positivt yttrande från den behöriga myndighet som utövar tillsyn över kreditinstitutet som ansökan avser. Ansökan ska innehålla alla uppgifter som krävs för bedömningen av den nationella lagstiftningen och ange för vilket kreditinstitut undantaget begärs. Om kommissionen anser sig sakna nödvändiga uppgifter, ska den kontakta den berörda medlemsstaten inom två månader efter att ansökan mottagits och ange vilka ytterligare uppgifter den behöver. När kommissionen väl har all information som den anser krävas för att bedöma undantagsansökan, ska den inom en månad underrätta den ansökande medlemsstaten om att den finner informationen tillräcklig. Efter att kommissionen har samrått med EBA om motiveringarna i sitt planerade beslut och om dess möjliga effekter på den finansiella stabiliteten i unionen och på den inre marknadens funktion, ska den inom fem månader efter meddelandet enligt andra stycket anta ett genomförandebeslut om att den nationella lagstiftningen inte är oförenlig med detta kapitel och att bevilja undantag för kreditinstitutet som anges i anmälan enligt punkt 1. Om kommissionen avser att förklara den nationella lagstiftningen oförenlig och att inte bevilja undantaget, ska den redovisa sina invändningar i detalj och ge den ansökande medlemsstaten möjlighet att lämna skriftliga synpunkter inom en månad från kommissionens meddelande om invändningar. Kommissionen ska inom tre månader efter utgången av tidsfristen för anmälan anta ett genomförandebeslut om att bevilja eller avslå undantaget. Om den nationella lagstiftningen ändras, ska medlemsstaten underrätta kommissionen om ändringarna. Kommissionen kan komma att justera genomförandebeslutet enligt tredje stycket. Om den nationella lagstiftning som inte förklarats oförenlig med detta kapitel inte längre är tillämplig på ett kreditinstitut som beviljats undantag från kraven i detta kapitel, ska undantaget upphävas för detta kreditinstitut. Kommissionen ska underrätta EBA om sitt beslut. EBA ska offentliggöra en förteckning över de kreditinstitut som har beviljats ett undantag i enlighet med denna artikel. Förteckningen ska hållas uppdaterad. | 1. På en medlemsstats begäran kan kommissionen medge undantag från bestämmelserna i detta kapitel om ett kreditinstituts mottagande av insättningar från privatpersoner och små och medelstora företag som omfattas av nationell primärrätt som antagits före den 29 januari 2014, om denna nationella lagstiftning uppfyller följande krav: a) Den syftar till att förebygga finansiella påfrestningar eller obestånd och systemrisker som avses i

text: artikel 1

text: artikel 13.7

text: Förklaring Se punkt 4 i detta yttrande och förklaringen till ändring 1.

text: Ingen text | 3a. För tillämpningen av

text: artikel 3.1 b

text: ska beräkningen av tröskelvärdena för enheter som har genomfört en koncentration under det föregående året utgå från de samlade räkenskaperna för de sammanslagna enheterna under den tvåårsperiod som föregick koncentrationen.

text: Förklaring Vid en koncentration av kreditinstitut, t.ex. en sammanslagning, som omedelbart leder till att det bildas ett separat kreditinstitut som omfattas av förslaget till förordning, ska det göras en bedömning av det samlade värdet för de kreditinstitut som omfattas av koncentrationen under den tvåårsperiod som föregick koncentrationen för att fastställa om det nya separata kreditinstitutet uppfyller tröskelkriterierna. Se även ändring 7.

text: 4. Senast den [OP insert the correct date by 12 months of publication of this Regulation] ska den behöriga myndigheten fastställa vilka kreditinstitut och koncerner som omfattas av denna förordning i enlighet med

text: artikel 3

text: och omedelbart anmäla dem till EBA. Efter den behöriga myndighetens meddelande ska EBA omedelbart offentliggöra den förteckning som avses i första stycket. Förteckningen ska hållas uppdaterad. | 4. Senast den [OP insert the correct date by 12 months of publication of this Regulation] ska den behöriga myndigheten årligen fastställa vilka kreditinstitut och koncerner som omfattas av denna förordning i enlighet med

text: artikel 3

text: och omedelbart anmäla dem till EBA. Efter den behöriga myndighetens meddelande ska EBA omedelbart offentliggöra den förteckning som avses i första stycket. Förteckningen ska hållas uppdaterad.

