text: Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana No 281, 30.11.2013. 2 OJ L 189, 3.7.1998, p. 42. 3 The note released by the High Level Group of Experts was attached to the draft decree law . 4 See

text: Article 6(5)

text: (b) of the Decree-Law, which specifies that the economic rights of shareholders are limited to what is provided for in

text: Article 4(2)

text: , i.e. updated value of the shares and

text: Article 4(3)

text: , i.e. annual dividends only, out of net profits, for an amount no greater than 6% of the capital of the Decree-Law.

text: Available on the IFRS Foundation’s website at www.ifrs.org. The Decree-Law under scrutiny by reference to Legislative Decree No 38/2005 restates that application of international accounting standards is mandatory . 6 See Opinion

text: ; see also Opinions

text: and

text: . All ECB opinions are published on the ECB’s website at www.ecb.europa.eu. 7 See Opinion

text: . 8 See the ECB’s Convergence Report 2013, p. 25. 9 See Opinion

text: See the ECB’s Convergence Report 2013, p. 26; see also Opinion

text: . 11 See Opinion

text: . 12 See ECB’s Convergence Report 2013, p. 25. 13 See Opinion

text: . 14 Note of the High Level Group of Experts, p. 3. 15 See the ECB’s Convergence Report 2013, p. 26; see also paragraph 2.1 of Opinion

text: . 16 Pursuant to Article 10(2) of Legislative Decree No 43 of 10 March 1998, referred to by Article 3(5) of the Decree- Law, amendments to the Statute of the Banca d’Italia are voted on in the extraordinary meeting of shareholders and transposed in the form of a Presidential Decree on proposal of the President of the Council of Ministers acting together the Ministry of the Treasury, the Budget and Economic Planning.

title: Opinion of the European Central Bank of 27 December 2013 on a capital increase of the Banca d’Italia (CON/2013/96)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 27 December 2013 on a capital increase of the Banca d’Italia (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 22 November 2013, the European Central Bank (ECB) received a request from the Ministry of Economy and Finance for an opinion on a draft decree-law providing for a capital increase of the Banca d’Italia and laying down principles for amendments to the Statute of the Banca d’Italia. The Decree- Law was adopted on 30 November 2013. This opinion is based on the Decree-Law adopted by the consulting authority (hereinafter the ‘Decree-Law’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the third indent of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions , as the Decree-Law relates to the Banca d’Italia. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the Decree-Law

text: The Decree-Law provides for an increase of the Banca d’Italia’s share capital by converting statutory reserves into capital. The share capital, set by the Banking Law of 1936 at EUR 156 000, has been estimated to be between EUR 5 billion and EUR 7.5 billion by a High Level Group of Experts established by the Banca d’Italia and is to be updated accordingly. While the draft decree-law envisaged a capital increase in this range, the Decree-Law simply authorises the Banca d’Italia to raise its capital to EUR 7.5 billion. Furthermore, material changes in profit distribution are envisaged, with annual dividends to shareholders drawn on net profits to be capped at six per cent of the share capital, to the exclusion of any further payouts to shareholders .

text: In addition, the authorities aim to foster the Banca d’Italia’s independence and the public’s perception of that independence by means of a more balanced distribution of the shares among shareholders. The shareholdings of individual shareholders and the attached voting rights are capped at five per cent of the Banca d’Italia’s share capital. The range of eligible shareholders is broadened to include pension funds while also specifying the eligibility of all commercial banks, and the Banca d’Italia is authorised to carry out temporary transactions in its own shares. Pursuant to Article 6(6) of the Decree-Law, the Banca d’Italia’s shareholders shall transfer their shares to their trading book ‘at the value at which they were stated in the item of origin’. The same provision specifies that, except as provided for above, International Accounting Standards (IAS) (now International Financial Reporting Standards (IFRS)) shall apply.

text: 2. The appropriate time to consult the ECB

text: The ECB has underlined in several opinions that ‘even in cases of extreme urgency national authorities are not relieved from their duty to consult the ECB and to allow sufficient time to take the ECB’s views into account as laid down in Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty’ . Moreover,

text: Article 3(4) of Decision 98/415/EC

text: obliges the Member States to suspend the process of adoption of draft legislative provisions pending the receipt of the ECB’s opinion. The ECB received the consultation request on 22 November 2013, and the Decree-Law was adopted on 30 November 2013. Since the adoption of legislative provisions prior to delivery of the opinion or expiry of the set deadline is tantamount to a nonconsultation of the ECB, the ECB would like to remind the Ministry of the proper procedure for consultation , in particular taking into account the relevance of the legislation for the Banca d’Italia and the Eurosystem.

