text: COM(2023) 314 final.

text: Se artikel 1 i förslaget till förordning.

text: Meddelande från kommissionen, Strategi för att finansiera omställningen till en hållbar ekonomi (COM(2021) 390 final).

text: Den 11 december 2019 offentliggjorde kommissionen sitt meddelande om den europeiska gröna given, se COM(2019) 640 final.

text: Parisavtal som antagits inom ramen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (EUT L 282, 19.10.2016, s. 4).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1119 av den 30 juni 2021

text: om inrättande av en ram för att uppnå klimatneutralitet och om ändring av förordningarna

text: (EG) nr 401/2009

text: och

text: (EU) 2018/1999

text: (europeisk klimatlag) (EUT L 243, 9.7.2021, s.1).

text: Se även motiveringen till förslaget till förordning.

text: Se Towards a green capital markets union for Europe, anförande av Christine Lagarde, ECB:s ordförande, vid kommissionens konferens om förslaget till direktiv om företagens hållbarhetsrapportering, Frankfurt am Main den 6 maj 2021, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu

text: Se punkt 2.4 i yttrandet

text: of the European Central Bank of 19 March 2021 on the mandate and tasks of the Magyar Nemzeti Bank relating to environmental sustainability (finns ej på svenska), och punkt 2 yttrandet Europeiska centralbankens yttrande

text: av den 7 september 2021 om ett förslag om ändring av direktiv

text: , direktiv

text: , direktiv

text: och förordning

text: (EU) nr 537/2014

text: vad gäller företagens hållbarhetsrapportering (EUT C 446, 3.11.2021, s. 2). Alla ECB:s yttranden finns i EUR-Lex.

text: Se pressmeddelandet ECB presenterar handlingsplan om att integrera klimatförändringar i sin penningpolitiska strategi, 8 juli 2021, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu

text: Se Climate-related risks to financial stability i ECB:s Financial Stability Review, maj 2021, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu

text: Se punkt 2.4 i yttrande

text: , punkt 2.2 i Europeiska centralbankens yttrande

text: , Opinion of the European Central Bank of 11 June 2021 on the regulation of the forint maturity mismatch of credit institutions (finns ej på svenska) och Isabel Schnabel, Never waste a crisis: COVID-19, climate change and monetary policy, konferens om Sustainable Crisis Responses in Europe, INSPIRE, 17 juli 2020, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu

text: Se punkt 2.4 i yttrande

text: och sidan 3 i Climate Change and Monetary Policy: Initial Takeaways, juni 2020, finns på Network of Central Banks and Supervisors for Greening the Financial System webbplats www.ngfs.net

text: Finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu

text: Se artikel 2.2 i förslaget till förordning.

text: Se pressmeddelande av den 4 juli 2022, ECB takes further steps to incorporate climate change into its monetary policy operations, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu

text: Se skäl 18 i Europeiska centralbankens riktlinje

text: (EU) 2015/510

text: av den 19 december 2014 om genomförandet av Eurosystemets penningpolitiska ramverk (ECB/2014/60) (EUT L 91, 2.4.2015, s. 3).

text: Se särskilt Europeiska centralbankens riktlinje

text: (EU) 2015/510

text: (ECB/2014/60) och Europeiska centralbankens riktlinje

text: (EU) 2016/65

text: av den 18 november 2015 om de värderingsavdrag som tillämpas vid genomförandet av Eurosystemets penningpolitiska ramverk (ECB/2015/35) (EUT L 14, 21.1.2016, s. 30).

text: Se artikel 3.4 i förslaget till förordning.

text: I artikel 3.1 i förslaget till förordning definieras ESG-betyg som ett utlåtande, en poäng eller en kombination av båda, vad gäller en enhets, ett finansiellt instruments, en finansiell produkts eller ett företags ESG-profil eller ESG-egenskaper eller exponering för ESG-risker eller inverkan på människor, samhälle och miljö, som baseras på en vedertagen metod och ett definierat rangordningssystem med betygskategorier och som tillhandahålls tredje part, oavsett om ett sådant ESG-betyg uttryckligen betecknas som betyg eller ESG-poäng.

text: Se artikel 2.2 i b i förslaget till förordning.

text: Se artikel 2.2 i c i förslaget till förordning.

text: Se t.ex.

text: artikel 130 FEUF

text: samt

text: artiklarna 7

text: (oavhängighet), 36 (anställda) och 37 (tystnadsplikt) i ECBS-stadgan. Se även Europeiska centralbankens riktlinje

text: (EU) 2021/2253

text: av den 2 november 2021 om principerna för Eurosystemets etiska ramverk (ECB/2021/49) (EUT L 454, 17.12.2021, s. 7), och ECB:s etiska ramverk (EUT C 204, 20.6.2015, s. 3), särskilt del 0 i ECB:s personalföreskrifter vad gäller det etiska ramverket (EUT C 375, 6.11.2020, s. 25).

text: Se till exempel följande bestämmelser i förslaget till förordning:

text: Artikel 15

text: , som förbjuder leverantörer av ESG-betyg att tillhandahålla andra tjänster (t.ex. konsultverksamhet till investerare eller företag, ge ut och sälja kreditbetyg, investeringsverksamhet, revisionsverksamhet); artikel 23,3, som berör Esmas tillsyn om det föreligger en risk för intressekonflikt inom en leverantör av ESG-betyg på grund av ägarstrukturen, ägarintressena eller verksamheten hos denna leverantör av ESG-betyg, samt

text: artikel 25

text: , som rör de avgifter som leverantörer av ESG-betyg tar ut av sina kunder.

text: Se artikel

text: och

text: samt

text: artikel 282 FEUF

text: Se artikel 2.2 g i förslaget till förordning.

text: I

text: artikel 2.2 b

text: anges ett undantag i förslaget till förordning för ESG-betyg som tas fram av reglerade finansiella företag i unionen och som används för interna ändamål eller för att tillhandahålla interna finansiella tjänster och produkter.

text: Se skäl 11 och artikel 21 i förslaget till förordning. Särskilt i bilaga III punkt 1 led d anger att leverantörer av ESG-kreditbetyg måste offentliggöra information till allmänheten om kreditbetygens syfte och tydligt ange om kreditbetyget bedömer risker, konsekvenser eller andra aspekter.

text: Se ECB:s banktillsyn, Guide on climate-related and environmental risks, november 2020, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu

text: Se ECB:s banktillsyn Walking the talk – Banks gearing up to manage risks from climate change and environmental degradation, november 2022, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 4 oktober 2023 om transparens och integritet i klassificeringsverksamhet avseende miljö, samhällsansvar och bolagsstyrning (ESG-betyg) (CON/2023/30)

text: Inledning och rättslig grund

text: Den 13 juni 2023 publicerade Europeiska kommissionen ett förslag till förordning om transparens och integritet i klassificeringsverksamhet avseende miljö, samhällsansvar och bolagsstyrning (ESG-betyg) (nedan kallat förslaget till förordning).

text: Europeiska centralbanken (ECB) har beslutat att avge ett yttrande på eget initiativ över förslaget till förordning. ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna

text: och

text: i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF) eftersom förslaget till förordning innehåller bestämmelser som berör 1) Europeiska centralbankssystemets (ECBS) grundläggande uppgift att utforma och genomföra unionens monetära politik i enlighet med artikel 127.2 i fördraget, 2) ECB:s uppgifter i samband med tillsynen över kreditinstitut i enlighet med artikel 127.6 i fördraget samt 3) ECBS medverkan till att de behöriga myndigheterna smidigt kan genomföra sin politik när det gäller det finansiella systemets stabilitet som avses i artikel 127.5 i fördraget.

text: I enlighet med artikel 17.5 första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: 1. Allmänna kommentarer

text: 1.1. ECB välkomnar förslaget till förordning genom vilken en gemensam regleringsstrategi för att öka ESG-klassificeringsverksamhetens integritet, transparens, ansvar, goda förvaltning och oberoende ska införas för att därmed bidra till ESG-betygs transparens och kvalitet. ECB är mycket positiv till att förslaget till förordning syftar till att få den inre marknaden att fungera på ett smidigt sätt och samtidigt uppnå en hög nivå av konsument- och investerarskydd och förebygga grönmålning eller andra typer av felaktig information genom att införa transparenskrav för ESG-betyg och regler för leverantörers av ESG-betyg organisation och uppförande.

text: 1.2. Förslaget till förordning är en viktig del av kommissionens samlade strategi för hållbar finansiering. För att nå de mål som fastställts i den europeiska gröna given och Parisavtalet, och som framgår av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1119

text: (den europeiska klimatlagen) krävs alla ekonomiskt berörda aktörers bidrag samt stora investeringar som till en betydande del måste komma från den privata sektorn. Hållbar finansiering, och särskilt förslaget till förordning, kan spela en viktig roll för detta genom att göra det möjligt för investerare att identifiera hållbara investeringar och justera sina portföljer utifrån sina respektive preferenser avseende hållbarhet.

text: 1.3. Genom ovannämnda kanaler förväntas förslaget till förordning bidra till vidareutvecklingen av en integrerad, djup och likvid grön kapitalmarknad i unionen, vilket i sin tur främjar kapitalmarknadsunionen i vidare bemärkelse. För att bygga upp mogna och integrerade gröna kapitalmarknader i unionen behövs insatser för att stärka kapitalmarknaderna, inbegripet en ökad harmonisering av tillsyn och investerarskydd. I detta avseende välkomnar ECB att Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma) ges i uppdrag att övervaka leverantörer av ESG-betyg.

text: 2. Den föreslagna förordningens betydelse för ECB:s och Eurosystemets mål och uppgifter

text: Hållbarhetsrelaterade frågor, särskilt klimatförändringar, kan påverka det sätt på vilket centralbankerna fullgör sina mandat, särskilt på grund av deras relevans för penningpolitiken, den finansiella stabiliteten och tillsynen över kreditinstitut.