text: Förklaring Denna ändring har till syfte att säkerställa att den förteckning över kreditinstitut som omfattas av förslaget till förordning hålls uppdaterad efterhand som ett instituts uppgifter eller struktur förändras.

text: 4. Medlemsstaterna ska i enlighet med nationell lagstiftning ge behöriga myndigheter befogenhet att tillgripa åtminstone följande administrativa påföljder och andra åtgärder vid de överträdelser som avses i punkt 1: a) Ett föreläggande enligt vilken det krävs att den ansvariga personen upphör med sin överträdelse och inte upprepar den. b) Krav på återbetalning av de vinster som gjorts eller de förluster som undvikits genom överträdelsen, om dessa kan fastställas. c) En offentlig varning som namnger ansvarig person och typen av överträdelse. d) Återkallande eller tillfälligt upphävande av tillstånd. e) Ett tillfälligt förbud för ansvarig fysisk person att ha ledningsfunktioner på en enhet som avses i

text: artikel 3

text: . f) Ett vid upprepade överträdelser permanent förbud för ansvarig fysisk person att ha ledningsfunktioner på en enhet som avses i

text: artikel 3

text: , ska den relevanta totala årsomsättningen vara den totala årsomsättningen eller motsvarande typ av inkomst enligt den relevanta redovisningsordningen i den senast tillgängliga sammanställda redovisning som godkänts av ledningen för det yttersta moderbolaget. Medlemsstaterna får ge behöriga myndigheter fler befogenheter än dem som avses i denna punkt och får föreskriva om mer omfattande påföljder och högre böter än som fastställs i denna punkt. | 4. Medlemsstaterna ska i enlighet med nationell lagstiftning ge behöriga myndigheter befogenhet att tillgripa åtminstone följande administrativa påföljder och andra åtgärder vid de överträdelser som avses i punkt 1: a) Ett föreläggande enligt vilken det krävs att den ansvariga personen upphör med sin överträdelse och inte upprepar den. b) Krav på återbetalning av de vinster som gjortseller de förluster som undvikits som enligt den behöriga myndighetens skattning har gjorts eller undvikits genom överträdelsen, om dessa kan fastställas. c) En offentlig varning som namnger ansvarig person och typen av överträdelse. d) Återkallande eller tillfälligt upphävandeav tillstånd. e) Ett tillfälligt förbud för ansvarig fysisk person att ha ledningsfunktioner på en enhet som avses i

text: artikel 3

text: artikel 3

text: . g) Administrativa böter på upp till två gånger beloppet för den fördel som erhållits genom överträdelsen, i fall där denna fördel kan fastställas. h) För fysiska personer administrativa böter på maximalt 5000000 euro eller, i medlemsstater som inte har euron som valuta, motsvarande värde i nationell valuta den dag då denna förordning träder i kraft. i) För juridiska personer administrativa böter på maximalt 10 procent av företagets totala årliga nettoomsättning, inbegripet bruttointäkter i form av ränteintäkter och liknande intäkter, intäkter från aktier och andra värdepapper med rörlig/fast avkastning och provisionsintäkter i enlighet med

text: artikel 316 i förordning (EU) nr 575/2013

text: under det föregående verksamhetsåret. g) Administrativa böter på minst tre gånger de vinster som erhållits eller de förluster som undvikits genom överträdelsen, om dessa kan fastställas. h) För fysiska personer administrativa böter på minst 5000000 euro eller, i medlemsstater som inte har euron som valuta, motsvarande värde i nationell valuta den dag då denna förordning träder i kraft. i) För juridiska personer maximala administrativa böter på minst 10 procent av den juridiska personens totala årsomsättning enligt den senaste tillgängliga redovisning som ledningen godkänt. Om den juridiska personen är ett moderbolag eller dotterbolag till det moderbolag som ska upprätta sammanställd redovisning enligt direktiv

text: Förklaring Detta ändringsförslag har till syfte att anpassa den bötesnivå som anges i förslaget till förordning till bötesnivån i direktiv

text: . Se punkt 6 i detta yttrande.