text: 3. Capital increase and the Banca d’Italia’s independence

text: 3.1 The principle of financial independence, which is an aspect of the principle of central bank independence for the members of the European System of Central Banks (ESCB) enshrined in Article 130 of the Treaty, requires a national central bank (NCB) to have sufficient means to not only perform its ESCB-related or Eurosystem-related tasks, but also its national tasks, e.g. financing its administration and own operations . Financial independence also carries an implication that NCBs should always be sufficiently capitalised. In particular, the ECB is of the view that the higher the level of capital, reserves and provisions against financial risks, the higher the safeguards will be against future losses . NCBs must be free to independently create financial

text: provisions and buffers to safeguard the real value of their capital and assets. Additionally, Member States should not impede NCBs in building up their reserve capital to a level that is necessary for a member of the Eurosystem to fulfil its tasks . 3.2 The ECB takes note of the authorisation to increase the Banca d’Italia’s capital and understands that it has been proposed in close cooperation with the Banca d’Italia, which set up a High Level Group of Experts to assess the current value of its shares. In fact, the ECB considers it important from the perspective of central bank independence that such decisions are initiated and taken in close cooperation with the relevant NCB . 3.3 With regard to financial independence, it is pointed out that the Banca d’Italia should always be sufficiently capitalised , and that the Banca d’Italia needs to be able to independently create, build up and replenish adequate financial buffers commensurate with the level of risks arising from the nature of its activities, including reserves representing retained profits, in order to preserve an appropriate level of net equity . 3.4. The High Level Group of Experts established by Banca d’Italia carried out a valuation exercise according to a ‘dividend discount model’ based on selected parameters, e.g. the free-risk interest rate, the dividend growth rate, the ‘Beta’ coefficient of the shares of the Banca d’Italia, the equity premium and the liquidity discount . The ECB understands that such a long-term assessment, where assumptions about future dividends over a period of more than 20 years are being made, requires a certain degree of conjecture regarding the quantification of key parameters. Nevertheless, additional details on the quantitative assumptions underlying the assessment would be important. In any case, the ECB recommends that the Banca d’Italia, having been fully involved in the valuation exercise and being best placed to assess its required level of capital , acts prudently and in accordance with principles and objectives of the ESCB when effectuating the capital increase . 3.5 Since the existing statutory reserve will be partly incorporated into the Banca d’Italia’s share capital in order to carry out the capital increase, the amended rules should ensure, with the aim of safeguarding the Banca d’Italia’s financial independence, that such reserve may be gradually replenished over an appropriate period of time and up to the amount deemed necessary to safeguard the value of the Banca d’Italia’s capital and assets. In this respect, the ECB welcomes that

text: Article 6(5)

text: (a) of the Decree-Law requires the Statute of the Banca d’Italia to contain

text: provisions ensuring that the Banca d’Italia maintains adequate capital safeguards against risk, consistent with ESCB standards. The ECB furthermore considers it important from a financial independence perspective that the current mechanism provided for in Article 39 of the Statute of the Banca d’Italia, which allocates part of the annual net profits to the Banca d’Italia’s reserves, is preserved.

text: 4. Amendments to the Statute of the Banca d’Italia

text: 4.1 It is understood that, pursuant to Articles

text: and

text: in conjunction with Article 6(5) of the Decree-Law, shares representing more than the current maximum five per cent of the Banca d’Italia’s share capital, while not bestowing voting rights, shall grant their holders attached rights to dividends from declared profits for a period of no longer than 24 months starting from the completion of the capital increase . At the end of that period, any dividend rights attached to such shares will be allocated to the Banca d’Italia’s statutory reserves . The Banca d’Italia may temporarily buy back such shares from the shareholders and enter into contracts to this effect to enable compliance with the five per cent limit imposed on individual shareholdings in the Banca d’Italia . 4.2 The Decree-Law establishes certain general principles. The ECB understands that detailed rules on the imposition of limits on shareholdings in the Banca d’Italia and any further clarifications regarding possible buy-back arrangements and the relevant time limit will be enacted by means of amendments to the Statute of the Banca d’Italia. The ECB has been consulted on the proposed amendments to the Statute of the Banca d’Italia.

text: 5. Treatment of the Banca d’Italia’s shareholdings

text: 5.1 As a result of the recapitalisation operation authorised by the Decree-Law, the Banca d’Italia shares are to be recorded in the balance sheets of its shareholders as positions in their trading book at their value prior to the operation in order to create a market for the Banca d’Italia’s shares. 5.2 In this respect it is important that the recapitalisation fully complies at all times with the existing Union prudential and accounting frameworks, and in particular that the rules on the reclassification of financial instruments as laid down by IAS-IFRS are not infringed . Moreover, consistent application of the IFRS guidance on fair value measurement should be ensured.