text: 2.1. Betydelse för penningpolitiken

text: 2.1.1. Klimatförändringar och omställningen mot en mer hållbar ekonomi påverkar utsikterna för prisstabilitet, som är ECB:s huvudmål, genom att påverka makroekonomiska indikatorer såsom inflation, produktion, sysselsättning, räntor, investeringar och produktivitet, finansiell stabilitet samt på den penningpolitiska transmissionen. Fysiska risker och övergångsrisker som utgår från klimatförändringar kan bl.a. påverka företagens värderingar och kreditvärdighet med dominoeffekter för kreditinstitut och det finansiella systemet. Även om metoder för att bedöma omfattningen av klimatrelaterade risker för bankerna och den finansiella stabiliteten fortfarande håller på att utformas, tyder tillgängliga skattningar på att effekterna av dessa risker sannolikt kommer att vara betydande. Detta skulle i sin tur kunna påverka den penningpolitiska transmissionen, t.ex. genom strandade tillgångar och plötsliga omvärderingar av klimatrelaterade finansiella risker. När det gäller banksektorn kan säkerheternas värde minska och kreditförluster kan uppstå, vilket skulle kunna försämra kreditinstitutens och andra finansiella mellanhänders kapital- och likviditetsställning och på så sätt försvaga deras förmåga finansiera den reala ekonomin. Nätverket av centralbanker och tillsynsmyndigheter för miljöanpassning av det finansiella systemet (NGFS) rekommenderar därför att centralbanker bör granska de eventuella effekter som klimatförändringar kan få för ekonomin. NGFS hävdar att dessa effekter kan vara relevanta för penningpolitiken även om de endast skulle bli verklighet bortom penningpolitikens normala medellånga tidsperspektiv.

text: 2.1.2. Vid uppfyllandet av målet att upprätthålla prisstabilitet och fullgöra sin uppgift att utforma och genomföra unionens monetära politik måste Eurosystemet dessutom iaktta kravet i

text: artikel 18.1

text: andra strecksatsen i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan) att lån ska lämnas mot tillfredsställande säkerheter. Liknande riskhanteringsöverväganden gäller för direkta köp av fordringar och lätt omsättningsbara instrument enligt

text: artikel 18.1

text: första strecksatsen i ECBS-stadgan. Eurosystemet bör därför i sina penningpolitiska transaktioner sträva efter att undvika förluster och säkerställa ett tillräckligt riskskydd i balansräkningen, bl.a. genom sitt ramverk för riskkontroll. Eurosystemet måste därför identifiera, övervaka och minska de risker, inbegripet klimatrelaterade finansiella risker, som är förknippade med de säkerheter som det godtar i sina likvidiserande kredittransaktioner och sina innehav av tillgångar som förvärvats genom direkta köp. Dessa risker kan påverka värdet på tillgångar som godtas som säkerhet av centralbanker eller som innehas i deras direkta portföljer för penningpolitiska ändamål. Behovet av att hantera sådana risker är också relevant för Eurosystemets portföljer som inte innehas i penningpolitiska syften.

text: 2.1.3. Enligt artiklarna 127.1 och 282.2 i (FEUF), som speglas i artikel 2 i ECBS-stadgan, ska Eurosystemet dessutom, utan att åsidosätta målet om prisstabilitet, stödja den allmänna ekonomiska politiken inom unionen i syfte att bidra till att förverkliga unionens mål enligt

text: artikel 3 i fördraget om Europeiska unionen

text: . Dessa mål inkluderar en hög nivå i fråga om miljöskydd och förbättring av miljöns kvalitet. Den euroepiska klimatlagen fastställer ett bindande mål om klimatneutralitet i unionen senast 2050 med sikte på att uppnå det långsiktiga temperaturmål som anges i Parisavtalet. Eftersom den europeiska klimatlagen påverkar varje aspekt av unionens ekonomiska politik utgör den en del av unionens allmänna ekonomiska politik som ECB ska stödja.

text: 2.1.4. Mot bakgrund av detta, och enligt vad som framgår av ECB-rådets översyn av den penningpolitiska strategin, och den tillhörande handlingsplanen mot klimatförändringar som publicerades den 8 juli 2021, kommer ECB, när det anpassar sina penningpolitiska instrument, välja den uppsättning som bäst stöder unionens allmänna ekonomiska politik, förutsatt att två uppsättningar av instrument på samma sätt upprätthåller prisstabiliteten och inte påverkar denna negativt.

text: 2.1.5. I detta avseende kommer fastställandet av regleringsstandarder för att säkerställa transparenta ESG-betyg av hög kvalitet sannolikt att påskynda förbättringar av kvaliteten på miljöupplysningar och miljödata i allmänhet. Denna utveckling skulle i sin tur stärka Eurosystemets förmåga att införliva klimatförändringsaspekter i utformningen och genomförandet av penningpolitiken.

text: 2.2. Vilken betydelse förslaget till förordning har för centralbanker

text: 2.2.1. I skäl 15 i förslaget till förordning anges att ESG-betyg som tas fram av europeiska eller nationella myndigheter och av centralbanker bör undantas från reglerna för leverantörer av ESG-betyg. Enligt den bestämmelse av vilken undantaget framgår anger att förslaget till förordning inte gäller för ESG-betyg framtagna av centralbanker som uppfyller följande villkor: a) de betalas inte av den klassificerade enheten, b) de offentliggörs inte, c) de tillhandahålls enligt principer, normer och förfaranden som säkerställer lämplighet, integritet och oberoende för klassificeringsverksamhet enligt förslaget till förordning, samt d) de avser inte finansiella instrument som utfärdats av respektive centralbankers medlemsstater.

text: 2.2.2. ECB välkomnar att man inför ett undantag för centralbanker från tillämpningsområdet för förslaget till förordning, eftersom detta kan stödja Eurosystemets åtgärder för att införliva klimatförändringsaspekter i sin penningpolitik, särskilt i ramverket för säkerheter för likvidiserande kredittransaktioner. Detta är särskilt relevant i nuläget då tillgången till, transparensen hos och kvaliteten på ESG-betyg som tas fram av kommersiella leverantörer av ESG-betyg ännu inte är tillräcklig för centralbankerna. Därför är det åtminstone tillfälligt nödvändigt att centralbankerna kan utveckla och tillämpa sina egna bedömningsmetoder för vissa aspekter av ESG-faktorer, särskilt klimataspekter, som är anpassade till, och lämpliga för, Eurosystemets behov för att uppnå de penningpolitiska målen.

text: 2.2.3. Sådana metoder kan vara relevanta för Eurosystemets likvidiserande kredittransaktioner. Som nämnts ovan utgör dessa transaktioner en viktig del av Eurosystemets penningpolitiska ramverk och måste säkras genom tillfredsställande säkerheter i enlighet med artikel 18.1 i ECBS-stadgan för att skydda Eurosystemet mot finansiella förluster i samband med motpartsrisk. Dessutom måste ECB, i enlighet med artikel 18.2 i ECBS-stadgan ska ECB fastställa allmänna principer för marknads- och kredittransaktioner som utförs av ECB själv eller av de nationella centralbankerna samt för hur de villkor ska tillkännages enligt vilka de är beredda att ingå i sådana transaktioner. Dessa villkor omfattar offentliga regler om vissa riskkontrollåtgärder som gäller för godtagbara tillgångar som mobiliseras som säkerhet. På samma sätt förtecknas alla omsättningsbara godtagbara tillgångar i Eurosystemets databas över godtagbara tillgångar, och denna offentliggörs på ECB:s webbplats och uppdateras dagligen, i syfte att skapa transparens för de penningpolitiska motparterna och säkerställa att ramverket fungerar effektivt.

text: 2.2.4. Efter ECB:s översyn av den penningpolitiska strategin och den tillhörande handlingsplanen mot klimatförändringar som offentliggjordes den 8 juli 2021 tillkännagav ECB flera åtgärder för att beakta klimatrelaterade aspekter i sitt ramverk för säkerheter för likvidiserande kredittransaktioner. Dessa åtgärder inbegriper att införa gränser för mobilisering av vissa tillgångar som emitterats av enheter med ett högt koldioxidavtryck som kan pantsättas som säkerhet av enskilda motparter och koppla godtagbarheten för säkerheter till att emittenter av mobiliserade tillgångar uppfyller bestämmelserna i unionsrätten avseende hållbar finansiering.

text: 2.2.5. Dessa åtgärder kommer att vidtas för att uppnå Eurosystemets huvudmål att upprätthålla prisstabilitet och, utan att åsidosätta huvudmålet att upprätthålla prisstabilitet, stödja den allmänna ekonomiska politiken inom unionen. ECB tolkar det som att syftet med förslaget till förordning är att införa krav på kommersiella leverantörer av ESG-betyg, att syftet inte är att dessa ska tillämpas på Eurosystemets centralbankers penningpolitiska genomförandeåtgärder. Detta framgår av det stora undantag för centralbanker som avses i skäl 15 i förslaget till förordning och det faktum att förslaget till förordning definierar leverantör av ESG-betyg som en juridisk person vars verksamhet inbegriper yrkesmässigt erbjudande och yrkesmässig distribution av ESG-betyg eller ESG-poäng, dvs. på kommersiella grunder. Beroende på de utformas finns det dock, när Eurosystemet väl redovisar resultatet av tillämpningen av sin metod för att identifiera emittenter eller tillgångar som blir föremål för sådana åtgärder, en risk för att detta offentliggörande kan uppfattas som att det omfattas av den breda definitionen av ESG-betyg enligt förslaget till förordning. I detta sammanhang noterar ECB att den nuvarande ordalydelsen av undantaget för ESG-betyg som centralbanker tar fram oavsiktligt verkar ha ett onödigt snävt tillämpningsområde, vilket står i konflikt med utövandet av Eurosystemets befogenheter enligt fördragen.

text: 2.2.6. För det första förefaller villkoret för undantaget, som kräver att centralbankernas ESG-betyg inte offentliggörs, hindra Eurosystemet från att via sin allmänt tillgängliga databas över godtagbara tillgångar informera sina penningpolitiska motparter om de villkor enligt vilka Eurosystemet är beredda att ingå likvidiserande kredittransaktioner i enlighet med artikel 18.2 i ECBS-stadgan. Detta försvårar i slutändan även Eurosystemets förmåga att genomföra penningpolitiska transaktioner på ett öppet och effektivt sätt.