text: Ingen text | 6. Vid en överträdelse i enlighet med punkt 1 får ECB, i egenskap av behörig myndighet, förelägga de sanktioner som fastställs i

text: Förklaring Se punkt 6 i detta yttrande.

text: 1. Medlemsstaterna ska se till att de behöriga myndigheterna vid fastställandet av de administrativa påföljdernas och åtgärdernas typ och nivå beaktar alla relevanta omständigheter, vid behov även följande: a) Överträdelsens allvar och varaktighet. b) Hur ansvarig personen är för överträdelsen. c) Hur bärkraftig den för överträdelsen ansvariga personen är, där faktorer som juridisk persons totala omsättning eller fysisk persons årsinkomst ska beaktas. d) Omfattningen av de vinster som den ansvariga personen gjort eller de förluster som denne undvikit genom överträdelsen, om dessa kan fastställas. e) I vilken mån den för överträdelsen ansvariga personen samarbetar med den behöriga myndigheten, utan påverkan på behovet att säkerställa återbetalning av de vinster som personen erhållit eller de förluster som denne undvikit. f) Tidigare överträdelser som den för överträdelsen ansvariga personen gjort sig skyldig till. g) Åtgärder för förhindrande av en upprepning som den för överträdelsen ansvariga personen vidtagit. h) Överträdelsens eventuella konsekvenser för det finansiella systemet. | 1. Medlemsstaterna ska se till att de behöriga myndigheterna vid fastställandet av de administrativa påföljdernas och åtgärdernas typ och nivå beaktar alla relevanta omständigheter, vid behov även följande: a) Överträdelsens allvar och varaktighet. b) Hur ansvarig personen är för överträdelsen. c) Hur bärkraftig den för överträdelsen ansvariga personen är, där faktorer som juridisk persons totala omsättning eller fysisk persons årsinkomst ska beaktas. d) Omfattningen av de vinster som den behöriga myndigheten uppskattar att den ansvariga personen gjort eller de förluster som denne undvikit genom överträdelsen, om dessa kan fastställas. e) I vilken mån den för överträdelsen ansvariga personen samarbetar med den behöriga myndigheten, utan påverkan på behovet att säkerställa återbetalning av de vinster som personen erhållit eller de förluster som denne undvikit. f) Tidigare överträdelser som den för överträdelsen ansvariga personen gjort sig skyldig till. g) Åtgärder för förhindrande av en upprepning som den för överträdelsen ansvariga personen vidtagit. h) Överträdelsens eventuella konsekvenser för det finansiella systemet.

text: Förklaring Se punkt 6 i detta yttrande.

text: Kommissionen ska regelbundet övervaka effekterna av förordningens bestämmelser på förverkligandet av målen i

text: artikel 1

text: samt på hela finanssystemets stabilitet i unionen, med beaktande av marknadsstrukturens utveckling och av hur de enheter utvecklas och verkar som regleras av förordningen samt lägga fram lämpliga förslag. Översynen ska särskilt inriktas på tillämpningen av tröskelvärdena enligt

text: artikel 3

text: , på tillämpningen och effektiviteten av förbudet enligt

text: artikel 6

text: , omfattningen av verksamheten enligt

text: artikel 8

text: och lämpligheten av måtten enligt

text: artikel 9

text: . Senast den 1 januari 2020 och därefter regelbundet ska kommissionen, med beaktande av de behöriga myndigheternas synpunkter, förelägga Europaparlamentet och rådet en rapport, inbegripet ovannämnda aspekter, och åtföljt av ett lagförslag om så är lämpligt. | Kommissionen ska regelbundet övervaka effekterna av förordningens bestämmelser på förverkligandet av målen i