text: 2.2.7. För det andra noterar ECB att Eurosystemets klimatrelaterade åtgärder skulle kan komma att utformas och tillhandahålls enligt principer, normer och förfaranden som säkerställer lämplighet, integritet och oberoende för klassificeringsverksamhet, i enlighet med förslaget till förordning. ECB noterar dock att flera bestämmelser i förslaget till förordning endast är relevanta och lämpliga när det gäller leverantörer av ESG-betyg som driver kommersiell verksamhet. Villkoret för undantaget i förslaget till förordning, som kräver att centralbankernas ESG-betyg tillhandahålls enligt principer, normer och förfaranden som säkerställer lämplighet, integritet och oberoende för klassificeringsverksamhet är därför inte lämpligt eller relevant för centralbanker som utför sina lagstadgade uppgifter.

text: 2.2.8. Om Eurosystemet inte kan utnyttja undantaget av de skäl som anges ovan, kan detta innebära att en del av utformningen och genomförandet av Eurosystemets penningpolitik, särskilt den del av Eurosystemets ramverk för säkerheter som syftar till att hantera klimatrelaterade överväganden, kan bli föremål för Esmas auktorisation och tillsyn. Med tanke på att Eurosystemets utlåning mot säkerhet och direkta köp är centrala instrument för genomförandet av penningpolitiken skulle en sådan konsekvens inte vara förenlig med principen om centralbankens oberoende enligt

text: artikel 130 i EUF-fördraget

text: och artikel 7 i ECBS-stadgan eller med Eurosystemets behörighet att genomföra unionens monetära politik.

text: 2.2.9. ECB noterar dessutom att en sådan konsekvens inte skulle bidra till att uppnå målen i förslaget till förordning, nämligen att förbättra konsument- och investerarskydd och förebygga grönmålning eller andra typer av felaktig information. Till skillnad från ESG-betyg som tas fram av kommersiella leverantörer av ESG-betyg är Eurosystemets åtgärder utformade för att uppfylla dess fördragsbaserade mål att säkerställa prisstabilitet genom att bedriva penningpolitik genom utlåning mot tillfredsställande säkerheter, skydda sin balansräkning och stödja den allmänna ekonomiska politiken i unionen. På grund av denna väsentliga skillnad i de bedömningar av klimatresultat som tas fram av centralbanker jämfört med ESG-betyg som utfärdats av kommersiella leverantörer av ESG-betyg, anser ECB att centralbankerna inom ECBS bör undantas på ett liknande sätt som det undantag som beviljas ESG-betyg som tas fram av alla andra offentliga myndigheter i unionen eller medlemsstaterna enligt förslaget till förordning, vilket redan speglas i skäl 15 i förslaget till förordning. Det verkar inte finnas någon anledning att behandla ESG-betyg som tas fram av centralbanker annorlunda än ESG-betyg som tas fram av unionens eller medlemsstaternas offentliga myndigheter eller för att behandla ECBS-medlemmar mindre förmånligt jämfört med reglerade finansiella företag i unionen som använder ESG-betyg för interna ändamål, vilka båda är fullständigt och ovillkorligen undantagna från tillämpningen av förslaget till förordning. ECB rekommenderar att förslaget till förordning ändras i enlighet med detta.

text: 2.3. Betydelse för den finansiella stabiliteten

text: 2.3.1. ECB stöder syftet med förslaget till förordning att öka ESG-betygens tillförlitlighet och jämförbarhet. Att stärka tillförlitligheten och jämförbarheten av ESG-betyg kommer att vara avgörande för att underlätta en effektiv marknadsprissättning, i linje med principen om en öppen marknadsekonomi, och därmed stödja den finansiella stabiliteten av de skäl som beskrivs nedan. Det kommer också att öka ECB:s förmåga att övervaka och hantera klimatförändringarnas inverkan på den finansiella stabiliteten.

text: 2.3.2. För det första är jämförbarheten av ESG-betyg mellan ett växande antal leverantörer för närvarande begränsad. Detta beror på flera faktorer, bl.a. metodskillnader, i ett läge då antalet hållbara finansieringsinstrument ökar. ESG-betyg kan ha meningsfulla effekter på innehav av tillgångar och avkastningen på tillgångar eftersom de direkt kan påverka investerarnas val. Den aktuella bristen på transparens hindrar jämförbarhet och utgör ett hinder för finansmarknadsaktörernas konsekventa användning av ESG-uppgifter. Detta hindrar i sin tur ESG-betygen från att ge investerare tydliga signaler för en effektiv kapitalallokering, vilket är avgörande för att kapitalmarknaderna ska kunna bidra till att finansiera den gröna omställningen. Mot denna bakgrund välkomnar ECB att förslaget till förordning kräver att leverantörer av ESG-betyg ska ytterligare förtydliga metoderna bakom de ESG-betyg som de utfärdar. ECB är dock medveten om att det, även med förslaget till förordning, även framledes kommer att finnas olika metoder och att de variationerna i ESG-betygen också kommer att finns krav i framtiden. Detta speglar dels de olika metoderna som olika leverantörer använder, och dels det faktum att aggregeringen av de olika komponenterna E, S och G kommer att fortsätta att variera avsevärt. ECB rekommenderar därför att man bevakar förbättringar av jämförbarheten. Om framstegen visar sig vara otillfredsställande kan ytterligare lagstiftningsåtgärder behövas.

text: 2.3.3. För det andra kan risken för grönmålning av ESG-betyg undergräva konsumenternas förtroende för hållbara finansiella produkter, vilket skulle kunna leda till sektorsomfattande utflöden, minska investeringarna i hållbarhet och försena omställningsarbetet, och därmed bidra till en fortsatt systemomfattande uppbyggnad av klimatrisker.

text: 2.3.4. ECB välkomnar också att den föreslagna förordningen kräver att leverantörer av ESG-betyg ytterligare förtydligar syftet och målet med de ESG-betyg som de utfärdar. För närvarande finns det olika metoder på marknaden när det gäller de mål och den väsentlighet som ligger till grund för ESG-betygen. Vissa ESG-betyg syftar till att kvantifiera en enhets faktiska ESG-resultat (dvs. materiell väsentlighet) för att ge underlag för olika typer av hållbarhetsorienterade investeringsstrategier. Många andra ESG-betyg syftar dock till att mäta ESG-faktorernas potentiella inverkan på investeringens riskjusterade avkastning utan en direkt koppling till den faktiska hållbarheten i den underliggande reala verksamheten (dvs. finansiell väsentlighet). ECB anser att en samexistens av dessa olika metoder, som tjänar olika investeringsstrategier samtidigt, bidrar till förvirring när det gäller syftet med ESG-betyg, i vilken utsträckning de mäter det faktiska hållbarhetsmålet och i slutändan deras förmåga att påverka de faktiska hållbarhetsresultaten i den reala ekonomin. Detta kan vara en källa till grönmålning, i den mån ESG-betygen inte motsvarar allmänhetens förväntningar på de finansierade investeringarnas verkliga hållbarhetseffekter. Samtidigt kan den finansiella stabiliteten också påverkas negativt om ESG-betyg används som ett direkt mått på kreditvärdighet. Mot denna bakgrund rekommenderar ECB att det i förslaget till förordning införs en skyldighet för leverantörer av ESG-betyg att tydligt, t.ex. genom en uttrycklig ansvarsfriskrivning, informera om att ESG-betyg, även de som främst är avsedda som riskmått, inte är direkta mått på kreditrisk. Detta skulle göra det enklare att skilja ESG-betyg från traditionella kreditbetyg och därigenom undvika förvirring i fråga om deras syfte.

text: 2.3.5. Slutligen, även om detta går utanför tillämpningsområdet för förslaget till förordning, rekommenderar ECB att man vidtar ytterligare, och mer konkreta, åtgärder för att säkerställa att kreditvärderingsinstitut systematiskt och på ett lämpligt sätt beaktar klimatförändringsriskerna, som en del av ESG-övervägandena, i sina metoder och informerar om klimatförändringsriskernas relevans och väsentlighet i kreditbetygen. Kreditvärderingsinstituten bör klargöra om och hur sådana bedömningar påverkar deras bedömning av en viss enhets kreditvärdighet, för att säkerställa att marknaden använder dem på ett lämpligt sätt och att de är jämförbara mellan olika emittenter.

text: 2.4. Betydelse för tillsynen över kreditinstitut

text: 2.4.1. Betydande institut som står under direkt tillsyn av ECB förväntas hantera och offentliggöra klimatrelaterade risker och miljörisker på ett lämpligt sätt. De förväntas särskilt beakta klimatrelaterade risker och miljörisker, som drivkrafter för befintliga riskkategorier, när de utformar och genomför sin strategi för verksamhet, styrning och riskhantering. I detta sammanhang har ECB konstaterat att vissa kreditinstitut även använder externa ESG-betyg för att bevaka klimatrelaterade risker.

text: 2.4.2. ECB anser att det är av avgörande betydelse att fastställa omfattande standarder för offentliggörande av ESG-betygs egenskaper, metoder och uppgiftskällor genom förslaget till förordning för att underlätta användningen av ESG-betyg som en faktor i kreditinstitutens övervakningsprocesser. I egenskap av potentiella användare av ESG-betyg måste kreditinstituten kunna bedöma syftet med ett ESG-kreditbetyg, den exakta specificeringen av de aspekter som omfattas av ett ESG-betyg avseende E-, S- eller G-faktorer samt de enskilda faktorernas respektive bidrag till de aggregerade kreditbetygen. Detta är nödvändigt för att minska de risker som kan uppstå när kreditinstitut förlitar sig på aggregerade ESG-betyg, t.ex. när en enhets dåliga resultat i fråga om miljö kan döljas av goda resultat i fråga om samhällsansvar och bolagsstyrning. Transparens är avgörande för att säkerställa att kreditinstitut inte mekaniskt tillämpar ESG-betyg som proxyvariabler för kreditrisk, utan istället kan hämta relevant information från sådana betyg för sin egen riskbedömning. I de fall där ECB rekommenderar att förslaget till förordning ska ändras anges de specifika förslagen i ett separat tekniskt arbetsdokument som åtföljs av en förklaring. Det tekniska arbetsdokumentet finns på engelska i EUR-Lex.

text: Utfärdat i Frankfurt am Main den 4 oktober 2023.

text: Christine Lagarde

text: ECB:s ordförande

text: Europeiska unionens officiella tidning

text: III Förberedande akter

text: EUROPEISKA CENTRALBANKEN

text: Europeiska centralbanken


text: COM(2023) 364 final.

text: Artikel 128.1

text: tredje meningen i fördraget samt av

text: artikel 16

text: tredje meningen i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan);

text: artikel 11

text: rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 1998

text: om införande av euron (EGT L 139, 11.5.1998, s. 1).

text: COM(2023) 369 final.

text: Se t.ex. punkt 3.3 i yttrande

text: , punkt 7.2 i yttrande

text: , punkt 2.4 i yttrande

text: samt punkt 9.2 i yttrande

text: . Alla ECB:s yttranden publiceras i EUR-Lex.

text: Se avsnitt 1, sidan 1 och avsnitt 3, sidan 5 i motiveringen till förslaget till förordning samt princip 6 i Elteg III som återfinns i Final report of the Euro Legal Tender Expert Group (Elteg) av den 6 juli 2022, finns på kommissionens webbplats www.ec.europa.eu

text: Artikel 128.1

text: första meningen i fördraget och

text: artikel 16

text: första meningen i ECBS-stadgan.

text: Artikel 128.1

text: tredje meningen i fördraget och

text: artikel 16

text: tredje meningen i ECBS-stadgan.

text: Artikel 11 i förordning (EG) nr 974/98

text: Kommissionens rekommendation (

text: ) av den 22 mars 2010 om omfattningen och effekterna av eurosedlars och euromynts ställning som lagliga betalningsmedel (EUT L 83, 30.3.2010, s. 70).

text: Domstolen klargjorde emellertid också ställningen som lagligt betalningsmedel inte medför en absolut skyldighet utan endast en principiell skyldighet att godta eurosedlar och euromynt som betalningsmedel. Medlemsstaterna kan införa begränsningar av skyldigheten att godta eurosedlar och euromynt om de agerar inom ramen för sina befogenheter och beaktar vissa villkor. Se domstolens dom av den 26 januari 2021, Hessischer Rundfunk, målen

text: och

text: , ECLI:EU:C:2021:63, punkterna 55 och 56 samt 67–70. Mot denna bakgrund övervakar ECB noga all nationell lagstiftning som syftar till att begränsa möjligheterna till kontantbetalningar vilket kan inkräktar på medborgarnas rätt att betala med kontanter. Se t.ex. yttrandena

text: och

text: och

text: , ECLI:EU:C:2021:63 (nedan kallad domen i de förenade målen

text: och

text: ), punkt 45.

text: Se domen i de förenade målen

text: och

text: ), punkterna 50–52.

text: Se avsnitt 3, sidan 4 i motiveringen till förslaget till förordningsamt Final report of the Euro Legal Tender Expert Group (Elteg) av den 6 juli 2022, finns på kommissionens webbplats www.ec.europa.eu.

text: Se princip 3 i Final report of the Euro Legal Tender Expert Group (ELTEG) av den 6 juli 2022, finns på kommissionens webbplats www.ec.europa.eu

text: Se The Eurosystem cash strategy som finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu

text: Se t.ex. punkterna 2.4 och 2.7 i yttrande

text: , punkterna 2.1 och 2.2 i yttrande

text: samt punkt 4.7 i Europeiska Centralbankens Yttrande av den 16 februari 2022 om ett förslag till ett direktiv och en förordning om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism (

text: ) (EUT C 210, 25.5.2022, s. 15). ECB har förklarat sig vara neutral när det gäller olika betalningsmedel, vilket innebär att ECB inte gynnar ett instrument på bekostnad av ett annat. Se punkt 2.1 i yttrande

text: Se t.ex. punkt 2.10 i yttrande

text: Se punkt 2.4 i yttrande

text: , punkt 2.1 i yttrande

text: , punkt 9.2.1 i yttrande

text: , punkt 2.3 i yttrande

text: punkt 7.2.1 i yttrande

text: samt punkt 2.1 i yttrande

text: Se skrivelse från ECB:s ordförande till Chris MacManus, ledamot av Europaparlamentet, om lagligheten i handlares ensidiga vägran att ta emot kontantbetalningar i affärersrelationer mellan företag och kunder (L/CL/23/130), 23 juni 2023 som finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu

text: Se artikel 3.4 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 5.1 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 2.1 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 5.1 b i förslaget till förordning.

text: Se artikel 7 i förslaget till förordning.

text: Se skäl 6 i förslaget till förordning.

text: Se

text: artikel 3.4

text: och artikel 5.1 b i förslaget till förordning.

text: Se

text: artikel 12

text: och artikel 13.1 b i förslaget till förordning.

text: Se artiklarna 7 och 9 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 2 i förslaget till förordning.

text: Se skäl 4 och 11 i förslaget till förordning.

text: Se domen i de förenade målen

text: och

text: ), punkterna 55 och 56 samt 67–70.

text: Se domen i de förenade målen

text: och

text: ), punkterna 56 och 58.

text: Se särskilt skäl 11 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 4 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 5.1 a i förslaget till förordning.

text: Se

text: artikel 5.2

text: ii i förslaget till förordning.

text: Se artikel 9.2 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 9.5 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 15 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 12 i förslaget till förordning om en digital euro och artikel 15 i förslaget till förordning.

publisher: Europeiska centralbanken

sprak: sv

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 13 oktober 2023 om eurosedlars och euromynts ställning som lagliga betalningsmedel (CON/2023/31)

serie: con

text: Inledning och rättslig grund

type: rubrik

text: Den 27 juli 2023 och den 11 september 2023 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europaparlamentet respektive Europeiska unionens råd om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om eurosedlars och euromynts ställning som lagliga betalningsmedel (nedan kallat förslaget till förordning).

type: stycke

text: ECB:s befogenhet att avge ett yttrande grundas på

text: artikel 133 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

text: enligt vilken, utan att det påverkar Europeiska centralbankens behörighetsområde, Europaparlamentet och rådet ska föreskriva nödvändiga åtgärder när det gäller användningen av euron som gemensam valuta, och att sådana åtgärder först ska antas efter det att Europeiska centralbanken har konsulterats. I enlighet med artikel 17.5 första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: 1. Allmänna kommentarer

text: 1.1. ECB välkomnar förslaget till förordning som kommer att gälla i medlemsstater som har euron som sin valuta. ECB stöder starkt att man fastställer rättsliga bestämmelser som reglerar eurosedlarnas och -myntens ställning som lagligt betalningsmedel i hela euroområdet i sekundärlagstiftning. Sådana regler kommer att främja den nödvändiga rättssäkerheten när det gäller begreppet lagligt betalningsmedel i unionsrätten, vilket är den ställning som eurosedlar ges i unionens primärrätt och euromynt i unionens sekundärrätt. Reglerna i förslaget till förordning kommer också att säkerställa konsekvens, samtidigt som hänsyn tas till skillnaderna, med förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättandet av den digitala euron (nedan kallad förslaget till förordning om den digitala euron), som innehåller regler om den digitala eurons status som lagligt betalningsmedel. Förslaget till förordning kommer att bidra till att säkerställa att den digitala euron, om den ges ut, kompletterar, men inte ersätter, eurosedlar och euromynt.

text: 1.2. ECB välkomnar särskilt de åtgärder som fastställs i förslaget till förordning när det gäller behovet av att de medlemsstater som har euron som valuta säkerställer tillräcklig och effektiv tillgång till kontanter. ECB har konsekvent välkomnat utkast till nationell lagstiftning som syftar till att skydda tillgången till kontanter. ECB delar till fullo uppfattningen att tillgången till kontanter är nödvändig för att bevara deras ställning som lagligt betalningsmedel. Om medborgarna inte har tillgång till kontanter kommer de inte att kunna använda dem som betalningsmedel och värdebevarare.

text: 1.3. Enligt fördraget har ECB ensamrätt att tillåta utgivning av eurosedlar inom unionen. Eurosedlar som ges ut av ECB och de nationella centralbankerna i de medlemsstater som har euron som valuta är de enda sedlarna som har ställning som lagligt betalningsmedel i euroområdet. Euromyntens ställning som lagliga betalningsmedel fastställs i unionens sekundärrätt. Det finns dock ingen rättsligt bindande definition av begreppet lagligt betalningsmedel i unionens sekundärrätt.

text: 1.4. Domstolen har diskuterat konceptet lagligt betalningsmedel i ett avgörande med hänvisning till

text: kommissionens rekommendation 2010/191/EU

text: där det anges att när en betalningsskyldighet föreligger bör eurosedlars och euromynts lagliga betalningsmedel innebära a) obligatoriskt godkännande av dessa sedlar och mynt, b) godtagandet av dem till sitt fulla nominella värde, och c) deras befogenhet att fullgöra betalningsskyldigheter.

text: 1.5. Domstolen har också förtydligat att begreppet lagligt betalningsmedel, som nämns i artikel 128.1 i fördraget, utgör ett unionsrättsligt begrepp som måste ges en självständig och enhetlig tolkning inom hela unionen. Artikel 133 i fördraget är bara unionslagstiftaren behörig att anta de rättsregler som reglerar eurosedlarnas och myntens ställning som lagliga betalningsmedel, i den mån detta är nödvändigt när det gäller användningen av euron som gemensam valuta. En sådan exklusiv behörighet utesluter all behörighet för medlemsstaterna inom detta område, såvida de inte agerar på grundval av att de har bemyndigats av unionen att anta sådana regler eller om detta är nödvändigt för att genomföra unionsakter.

text: 1.6. Enligt vad som framgår av motiveringen till förslaget till förordning bekräftade diskussionerna inom Euro Legal Tender Expert Group (Elteg) att rättsläget var oklart beträffande eurokontanters ställning som lagliga betalningsmedel och att olika principer tillämpas inom euroområdet. Gruppen uttryckte också på oro över att tillgången till kontanter kan minska när antalet uttagsautomater minskar och även antalet kontanttjänster på bankkontoren minskar.