text: artikel 1

text: samt på hela finanssystemets stabilitet i unionen, med beaktande av marknadsstrukturens utveckling och av hur de enheter utvecklas och verkar som regleras av förordningen samt lägga fram lämpliga förslag. Översynen ska särskilt inriktas på lämpligheten i och tillämpningen av tröskelvärdena enligt

text: artikel 3

text: artikel 6

text: , inbegripet undantagen från detta förbud enligt samma artikel, omfattningen av verksamheten enligt

text: artikel 8

text: och lämpligheten av måtten enligt

text: artikel 9

text: . Senast den 1 januari 2020 och därefter regelbundet ska kommissionen, med beaktande av de behöriga myndigheternas synpunkter, förelägga Europaparlamentet och rådet en rapport, inbegripet ovannämnda aspekter, och åtföljt av ett lagförslag om så är lämpligt.

text: Förklaring Se punkterna 1.2 och 2.3 i detta yttrande.


text: COM(2014) 379 final.

text: Rådets förordning

text: (EG) nr 2533/98

text: av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (EGT L 318, 27.11.1998, s. 8). Se även Rekommendation ECB/2003/8 av den 2 maj 2003 om Europeiska centralbankens krav på rapportering av statistik över betalningsbalansen och utlandsställningen samt likviditeten i utländsk valuta (EUT C 126, 28.5.2003, s. 7) och riktlinje ECB/2011/23 av den 9 december 2011 om Europeiska centralbankens krav på statistikrapportering inom området extern statistik (EUT L 65, 3.3.2012, s. 1).

text: Se artikel 338.1 i fördraget,

text: artikel 5 i stadgan

text: för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan) och

text: skäl 8

text: i

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009

text: om europeisk statistik och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1101/2008 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor,

text: rådets förordning (EG) nr 322/97

text: om gemenskapsstatistik och

text: rådets beslut 89/382/EEG

text: , Euratom, om inrättande av en kommitté för Europeiska gemenskapernas statistiska program (EUT L 87, 31.3.2009, s. 164).

text: Riktlinje ECB/1998/17 av den 1 december 1998 om Europeiska centralbankens krav på rapportering av statistiska uppgifter på områdena betalningsbalansstatistik och statistik över utlandsställningen (EGT L 115, 4.5.1999, s. 47).

text: Behandlas i en separat rättsakt.

text: Se

text: artikel 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011

text: om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

text: Se IMF:s policydokument Revisions to the Special Data Dissemination Standard and Establishment of the Special Data Dissemination Standard Plus – Proposed Decisions, 4 oktober 2012, och Modifications to the Special Data Dissemination Standard Plus, 19 mars 2014, som finns tillgängliga på IMF:s webbplats på www.imf.org

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 184/2005 av den 12 januari 2005

text: om gemenskapsstatistik över betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar (EUT L 35, 8.2.2005, s. 23).

text: Se

text: artikel 11.1 i förordning (EG) nr 184/2005

text: Se skäl 9.

text: Se

text: artikel 7.2 i förordning (EG) nr 223/2009

text: Se

text: artikel 9 i förordning (EG) nr 223/2009

text: . Kommittén för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik upprättades genom

text: rådets beslut 2006/856/EG av den 13 november 2006

text: om upprättandet av en kommitté för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik (EUT L 332, 30.11.2006, s. 21).

text: I

text: artikel 127.4

text: första strecksatsen i fördraget anges att ECB ska höras om varje förslag till unionsrättsakt inom Europeiska centralbankens behörighetsområde. I artikel 282.5 i fördraget anges följande: Inom området för sina befogenheter ska Europeiska centralbanken höras om varje utkast till unionsakt.

publisher: Europeiska centralbanken

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 5 december 2014 om ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 184/2005 om gemenskapsstatistik över betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar vad gäller tilldelning av delegerade befogenheter och genomförandebefogenheter till kommissionen för antagande av vissa åtgärder (CON/2014/84)

serie: con

text: Inledning och rättslig grund

type: rubrik

text: Den 15 juli 2014 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning

text: (EG) nr 184/2005

text: om gemenskapsstatistik över betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar vad gäller tilldelning av delegerade befogenheter och genomförandebefogenheter till kommissionen för antagande av vissa åtgärder (nedan kallat förslaget till förordning).

type: stycke

text: ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna

text: och

text: i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eftersom förslaget till förordning avser insamling av statistik över betalningsbalansen, vilket är en av Europeiska centralbankssystemets (ECBS) uppgifter i enlighet med

text: artikel 2 i rådets förordning (EG) nr 2533/98

text: . I enlighet med

text: artikel 17.5

text: första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: 1. Allmänna kommentarer

text: 1.1 Europeisk statistik utvecklas, framställs och sprids av både partnerskapet för det europeiska statistiksystemet (ESS) och ECBS och båda verkar i enlighet med separata rättsliga ramar som speglar deras respektive styrelsestrukturer.

text: 1.2 Genom

text: artikel 2 i förordning (EG) nr 2533/98

text: tilldelas ECB uppgiften att, med hjälp av de nationella centralbankerna, samla in information om bland annat betalningsbalansstatistik och statistik över den internationella investeringspositionen, antingen från behöriga nationella myndigheter eller direkt från ekonomiska aktörer. Europeiska centralbankens inledande krav på rapportering av statistiska uppgifter på områdena betalningsbalansstatistik och statistik över utlandsställningen angavs av ECB-rådet i riktlinje ECB/1998/17 och omarbetades den 9 december 2011 genom riktlinje ECB/2011/23.

text: 1.3 Statistik över betalningsbalansen och utlandsställningen utgör centrala datauppsättningar till stöd för ECBS inom ramen för dess uppgifter att utforma och genomföra den gemensamma monetära politiken, eventuellt genomföra valutatransaktioner samt inneha och förvalta officiella reserver. Den fungerar även som stöd för bedömningen av externa sårbarheter och nära kopplingar för att uppnå finansiell stabilitet, Europeiska systemrisknämndens (ESRB) risk dashboard samt resultattavlan för förfarandet vid makroekonomiska obalanser. Statistik över betalningsbalansen och utlandsställningen är en del av Internationella valutafondens (IMF) särskilda statistikutgivningsstandard och särskilda statistikutgivningsstandard plus och krävs för IMF:s samråd enligt artikel IV för euroområdet och medlemsstaterna. ECB och de nationella centralbankerna offentliggör statistik över betalningsbalansen och utlandsställningen på månads- och kvartalsbasis.

text: 1.4 Den 12 januari 2005 antog Europaparlamentet och rådet förordning

text: (EG) nr 184/2005

text: som fastställde krav på rapportering för framställningen av unionsstatistik över betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar. I betalningsbalanskommittén, som upprättades genom samma förordning, representeras medlemsstaterna huvudsakligen av de nationella centralbankerna. Kommittén säkerställer en tydlig anpassning av kraven på rapportering, metod och kvalitetssäkringsförfaranden med anknytning till statistik över betalningsbalansen och utlandsställningen.

text: 1.5 De nationella centralbankerna framställer, som medlemmar av ECBS, europeisk statistik i enlighet med artiklarna 3 och 5 i ECBS-stadgan, vilket vidare genomförs i förordning

text: (EG) nr 2533/98

text: , och deltar inte i framställningen av europeisk statistik i enlighet med förordning

text: (EG) nr 223/2009

text: . Efter en överenskommelse mellan en nationell centralbank och kommissionen (Eurostat) kan därför uppgifter som framställts av den nationella centralbanken användas direkt eller indirekt av kommissionen (Eurostat) för framställningen av europeisk statistik.