text: 1.7. Förslaget till förordning kommer att bidra till att säkerställa att kontanter i euro förblir tillgängliga, även i perifera regioner, och accepteras vid betalningar i hela euroområdet, vilket stärker Eurosystemets kontantstrategi. Trots digitaliseringen av unionens ekonomi och en ökad användning av elektroniska betalningsmedel spelar kontanter fortfarande en viktig roll i samhället. Möjligheten att betala med kontanter är fortfarande särskilt viktig för vissa persongrupper i samhället som av olika legitima skäl föredrar kontanter istället för andra betalningsmedel eller som inte har tillgång till banksystemet och elektroniska betalningsmedel. Dessa grupper omfattar personer med funktionsnedsättning, invandrare, socialt utsatta medborgare, äldre, minderåriga och andra med begränsad eller ingen tillgång till digitala betaltjänster.

text: 1.8. Dessutom är kontanter användbara som betalningsmedel eftersom de är allmänt accepterade, snabba och underlättar kontrollen över betalarens utgifter. För närvarande är kontanter dessutom det enda betalningsinstrument som gör det möjligt för medborgarna att avveckla en transaktion i centralbankspengar som också avvecklas omedelbart. Som centralbankspengar säkerställer kontanter i euro konvertibla pengar från affärsbanker, och skapar därmed förtroende hos medborgarna för att pengar från kommersiella banker kan användas som betalningsmedel och värdebevarare. Kontanter i euro spelar har därför en roll för att upprätthålla den finansiella stabiliteten och transmissionen av penningpolitiken.

text: 2. Tydligt förbud mot ensidiga förbehåll om kontantlöshet

text: 2.1. ECB delar de farhågor som anges i förslaget till förordning när det gäller ensidiga förbehåll om kontantlöshet från detaljhandlare eller tjänsteleverantörer. Spridningen av sådana situationer skulle allvarligt undergräva eurosedlarnas och euromyntens ställning som lagliga betalningsmedel. En ny bestämmelse bör införas i förslaget till förordning för att tydligt ange att ensidiga förbehåll om kontantlöshet är förbjudna.

text: 2.2. ECB föreslår också en ändring av definitionen av ensidigt förbehåll om kontantlöshet i förslaget till förordning för att klargöra att den omfattar regler om inga kontanta medel (t.ex. skyltar med texten inga kontanter i butiker eller försäljningsställen) samt avtalsvillkor som inte har förhandlats fram individuellt (t.ex. på förhand formulerade standardavtal). Dessutom bör man i den bestämmelse i förslaget till förordning som rör undantag från principen om en skyldighet att godta eurosedlar och euromynt ange att bevisbördan för att det i förväg fanns ett avtal mellan betalaren och betalningsmottagaren om ett annat betalningsmedel än kontanter åligger betalningsmottagaren.

text: 2.3. Förslaget till förordning anger att ensidiga förbehåll om kontantlöshet omfattas av dess tillämpningsområde. Det definierar ensidigt förbehåll om kontantlöshet som en situation där en återförsäljare eller tjänsteleverantör ensidigt utesluter kontanter som betalningsmetod, och betalare och betalningsmottagare inte fritt kommit överens om betalningsmedel för ett köp. Följaktligen är ett ensidigt förbehåll om kontantlöshet inte fall där betalaren och betalningsmottagaren i förväg avtalar om ett annat betalningsmedel än kontanter, vilket är ett godtagbart undantag från principen om en skyldighet att godta eurokontanter. Medan i förväg överenskomna undantag av kontanter kräver en verklig förhandling, innebär ensidiga undantag av kontanter ett icke förhandlingsbart villkor för att betalaren ska kunna reglera en pekuniär skuld med betalningsmottagaren.

text: 2.4. Förslaget till förordning anger dock att medlemsstaterna ska övervaka i vilken utsträckning det förekommer ensidiga förbehåll om kontantlöshet inom deras territorier. I skälen till förslaget till förordning anges att om en medlemsstat finner att ensidiga förbehåll om kontantlöshet undergräver skyldigheten att godta eurosedlar och euromynt bör medlemsstaten vidta åtgärder för att rätta till denna situation. Sådana åtgärder kan inkludera ett förbud mot ensidiga förbehåll om kontantlöshet i hela eller delar av sitt territorium.

text: 2.5. Vissa bestämmelser i förslaget till förordning tycks därför ange att ensidiga förbehåll om kontantlöshet inte utgör något förhandsavtal mellan en betalare och en betalningsmottagare om att använda ett annat betalningsmedel än kontanter, så att principen om en skyldighet att godta eurokontanter skulle gälla. En av dessa bestämmelser anger klart att i en situation där en återförsäljare eller tjänsteleverantör ensidigt utesluter kontanter som betalningsmetod, t.ex. genom att sätta upp en skylt med texten Inga kontanter, betalare och betalningsmottagare inte anses fritt kommit överens om betalningsmedel. Av detta kan man sluta att ensidiga förbehåll om kontantlöshet som sker i förväg inte är undantagna från principen om en skyldighet att godta eurosedlar och euromynt. Därför skulle de alltså bryta mot reglerna i förslaget till förordning.

text: 2.6. Denna tolkning är emellertid svår att förena med medlemsstaternas skyldighet att övervaka omfattningen av ensidiga förbehåll om kontantlöshet inom hela sitt territorium och förbjuda dessa, inom hela eller delar av sitt territorium, om acceptansen av kontantbetalningar inom deras territorium eller delar därav undergräver principen om en skyldighet att godta betalningar i eurosedlar. Om ensidiga förbehåll om kontantlöshet strider mot förslaget till förordning bör medlemsstaternas se till att förslaget till förordning efterlevs, bl.a. genom att fastställa, och utdöma, sanktioner om kontanter i euro inte godtas, snarare än att övervaka hur utbrett detta är inom deras respektive territorium.

text: 2.7. Det tydliga förbudet mot ensidiga förbehåll om kontantlöshet skulle ersätta medlemsstaternas skyldighet att övervaka nivån på ensidiga förbehåll om kontantlöshet på deras territorium och ge en tydlig definition av omfattningen och effekterna av eurokontanternas ställning som lagliga betalningsmedel.

text: 3. Ensidiga förbehåll om kontantlöshet inom offentlig sektor

text: 3.1. Förslaget till förordning utesluter inte särskilda kategorier av betalare eller betalningsmottagare från dess tillämpningsområde. Samtidigt framgår det av skälen att medlemsstaterna i princip får begränsa skyldigheten att godta kontanter, i enlighet med sina behörigheter och om vissa förutsättningar (t.ex. hänsyn till allmänintresset, proportionalitet) är uppfyllda, i linje med vad domstolen har slagit fast. I detta avseende är det ECB:s tolkning att regler som inga kontanter, som tillämpas av enheter inom den offentliga sektorn (t.ex. offentliga sjukhus och offentliga museer), inte är giltiga undantag från skyldigheten att godta kontanter som införs av en medlemsstat inom dess behörighetsområde. Om dessa metoder inte är reglerade förfaranden för reglering av pekuniära skulder som föreskrivs i en medlemsstats lagstiftning, utan snarare unilaterala metoder, är regler om inga kontanter som tillämpas av enheter inom den offentliga sektorn förbehåll om kontantlöshet enligt definitionen i förslaget till förordning. Därför bör skälen i förslaget till förordning anpassas för att klargöra att regler om inga kontanter som tillämpas av enheter inom den offentliga sektorn också omfattas av tillämpningsområdet för förslaget till förordning och därför är förbjudna.

text: 4. Övrigt

text: 4.1. Förslaget till förordning är tillämplig på reglering av pekuniära skulder i den mån de helt eller delvis regleras med kontanter om det föreligger en betalningsförpliktelse. ECB tolkar det som att formuleringen i den mån de helt eller delvis regleras med kontanter avser betalarens möjligheter att betala med kontanter när andra betalningsmedel existerar. Formuleringen kan dock även tolkas som en odefinierad begränsning av principen om en skyldighet att godta eurokontanter. Man kan tolka den som att den implicerar att endast vissa pekuniära skulder kan betalas med kontanter. Av rättssäkerhetsskäl föreslår ECB därför att förslaget till förordning ändras i detta hänseende.

text: 4.2. Vad gäller undantagen från principen om en skyldighet att godta eurosedlar och euromynt föreskriver dessutom förslaget till förordning att en betalningsmottagare får neka betalningar med kontanter om en vägran görs i god tro och grundar sig på legitima och tillfälliga skäl i enlighet med proportionalitetsprincipen som avser konkreta omständigheter utanför betalningsmottagarens kontroll. ECB tolkar det som att flera kumulativa villkor har uppställts för tillämpningen av undantaget för i god tro för att sätta ribban högt för en betalningsmottagare som åberopar detta undantag för att motivera en vägran att ta emot kontanter. ECB välkomnar detta tillvägagångssätt.

text: 4.3. ECB är medveten om att det faktum att man saknar växel är en mycket specifik, legitim orsak för att vägra att ta emot eurosedlar och euromynt som inte bidrar till den allmänna förståelsen av undantaget i god tro. Denna specifika orsak kan emellertid inte användas för att fastställa vad som utgör konkreta omständigheter utanför betalningsmottagarens kontroll i andra situationer. Det är i själva verket tveksamt om en sådan omständighet ligger utanför betalningsmottagarens kontroll, och om den behandlades som ett vägledande exempel skulle det strida mot lagstiftarens övergripande avsikt att sätta ribban högt för att tillgripa det undantag i god tro från principen om en skyldighet att godta betalningar som framgår av förslaget till förordning.

text: 4.4. Dessutom ger förslaget till förordning kommissionen befogenhet att anta genomförandeakter med allmän tillämplighet om ett antal gemensamma indikatorer som medlemsstaterna ska använda för att övervaka godtagandet av betalningar i kontanter och tillgången till kontanter inom hela sina territorier. Där anges uttryckligen att kommissionen vid utarbetandet av sådana genomförandeakter ska samråda med Europeiska centralbanken. Eurosystemets arbete på detta område bör i möjligaste mån tjäna som referens vid fastställandet av gemensamma indikatorer. Förslaget till förordning ger också kommissionen befogenhet att anta genomförandeakter riktade till en medlemsstat om den anser att de korrigerande åtgärder som medlemsstaten föreslår är otillräckliga eller att godtagandet av betalningar i kontanter eller den faktiska tillgången till kontanter inte säkerställs på ett lämpligt sätt. En jämförbar hänvisning till samråd med ECB saknas dock i det senare fallet. Skyldigheten att samråda med ECB grundar sig på att de relevanta rättsakterna, i den mån de genomför förslaget till förordning, skulle grunda sig på artikel 133 i fördraget, där det uttryckligen hänvisas till behovet av att höra ECB. För att säkerställa rättssäkerheten bör förslaget till förordning uttryckligen hänvisa till skyldigheten att samråda med ECB innan kommissionen antar genomförandeakter riktade till en viss medlemsstat.

text: 4.5. Slutligen välkomnar ECB hänvisningen i förslaget till förordning att eurosedlar, euromynt och den digitala euron ska kunna konverteras sinsemellan till pari. Detta är en naturlig följd av att både kontanter i euro och den digitala euron har en ställning som lagligt betalningsmedel. ECB föreslår dock att man använder uttrycket fungibel i stället för konvertibel, eftersom detta bättre återspeglar tanken att kontanter i euro och den digitala euron är samma valuta (dvs. euro), om än i två olika former. ECB noterar att den relevanta artikeln i förslaget till förordning om inrättandet av den digitala euron i detta avseende speglar motsvarande artikel i förslaget till förordning och riktar medlagstiftarnas uppmärksamhet mot behovet av att dessa två bestämmelser måste förbli samordnade under hela lagstiftningsprocessen. I de fall där ECB rekommenderar att förslaget till förordning ska ändras anges de specifika förslagen i ett separat tekniskt arbetsdokument som åtföljs av en förklaring. Det tekniska arbetsdokumentet finns på engelska i EUR-Lex.

text: Utfärdat i Frankfurt am Main den 13 oktober 2023.

text: Christine Lagarde

text: ECB:s ordförande

text: Europeiska unionens officiella tidning

text: III Förberedande akter

text: EUROPEISKA CENTRALBANKEN

text: Europeiska centralbanken

type: vagledning

utgivare: ecb


text: Schema di decreto legislativo per il recepimento della raccomandazione CERS/2011/3 del Comitato europeo per il rischio sistemico, del 22 dicembre 2011, relativa al mandato macroprudenziale delle autorità nazionali, e per l’attuazione degli articoli 23-ter, paragrafo 7, e 28, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 2016/1011, come modificato dal regolamento (UE) n. 2021/168.

text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p. 42).

text: Recommendation of the European Systemic Risk Board of 22 December 2011 on the macroprudential mandate of national authorities (

text: ) (OJ C 41, 14.2.2012, p.1).

text: These penalties are laid down in Article 144(1) of Legislative Decree No 385 of 1 September 1993 (hereinafter the ‘Consolidated Banking Law’, Testo unico delle leggi in materia bancaria e creditizia di cui al decreto legislativo 1 settembre 1993, n. 385); in Article 190(1) of the Consolidated Law on Financial Intermediation laid down in Legislative Decree No 58 of 24 February 1998 (Testo unico delle disposizioni in materia di intermediazione finanziaria di cui al decreto legislativo 24 febbraio 1998, n. 58); in Article 310(1) of the Private Insurance Code laid down in Legislative Decree No 209 of 7 September 2005 (Codice delle assicurazioni private di cui al decreto legislativo 7 settembre 2005, n. 209); and in

text: Article 19

text: -quater(2)(a) of Legislative Decree No 252 of 5 December 2005 regulating supplementary pension schemes (Disciplina delle forme pensionistiche complementari, decreto legislativo 5 dicembre 2005, n. 252).

text: Breaches of requests for information from the Banca d’Italia will be subject to

text: Article 144

text: -quater,

text: Article 145

text: and

text: Article 145

text: -quater of the Consolidated Banking Law, in accordance with the implementing provisions adopted by the Banca d’Italia.

text: Recommendation of the European Systemic Risk Board of 4 April 2013 on intermediate objectives and instruments of macroprudential policy (

text: ) (OJ C 170, 15.6.2013, p. 1).

text: Legge 4 agosto 2022, n. 127: Delega al Governo per il recepimento delle direttive europee e l'attuazione di altri atti normativi dell'Unione europea - Legge di delegazione europea 2021 pubblicata nella Gazzetta Ufficiale n. 199 del 26 Agosto 2022.

text: This is in line with

text: recital 24

text: of

text: Regulation (EU) No 1092/2010

text: of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 on European Union macroprudential oversight of the financial system and establishing a European Systemic Risk Board (OJ L 331, 15.12.21010, p. 1). This is also reflected, for example, in the fact that under

text: Article 6(1) of Regulation (EU) No 1092/2010

text: , the members of the General Board of the ESRB with voting rights include the President and the Vice-President of the ECB and the Governors of the national central banks of the European System of Central Banks (ESCB). As previously noted by the ECB, given their central role in macroprudential policy, the General Board should include representatives from all ESCB central banks. See paragraph 2.1 of ECB Opinion

text: . Recommendation

text: envisages that the national macroprudential authority can be either a single institution or a board of authorities, but also recommends that Member States ensure that central banks play a leading role in macroprudential policy. See ESRB Recommendation on the macroprudential mandate of national authorities (

text: ): Follow-up Report – Overall assessment, June 2014, available on the ESRB website at https://www.esrb.europa.eu; see also paragraph 4 of Opinion

text: ; paragraph 2 of Opinion

text: ; paragraph 2.1 of Opinion

text: ; paragraph 2.1 of Opinion

text: ; paragraph 2.1 of Opinion

text: ; paragraph 2.1 of Opinion

text: ; paragraph 5.2 of Opinion

text: ; paragraph 2.3 of Opinion

text: ; paragraph 3.1 of Opinion

text: ; and paragraph 2.14.2 of Opinion

text: . All ECB opinions are published on EUR-Lex.

text: See

text: Article 5 of Council Regulation (EU) No 1024/2013 of 15 October 2013

text: conferring specific tasks on the European Central Bank concerning policies relating to the prudential supervision of credit institutions (OJ L 287, 29.10.2013, p. 63).

text: See

text: Article 6(2)

text: (d)(3) of the Law on European Delegation and Article 1(3) of the draft decree. It is understood that, when the act is addressed to an authority which is not a member of the Committee, the veto power may be exercised by the member authority which has competence in the area.

text: See paragraph 7 of Opinion

text: CONSOB and COVIP do not currently have substantive own macroprudential powers. The issue would also concern IVASS according to

text: Article 188

text: (3-ter) of Legislative Decree No 205 of 2009, as amended by Article 2 of the draft decree.

text: ): Follow-up Report – Overall assessment, June 2014, p. 28: a central bank’s leading role is ensured by the fact that: (i) the central bank is the macroprudential authority; (ii) the central bank accounts for the majority of representatives with voting power on the board when decisions are taken on a majority basis; or (iii) no veto power is conferred on other board members, as is the case when decisions are taken by consensus; (iv) the central bank conducts macroprudential analysis; (v) the central bank prepares the main documents to be discussed by the board; and/or (vi) the central bank is responsible for providing the board’s secretariat; and/or (vii) the central bank governor chairs the board and has a casting vote. See also paragraph 2.14.2 of Opinion

text: See paragraph 10.1 of Opinion

text: and paragraph 2.1 of Opinion

sprak: en

title: Opinion of the European Central Bank of 20 October 2023 on the establishment of a macroprudential committee (CON/2023/32)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 20 October 2023 on the establishment of a macroprudential committee (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 22 September 2023 the European Central Bank (ECB) received a request from the Italian Ministry of Economy and Finance for an opinion on a draft legislative decree implementing Recommendation

text: on the macroprudential mandate of national authorities and implementing Articles 23-ter (7) and 28(2) of

text: Regulation (EU) 2016/1011

text: , as amended by

text: Regulation (EU) 2021/168

text: (hereinafter the ‘draft decree’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the third and sixth indents of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC

text: , as the draft decree relates to the Banca d’Italia and rules applicable to financial institutions insofar as they materially influence the stability of financial institutions and markets. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft decree

text: 1.1 The draft decree establishes a Macroprudential Policy Committee (hereinafter the ‘Committee’). The Committee is without legal personality and is established as an independent authority designated under Recommendation

text: of the European Systemic Risk Board . In pursuing its objectives, the Committee acts independently. 1.2 The Committee is to be comprised of the Governor of the Banca d’Italia, who chairs the Committee, the President of the Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (CONSOB, National Companies and Stock Exchange Commission), the President of the Istituto per la vigilanza sulle assicurazioni (IVASS, Institute for Insurance Supervision) and the President of the Commissione di vigilanza sui fondi pensione (COVIP, Commission for the Supervision of Pension Funds), representing the respective authorities. The Director-General of the Treasury participates in the

text: Committee’s meetings, without the right to vote. The Committee Chair, also on a proposal from the other participants, may invite third parties to attend meetings for advisory purposes, with regard to specific items on the agenda. 1.3 The Banca d’Italia acts as the secretariat of the Committee. 1.4 The Committee meets at least twice a year. The Chair convenes the Committee, sets its agenda and proposes its activities and tasks. The decisions and minutes of the Committee are to be made public unless the Committee considers that this entails risks to financial stability. 1.5 Recommendations, and opinions and reports issued on the Committee’s own initiative are approved with the consent or abstention of the authority to which the recommendation is addressed, or of the authority which has specific competence in the area which is the main subject of the report or opinion. 1.6 The Committee may inter alia identify, analyse, classify, monitor and assess risks to the stability of the financial system as a whole; share with the authorities the data and information necessary for the exercise of their tasks; define indicators for monitoring systemic risk and for using macroprudential tools; define and pursue intermediate strategies and objectives in relation to events threatening financial stability, as well as the prevention of systemic risks, thereby promoting a sustainable contribution from the financial sector to economic growth; issue warnings in relation to systemic risk which are to be made public; address recommendations to the Banca d’Italia, CONSOB, IVASS and COVIP, each of which is required to explain when and why these recommendations have not been implemented; issue reports to the Parliament, Government, other authorities, public bodies and State bodies whose purpose is to adopt measures, including legislation, and express opinions, where requested or on its own initiative, on draft legislative acts relevant to its objectives; develop methodologies and procedures to identify systemically important financial institutions, without prejudice to the relevant powers of the individual authorities participating in the Committee under their respective sectoral regulations. 1.7 The Committee has the power to request all necessary data and information from private and public entities carrying out, individually or together, economic activities relevant to financial stability. 1.8 The draft decree stipulates that entities supervised by the Banca d’Italia, CONSOB, IVASS and COVIP that fail to comply with the obligation to provide information, and in accordance with the respective sector-based legislation, will be subject to financial administrative penalties . For nonsupervised entities that fail to comply with the obligation to provide the information required , the

text: Banca d’Italia will apply a financial administrative penalty ranging from EUR 5,000 to EUR 5 million . 1.9 The Committee cooperates with the European Systemic Risk Board (ESRB) and the ECB in exercising its macroprudential tasks and with macroprudential authorities from other EU Member States, including through the exchange of information, to facilitate their respective tasks. 1.10 Data and information acquired by the Committee are to be covered by the obligation of professional secrecy. Professional secrecy, however, does not prevent the sharing of data and information among the Committee and its participants. 1.11 The Committee must submit to the Government and the Chambers an annual report on its activities by 31 March of the year following the reference year. 1.12 Article 2 of the draft decree provides that IVASS may exercise its supervisory powers for macroprudential purposes on the basis of recommendations issued by the Committee.