text: 1.6 Eftersom förordning

text: (EG) nr 2533/98

text: har tilldelat ECB uppgiften att, med hjälp av de nationella centralbankerna, samla in information om betalningsbalans och internationell investeringsposition, och för att begränsa rapporteringsbördan och säkerställa den samstämmighet som krävs för att framställa europeisk statistik, uppmanas kommissionen att på lämpligt sätt använda den statistik över betalningsbalansen och utlandsställningen som tillhandahålls av ECBS.

text: 2. Särskilda kommentarer

text: 2.1 Genomförande av ett nytt system för antagande av delegerade akter och genomförandeakter inom området statistik över betalningsbalansen och utlandsställningen

text: 2.1.1 Förslaget till förordning genomför ett nytt system för antagande av delegerade akter och genomförandeakter, i enlighet med artiklarna 290 och 291 i fördraget, inom området statistik över betalningsbalansen och utlandsställningen. Artikel 1.1 i förslaget till förordning syftar till att ge kommissionen befogenhet att anta delegerade akter för att ändra uppgiftskraven för betalningsbalansen och utlandsställningen, inbegripet revidering, utvidgning och eliminering av dataflöden samt tidsfrister för inlämning. I

text: artikel 1.2

text: föreslås även att kommissionen ska ges genomförandebefogenheter att anta kvalitetsstandarderna samt bestämmelser om kvalitetsrapporternas innehåll och frekvens när det gäller statistik över betalningsbalansen och utlandsställningen.

text: 2.1.2 Uppgiftskraven, tidsfristerna för inlämning och kvalitetssäkringsstandarderna utgör väsentliga delar av förordning

text: (EG) nr 184/2005

text: och har direkt inverkan på rapporteringsbördan för dem som sammanställer uppgifter och för uppgiftslämnare. Eftersom rådet sedan 1998 har tilldelat ECBS uppgiften att samla in statistik över betalningsbalansen och utlandsställningen, antingen från behöriga nationella myndigheter eller direkt från ekonomiska aktörer, måste nära samarbete mellan ECBS och ESS säkerställas vid utformning, ändring eller uppdatering av sådana statistiska uppgifter. I annat fall kan europeisk statistik över betalningsbalansen och utlandsställningen som framställs av ESS och ECBS vara onödigt avvikande eller sakna överensstämmelse.

text: 2.1.3 Avvikande och ej överensstämmande krav på rapportering av statistik över betalningsbalansen ökar inte bara rapporteringsbördan för uppgiftslämnare, till exempel små och medelstora företag, utan de kan också leda till avvikande betalningsbalansstatistik beroende på i vilket syfte uppgifterna används. Sådana skillnader skulle inte överensstämma med principerna för relevansen hos uppgifter, kostnadseffektivitet och begränsning av rapporteringsbördan som fastställs i förordning

text: (EG) nr 223/2009

text: och förordning

text: (EG) nr 2533/98

text: 2.1.4 ECB stöder följaktligen inte förslaget i artikel 1.1 i förslaget till förordning om att delegera befogenheter till kommissionen för att ändra uppgiftskraven för betalningsbalansen och utlandsställningen, inbegripet de som avser tidsfrister för inlämning, revidering, utvidgning och eliminering av dataflöden. Därmed bör artikel 1.1 och 1.3 i förslaget till förordning strykas.

text: 2.2 Rollen för kommittén för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik

text: 2.2.1 Genom förslaget till förordning avskaffas betalningsbalanskommittén och alla kommittéförfarandebefogenheter överförs till kommittén för det europeiska statistiksystemet, i vilken medlemmarna i ECBS inte finns representerade. Dessutom framställer de nationella centralbankerna, som medlemmar av ECBS, europeisk statistik i enlighet med artiklarna 3 och 5 i ECBS-stadgan, vilket vidare genomförs i förordning

text: (EG) nr 2533/98

text: (EG) nr 223/2009

text: 2.2.2 För att säkerställa fortsatt nära samarbete inom detta område bör kommittén för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik stå i centrum för det gemensamma samarbetet när det gäller betalningsbalans och relaterad statistik (t.ex. statistik över internationell handel med varor, internationell handel med tjänster, utländska direktinvesteringar, utländska dotterbolag) och skulle behöva rådfrågas angående nya rättsakter, inbegripet ändringsrättsakter, om betalningsbalans och relaterad statistik.

text: 2.2.3 Därför bör en lämplig formulering föras in i artiklarna 1.2 och 1.4 i förslaget till förordning för att förpliktiga kommissionen att begära ett yttrande från kommittén för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik innan ändringar föreslås för väsentliga delar i förordning

text: (EG) nr 184/2005

text: . Detta ska i synnerhet gälla ändringar avseende a) uppgiftskraven, inbegripet tidsfrister för inlämning samt revidering, utvidgning och eliminering av dataflöden, b) uppdatering av de definitioner som anges i bilaga II till förordning

text: (EG) nr 184/2005

text: och c) de gemensamma kvalitetsstandarderna samt kvalitetsrapporternas innehåll och frekvens.

text: 2.3 Samråd med ECB

text: Kommissionens genomförandeakter är utkast till unionsakter enligt

text: artikel 127.4

text: första strecksatsen och artikel 282.5 i fördraget. ECB behöver därför rådfrågas, separat från kommittén för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik, om alla utkast till genomförandeakter som faller inom ECB:s behörighetsområde. Detta samrådsförfarande kommer att göra det möjligt för ECB att bidra fullt ut med sin mångåriga erfarenhet och sakkunskap inom statistik över betalningsbalansen.

text: Utfärdat i Frankfurt am Main den 5 december 2014.

text: Mario Draghi

text: ECB:s ordförande

type: vagledning

utgivare: ecb


text: See amending proposal T/1997/4.

text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p. 42).

text: Uniform Decision 2/2014 of the Supreme Court of 16 June 2014.

text: Published in Magyar Közlöny 98/2014 on 18 July 2014, see Opinion

text: . All ECB opinions are available on the ECB’s website at www.ecb.europa.eu.

text: Published in Magyar Közlöny 137/2014 on 6 October 2014, see Opinion

text: See Opinion CON/2014/XX (currently under adoption, reference number to be updated). 7 Law LXXVIII of 2014, published in Magyar Közlöny 168/2014 on 5 December 2014.

text: Directive

text: of the European Parliament and of the Council of 4 February 2014 on credit agreements for consumers relating to residential immovable property and amending Directives

text: and

text: and

text: Regulation (EU) No 1093/2010

text: (OJ L 60, 28.2.2014, p. 34).

sprak: en

title: Opinion of the European Central Bank of 8 December 2014 on the general terms and conditions of consumer loan contracts (CON/2014/85)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 8 December 2014 on the general terms and conditions of consumer loan contracts (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 13 November 2014, the European Central Bank (ECB) received a request from the Hungarian Ministry of the National Economy (hereinafter ‘the consulting authority’) for an opinion on a draft law laying down specific rules on the general terms and conditions of consumer loan contracts (hereinafter the ‘draft law’). The draft law was amended subsequent to the receipt by the ECB of the request for an opinion , but the ECB was not notified of these later amendments. The scope of the ECB’s opinion is limited to the draft law as it was submitted by the consulting authority, without the later amendments. Furthermore, the draft law was adopted by the Hungarian Parliament on 25 November 2014. The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the sixth indent of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC

text: , as the draft law relates to rules applicable to financial institutions insofar as they materially influence the stability of financial institutions and markets. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1 Purpose of the draft law

text: 1.1 The Hungarian Supreme Court, in a decision of June 2014 , outlined the basic parameters of certain standard terms that could be prescribed by Parliament for inclusion in consumer loan contracts entered into by natural persons and denominated in forint or in foreign currency. As a result, the Hungarian Parliament adopted Law XXXVIII of 2014 on measures to address the