text: 2. General observations

text: 2.1 The ECB welcomes that the draft decree establishes a national macroprudential Committee in which all the relevant authorities and institutions involved in macroprudential policy are represented, and that it defines the Committee’s objectives, mission and powers in line with the guiding principles expressed in Recommendation

text: and Recommendation

text: of the European Systemic Risk Board . 2.2 The ECB notes that the legal basis for the draft decree is Law No 127 of 4 August 2022 on European Delegation (hereinafter the ‘Law on European Delegation’) , empowering the Government to implement Recommendation

text: , on which the ECB was not consulted. 2.3 The Law on European Delegation contains principles and criteria on the Government’s exercise of the legislative power – such as on the Committee’s tasks and the leading role of the Banca d'Italia – together with more detailed rules, such as on how the Committee is to function. 2.4 On the basis of the Law on European Delegation, the draft decree completes the institutional framework to allow the oversight of systemic risk at national level, especially in respect of financial markets and pension funds, since CONSOB and COVIP do not currently have substantive macroprudential powers.

text: 3. Role of the Banca d’Italia as macroprudential authority

text: 3.1 Central banks should play a leading role in macroprudential oversight, given their expertise and existing responsibilities in the area of financial stability . This is particularly true in the case of the

text: Banca d’Italia, which has the power to use macroprudential tools as provided for in the

text: Consolidated Banking Law. The ECB therefore welcomes the role envisaged for the Banca d’Italia,

text: although some rules of the draft decree raise concerns in that respect, as detailed in the following

text: paragraphs.

text: 3.2 The ECB understands that the Banca d’Italia will continue to be the concerned authority in Italy for

text: the purposes of notification to the ECB by the national competent or designated authorities of

text: requirements for capital buffers to be held by credit institutions in addition to own funds

text: requirements and any other measures aimed at addressing systemic or macroprudential risks,

text: pursuant to

text: Council Regulation (EU) No 1024/2013

text: 3.3 However, the leading role of the Banca d’Italia is likely to be undermined by the provisions of the

text: draft decree assigning a (de facto) veto power to each Committee member over the Committee’s

text: recommendations, reports and opinions (see paragraph 4). The ECB also notes that the draft

text: decree does not provide for the President of the Committee having a double (casting) vote, as

text: envisaged by the Law on European Delegation .

text: 4. Voting arrangements

text: Under the draft decree, the Committee’s decisions are to be voted by the majority of the

text: participants at the meeting. However, any recommendation to the Banca d’Italia, CONSOB, IVASS

text: and COVIP and any report or opinion issued to the Parliament, Government, other authorities,

text: public bodies and State organisations on the advisability of adopting measures are to be approved

text: with the consent or abstention of the authority to which the recommendation is addressed or of the

text: member of the Committee a (de facto) veto power. This could cause a risk of paralysis in

text: macroprudential policy , especially in the areas supervised by CONSOB, COVIP and IVASS since

text: they would not be granted their own autonomous macroprudential powers . As already recommended by the ESRB, a central bank’s leading role should be ensured by the fact that the central bank accounts for the majority of representatives with voting power on the macroprudential authority’s board when decisions are taken on a majority basis, or that no veto power is conferred on other board members, as is the case when decisions are taken by consensus . In the light of the above, the ECB strongly recommends that the Italian legislator revisits the draft decree’s provisions concerning the Committee’s voting arrangements consistent with the guiding principles expressed in the ESRB’s follow-up report on Recommendation

text: . Furthermore, the ECB also suggests that the Italian Government revisits the draft decree’s provisions concerning the Committee’s voting arrangements to ensure that, in the event of a tie, the President has a double (casting) vote, consistent with the provisions of the Law on European Delegation.

text: This opinion will be published on EUR-Lex.

text: Done at Frankfurt am Main, 20 October 2023.

text: [signed]

text: The President of the ECB

text: Christine LAGARDE


title: Opinion of the European Central Bank of 23 October 2023 on the obligation for enterprises to accept payment in cash from consumers (CON/2023/33)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 23 October 2023 on the obligation for enterprises to accept payment in cash from consumers (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 26 July 2023 the European Central Bank (ECB) received a request from the Belgian Chamber of Representatives for an opinion on a draft law amending the Belgian Code of Economic Law to ensure the obligation for enterprises to accept payment in cash from consumers (hereinafter the ‘draft law’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the first and second indents of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC

text: , as the draft law relates to (1) currency matters and (2) means of payment. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft law

text: 1.1 According to the explanatory memorandum of the draft law, the key objectives of the draft law are (a) to clarify the obligation, which already exists under Union law, for enterprises with a physical location to accept cash payments from consumers by including it in the Code of Economic Law and (b) to provide for a fine in case of breach of such obligation. 1.2 According to the explanatory memorandum, payments in cash are now being refused by some businesses in Belgium. However, according to surveys, including an ECB survey on the payment attitudes of consumers in the euro area, a majority of Belgians believe that it is important to be able to pay in cash. Although in Belgium the frequency with which cash is used as a means of payment has fallen slightly in recent years, around 45% of consumers’ payments for their purchases at points of sale are in cash. 1.3 The explanatory memorandum notes that, while electronic payments are increasingly accepted and are to be encouraged, banknotes and coins denominated in euro are still the only instrument classified as legal tender under Union law. Extensive reference is made in this respect to the judgment of the Court of Justice of the European Union in Joined Cases C-422-19 and

text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p. 42).

text: 2 Code de droit économique du 28 février 2013/Wetboek van economisch recht van 28 februari 2013, tel que modifié/zoals nader gewijzigd, Moniteur belge/Belgisch Staatsblad, 29.03.2013, p. 19975.

text: 3 See judgment of the Court of Justice of 26 January 2021, Hessischer Rundfunk,

text: and

text: , EU:C:2021:63. 1.4 The explanatory memorandum states that arguments against the use of cash should be subjected to critical examination, and the alternatives proposed, primarily electronic payments, are not necessarily better. While cash is expensive for banks, other methods of payment involve onerous charges for customers and businesses. According to the explanatory memorandum, although people say cash creates insecurity, the number of robberies is decreasing, and this insecurity has largely shifted to digital payments. The fact that some people use cash for nefarious purposes, such as tax evasion, money laundering and the financing of criminal activities, does not mean that the entire population should be prevented from using cash. 1.5 The explanatory memorandum underlines that cash continues to be an essential means of payment to meet the daily needs of certain groups, such as the elderly, immigrants, people with disabilities, socially vulnerable citizens and the marginalised. In this context, the explanatory memorandum references an ECB opinion which welcomes future innovations and developments in the field of electronic payment instruments and their continued spread in society, but states that this cannot be to the detriment of cash payments in the Member States that have adopted the euro as their currency . 1.6 Although electronic payments are becoming increasingly accepted and should be encouraged, euro banknotes and coins are still the only banknotes and coins with legal tender status. In this context, the explanatory memorandum references a European Commission communication of 24 September 2020 on a Retail Payments Strategy for the EU stating that Member States must, while encouraging the emergence of digital means of payment to widen consumer choice, continue to preserve the legal tender status of euro cash. 1.7 The draft law introduces two new provisions in the Code of Economic Law. The first one provides that, without prejudice to the provisions of Book III of the Law of 18 September 2017 on the prevention of money laundering and terrorist financing and on the restriction of the use of cash , which limit cash payments to a maximum of EUR 3 000, when a payment in euro takes place in the simultaneous physical presence of a consumer and an enterprise, the enterprise must accept payment in cash from the consumer . The second one provides for the imposition of a criminal fine ranging from a minimum of EUR 26 to a maximum of EUR 10 000 (to be multiplied by the additional decimals) or 4% of the total annual turnover for the last financial year, whichever is higher, in case of breach of this obligation .

text: 4 See Opinion

text: . All ECB Opinions are available on EUR-Lex.

text: 5 See COM (2020) 592 final.

text: 6 Loi du 18 septembre 2017 relative à la prévention du blanchiment de capitaux et du financement du terrorisme et à la limitation de l'utilisation des espèces/ Wet van 18 september 2017 tot voorkoming van het witwassen van geld en de financiering van terrorisme en tot beperking van het gebruik van contanten, telle que modifiée/zoals nader gewijzigd, Moniteur Belge/Belgisch Staatsblad, 06.10.2017, p. 90839.

text: 7 See Article 2 of the draft law introducing a new Article VI.7/5 in the Code of Economic Law.

text: 8 See Article 3 of the draft law introducing a new section 1°/4 into Article XV.83 of the Code of Economic Law.