text: Supreme Court’s decision on consumer loan contracts , and Law XL of 2014 on the rules of settlement related to such contracts . 1.2 The draft law amends previous Hungarian legislation on this subject. It contains, inter alia, detailed rules as regards (a) the obligations of financial institutions in relation to consumers and the information provided to them; the amendment aims to ensure that sufficient information is provided to consumers prior to entering into a contract for a loan and to ensure that, during the lifetime of such a contract, sufficient and detailed information is provided to the consumers; (b) the possibility for consumers of terminating contracts for loans without incurring additional costs, in the event that the interest rate applicable to their payment obligations becomes less favourable during the lifetime of the loan agreement; (c) caps on: (i) the fee payable on the granting of the loan, and (ii) the interest rate applicable in the event of late payment by the consumer; and (d) termination or early repayment of contracts for loans. 1.3 Under the draft law different rules apply to loans for terms of less than three years and to loans for terms of more than three years. Similarly, different rules apply in the case of loans with fixed interest rates and for those with variable interest rates. Furthermore, the draft law lays down rules limiting changes to the interest rate and the interest rate premium, as well as fees and expenses payable during the lifetime of a loan agreement. 1.4 The draft law also contains provisions regarding foreign currency loans, which should be applied in conjunction with the draft law on the conversion of foreign exchange denominated loans . 1.5 The draft law provides that the terms and conditions relating to contracts for loans are to be amended by all financial institutions providing loans to consumers by 1 February 2015. The terms and conditions that apply under the draft law will apply retroactively to existing contracts for loans as well as to all future contracts.

text: 2 General observations

text: 2.1 The appropriate time to consult the ECB The draft law was adopted by the Hungarian Parliament on 25 November 2014, shortly after the ECB was consulted and before the ECB could adopt its opinion. As a consequence, the Parliament could not take the ECB’s views into account before adopting the draft law.

text: The consulting authority did not indicate to the ECB that the opinion was urgent or that the draft law was to be adopted by the Hungarian Parliament under an urgency procedure. Moreover, due to amendments made to the draft law between the date of the consultation request and the date of

text: adoption, which were not communicated to the ECB, the law as adopted differs substantially from the draft law submitted to the ECB. The Hungarian authorities have again failed to comply properly with their duty to consult the ECB. The adoption of the draft law, as amended, does not relieve the authorities of their duty to give due consideration to this opinion, in particular with regard to the application and interpretation of the draft law as adopted, as well as any future amendments thereto. The ECB would like to emphasise that, even in cases of particular urgency, or where the legislative process has reached an advanced stage, the national authorities are not relieved of their duty to consult the ECB. This should occur at an appropriate stage in the legislative process that allows sufficient time for: (a) the ECB to examine the draft legislative provisions and adopt its opinion in all required language versions; and (b) the national authorities to take into account the ECB’s views in accordance with Decision

text: . The ECB would therefore appreciate it if, in future, the consulting authority would honour its obligation to consult the ECB in accordance with Decision

text: 3. Specific observations

text: 3.1 While recognising that Directive

text: of the European Parliament and of the Council does not apply to credit agreements existing before 21 March 2016, the specific observations in this opinion are without prejudice to the compliance of the draft law with the requirements set out in that Directive. 3.2 In the interests of preserving financial stability, it is important to ensure sufficient transparency so that consumers are clear about the nature of their commitments when there is an element of flexibility about the terms of a contract for a loan during the lifetime of that contract. Therefore, the ECB welcomes the fact that, under the draft law, more information on the pricing of interest rates applied by financial institutions is to be provided in contracts for loans. Similarly, the ECB is of the view that the provisions of the draft law which provide that, in certain specific cases, a contract for a loan cannot be amended to the detriment of the consumer, will bring about greater legal certainty and will enable consumers to obtain loans with greater caution and increased awareness of the financial burden involved.

text: This opinion will be published on the ECB’s website.

text: Done at Frankfurt am Main, 8 December 2014. [signed]

text: The President of the ECB

text: Mario DRAGHI