text: 2. General observations

text: 2.1 Role and importance of cash payments in society 2.1.1 Although electronic payment instruments are increasingly used for retail payments in a number of Member States, cash continues to play an important role in society and is still widely used throughout the entire population. The ability to pay in cash remains particularly important for those who, for various legitimate reasons, prefer to use physical money rather than other payment instruments, or do not have access to the banking system and electronic means of payments. These groups include not only elderly people but also some citizens with disabilities, immigrants, socially vulnerable citizens, minors and others with limited or no access to digital payment services . Cash is generally also useful as a payment instrument because it is widely accepted, fast and facilitates control over the payer’s spending. Moreover, it is currently the only payment instrument that allows citizens to settle a payment transaction in central bank money, which is also settled instantly, while, importantly, ensuring privacy. Furthermore, cash could play an important role in the event of a disturbance in the 10 11 payment system and it is robust against cyber-crime . 2.1.2 Against this background, the ECB welcomes the fact that the draft law aims to preserve citizens' right to pay in cash. 2.2 Status of euro banknotes and coins as legal tender 2.2.1 The ECB has the exclusive right to authorise the issue of euro banknotes within the Union, and the euro banknotes issued by the ECB and the national central banks of the euro area are the only banknotes with legal tender status within the euro area . 2.2.2 The concept of ‘legal tender’ as a means of payment denominated in a currency unit has been considered by the Court of Justice of the European Union. In particular, the Court has clarified that the concept of ‘legal tender’ signifies that this specific means of payment cannot generally be refused in settlement of a debt denominated in the same currency unit, at its full face value, with the effect of discharging the debt. In clarifying the concept of ‘legal tender’ under Union law, the Court has taken into consideration

text: Commission Recommendation 2010/191/EU

text: , which provides useful guidance for the interpretation of the relevant provisions of Union law. Point 1 of Recommendation

text: states that, where a payment obligation exists, the legal tender of euro banknotes and coins should imply (a) mandatory acceptance of those banknotes and coins; (b) their acceptance at full face value; and (c) their power to discharge from payment obligations. According to the Court, this shows that the concept of ‘legal tender’ encompasses, inter alia, an obligation in principle to accept banknotes and coins denominated in euro for payment purposes .

text: 9 See paragraph 2.4 of Opinion

text: ; paragraph 2.1 of Opinion

text: ; paragraph 9.2.1 of Opinion

text: ; paragraph 2.3 of Opinion

text: ; paragraph 7.2.1 of Opinion

text: , paragraph 2.1 of

text: and paragraph 2.1 of Opinion

text: 10 See paragraph 2.1 of Opinion

text: , paragraph 9.2.1 of Opinion

text: and paragraph 2.3 of Opinion

text: 11 See paragraph 2.2 of Opinion

text: 12 First and third sentences of Article 128(1) of the Treaty and first and third sentence of Article 16 of the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank.

text: Commission Recommendation 2010/191/EU of 22 March 2010

text: on the scope and effects of legal tender of euro banknotes and coins (OJ L 83, 30.3.2010, p. 70).

text: 14 See judgment of the Court of Justice of 26 January 2021, Hessischer Rundfunk, joint cases

text: and

text: , EU:C:2021:63, paragraphs 46 to 49. 2.2.3 The Court has clarified that the concept of ‘legal tender’ is a concept of Union law that must be given an autonomous and uniform interpretation throughout the European Union . Insofar as it allows the Union legislature to lay down the measures necessary for the use of the euro as the single currency, the Court clarified that Article 133 of the Treaty empowers the Union legislature alone to specify the legal rules governing the status of legal tender accorded to banknotes and coins denominated in euro, insofar as that is necessary for the use of the euro as the single currency. In this respect, the ECB notes that, on 28 June 2023, the Commission published a proposal for a Regulation on the legal tender of euro banknotes and coins (the ‘proposed regulation on the legal tender of euro banknotes and coins’), which would establish rules on the legal tender of euro banknotes and coins in binding Union secondary law . The explanatory memorandum of the proposed regulation on the legal tender of euro banknotes and coins states that discussions within the Euro Legal Tender Expert Group (ELTEG) confirmed the existence of uncertainty and important differences regarding the practical application of the concept of legal tender across the euro area . These differences would justify establishing rules on the legal tender of euro cash in a regulation adopted under Article 133 of the Treaty. 2.2.4 The Union legislature's exclusive competence precludes any competence on the part of the Member States in the matter, unless they have been empowered by the Union to do so or for the implementation of Union acts . 2.2.5 As acknowledged in the explanatory memorandum of the draft law, the first provision of the draft law clarifying the obligation for enterprises with a physical location to accept cash payments from consumers reiterates Union law. The ECB understands that the Belgian legislator does not intend to regulate the procedures for settling pecuniary obligations ; the Belgian legislator's intention is rather to facilitate the application in Belgium of the obligation in principle to accept banknotes and coins denominated in euro for payment purposes, in line with the case-law of the Court of Justice of the European Union . In principle, however, such reiteration should be avoided. In this context, the ECB recalls that the reproduction in a national provision of a Union obligation that is directly applicable in the legal order of the Member State may create uncertainty both as to the legal nature

text: 15 See judgment of the Court of Justice of 26 January 2021, Hessischer Rundfunk, joint cases

text: and

text: , EU:C:2021:63, paragraph 45.

text: 16 Proposal of the European Commission of 28 June 2023 for a regulation of the European Parliament and of the Council on the legal tender of euro banknotes and coins,(COM(2023) 364 final).

text: 17 See section 3, page 4 of the Explanatory memorandum of the proposed regulation on the legal tender of euro banknotes and coins, and the Final report of the Euro Legal Tender Expert Group (ELTEG) of 6 July 2022.

text: 18 See judgment of the Court of Justice of 26 January 2021, Hessischer Rundfunk, joint cases

text: and

text: , EU:C:2021:63, paragraphs 50 to 52.

text: 19 See Article 2 of the draft law introducing a new Article VI.7/5 in the Code of Economic Law.

text: 20 In the Hessischer Rundfunk case (see judgment of the Court of Justice of 26 January 2021, Hessischer Rundfunk, joint cases

text: and

text: , EU:C:2021:63), the Court of Justice held that the status as legal tender calls only for acceptance in principle of banknotes denominated in euro as a means of payment, not for absolute acceptance (paragraph 55). The Court of Justice also held that the Union’s exclusive competence in matters of monetary policy is without prejudice to the competence of the Member States whose currency is the euro, in the exercise of their own powers, to regulate the procedures for settling pecuniary obligations, whether under public law or private law, provided, in particular, that the legislation does not affect the principle that, as a general rule, it must be possible to discharge a payment obligation in cash (paragraph 56). However, Member States may introduce stricter rules in the exercise of their own powers.

text: 21 See judgment of the Court of Justice of 26 January 2021, Hessischer Rundfunk, joint cases

text: and

text: , EU:C:2021:63, paragraph 49. of the applicable obligation and as to the date of its entry into force. This would not align with the uniform application and interpretation of Union law throughout the Union . 2.2.6 The ECB recalls that the incorporation of some elements of obligations of Union law into national law is warranted only in exceptional circumstances for the sake of coherence and in order to make them comprehensible to the persons to whom they apply . If such exceptional circumstances do exist, the reproduction of elements of directly applicable obligations of Union law should be done precisely, by incorporation or reference , and only to the extent warranted by the exceptional circumstances. However, such exceptional circumstances do not exist if the directly applicable obligations of Union law are sufficiently coherent and comprehensive, making it unnecessary to repeat or reflect them in national law . The ECB understands that the reiteration in national law of the obligation in principle under Union law to accept payments in euro cash aims at making such obligation more explicit to Belgian enterprises and consumers and at providing for a fine under national law for any breach of this obligation. 2.2.7 The ECB considers that the reproduction of the obligation of mandatory acceptance of euro cash is warranted as it provides a connection to the introduction of the fine for breach of the obligation. To the extent that the first provision of the draft law necessarily reproduces Union law for the abovementioned reasons, it should do so in an explicit manner. The ECB therefore suggests that the draft law clarifies in its text, in addition to the explanatory memorandum, that its first provision is ‘in accordance with’ Union law, including most importantly Article 128(1) of the Treaty. Such a clarification would also highlight that the first provision of the draft law is subject to the exceptions to mandatory acceptance established in Union monetary law.

text: 3. Specific observation

text: 3.1 The ECB welcomes the second provision of the draft law, which proposes to introduce a pecuniary sanction for breach of the obligation for enterprises with a physical location to accept cash payments from consumers. Such sanction will facilitate enforcement of this obligation of Union law. 3.2 The introduction of a pecuniary sanction to reinforce the legal tender status of banknotes and coins in Belgium is consistent with the proposed regulation on the legal tender of euro banknotes and coins, which envisages that Member States lay down the rules on penalties, including financial penalties and non-criminal fines, applicable to infringements of the proposed regulation . As noted in the explanatory memorandum to the proposed regulation, these provisions would ensure that the

text: 22 See Judgment of the Court of Justice of 7 February 1973, Commission v Italy,

text: , EU:C:1973:13, paragraphs 16 and 17; Judgment of the Court of Justice of 10 October 1973, Variola,

text: ,:EU:C:1973:101, paragraphs 9 to 11; and Judgment of the Court of Justice of 2 February 1977, Amsterdam Bulb,

text: ,:EU:C:1977:13, paragraphs 5 to 8. See also paragraph 12 of Opinion

text: , paragraph 2.1 of Opinion

text: , paragraph 2.4 of Opinion

text: , paragraph 2.1 of Opinion

text: , paragraph 2.2 of Opinion

text: and paragraph 2.3 of Opinion

text: 23 See paragraph 12 of Opinion

text: with reference to Judgment of the Court of Justice of 28 March 1985, Commission v Italian Republic,

text: , EU:C:1985:147 and paragraph 2.4 of

text: . See a contrario also paragraph 2.2 of

text: 24 See paragraph 2.2 (footnote 6) of Opinion

text: and paragraph 2.4 of Opinion

text: 25 See paragraph 13 of Opinion

text: , paragraphs 2.2 and 3.2 of Opinion

text: and paragraph 2.4. of Opinion

text: 26 See Article 12 of the proposed regulation on the legal tender of euro banknotes and coins. proposed regulation’s provisions are enforced, while allowing Member States a level of flexibility on the nature of the penalties applicable . This opinion will be published on EUR-Lex. Done at Frankfurt am Main, 23 October 2023. [signed] The President of the ECB Christine LAGARDE

text: 27 See Explanatory memorandum of the proposed regulation on the legal tender of euro banknotes and coins. ‘Penalties (

text: Article 12

text: )’, p. 9.