text: 6. The buy-back scheme

text: As mentioned above, the Decree-Law includes provisions authorising the Banca d’Italia to launch temporary buy-back operations to repurchase its own shares from shareholders holding more than five per cent of the Banca d’Italia’s share capital. The ECB understands that the possibility for the Banca d’Italia to enter into such a scheme may entail the transfer of financial resources to shareholders. However, the terms of the scheme are not set out in the Decree-Law and the scheme, while being in place only temporarily, will need to comply with relevant Union laws.

text: Done at Frankfurt am Main, 27 December 2013.

text: [signed]

text: The President of the ECB

text: Mario DRAGHI


text: Ännu ej offentliggjord i EUT.

publisher: Europeiska centralbanken

sprak: sv

title: ECB-rådets yttrande av den 8 januari 2014 om en rekommendation från rådet om utnämning av en ledamot i Europeiska centralbankens direktion (CON/2014/1)

serie: con

text: Inledning och rättslig grund

type: rubrik

text: Den 8 januari 2014 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska rådets ordförande om ett yttrande över rådets rekommendation av den 7 januari 2014 om utnämning av en ledamot i Europeiska centralbankens direktion.

type: stycke

text: ECB-rådets behörighet att avge ett yttrande grundar sig på

text: artikel 283.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

text: Allmänna kommentarer

text: 1. I rådets rekommendation, som överlämnats till Europeiska rådet och som Europaparlamentet och ECB‐rådet nu ska yttra sig över, föreslås att Sabine LAUTENSCHLÄGER utnämns till ledamot i Europeiska centralbankens direktion för en tid av åtta år.

text: 2. ECB-rådet anser att den förslagna kandidaten är en person som besitter den allmänt erkända auktoritet och yrkeserfarenhet inom den finansiella sektorn som krävs enligt artikel 283.2 i fördraget.

text: 3. ECB-rådet har ingen invändning mot rådets rekommendation att utnämna Sabine LAUTENSCHLÄGER till ledamot i Europeiska centralbankens direktion.

text: Utfärdat i Frankfurt am Main den 8 januari 2014.

text: Mario Draghi

text: ECB:s ordförande

type: vagledning

utgivare: ecb


text: COM(2013) 641 final.

text: Se artikel 1 i förslaget till förordning. Förslaget till förordning har ett brett tillämpningsområde och omfattar en mängd olika referensvärden, däribland alla referensvärden som används för att prissätta finansiella instrument som tas upp till handel på en reglerad handelsplats, såsom energi-, råvaru- och valutaderivat.

text: Se artiklarna 7 och 8 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 22 i förslaget till förordning. Som anges i

text: artikel 19

text: får enheter som omfattas av tillsyn endast använda ett referensvärde som omfattas av förslaget till förordning om det lämnas av en administratör som är auktoriserad i enlighet med

text: artikel 23

text: eller registered i enlighet med

text: artikel 21

text: Till exempel om administratörens medlemmar, eller en panel som administratören handhar, omfattar marknadsaktörer som rapporterar ingångsinformation till indexet.

text: Se artikel 13 i förslaget till förordning. När det gäller referensvärden av kritisk betydelse måste administratörerna underrätta och inhämta godkännande från den behöriga myndigheten för uppförandekoden.

text: Se artikel 29 i förslaget till förordning. De behöriga myndigheternas tillsyns- och utredningsbefogenheter fastställs i

text: artikel 30

text: och deras administrativa påföljder i

text: artikel 31

text: Se artikel 34.1 och 34.6 i förslaget till förordning. Den relevanta åtgärd som avser obligatorisk rapportering är artikel

text: 14.1 a

text: och

text: 14.1 b

text: Detta omfattar åtgärder som gäller obligatorisk rapportering (

text: artikel 14

text: ), godkännande av administratörer (artiklarna

text: och

text: ) samt administrativa åtgärder och påföljder (

text: artikel 31

text: Detta fastställs i

text: artikel 19 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 av den 24 november 2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), om ändring av beslut nr

text: och om upphävande av

text: kommissionens beslut 2009/77/EG

text: (EUT L 331, 15.12.2010, s. 84).

text: Se avdelning V i förslaget till förordning. Administratörer till referensvärden i tredjeland ska anmäla och registrera referensvärdet till Esma, och kommissionen måste godkänna att tredjelandssystemet är likvärdigt med unionssystemet innan det kan börja användas av de enheter som omfattas av tillsyn i unionen.

text: Se det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk), COM(2012) 421 final, och det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om straffrättsliga påföljder för insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan, COM(2012) 420 final.

text: Se Ioscos slutrapport om principerna för finansiella referensvärden av den 17 juli 2013, finns på Ioscos webbplats, www.iosco.org.

text: Se

text: artikel 3.1

text: .13 i förslaget till förordning.

text: Enligt

text: artikel 3.1

text: .15 i förslaget till förordning utgörs dessa av kreditavtal och bolåneavtal enligt definitionen i tillämpliga EU-direktiv.

text: Se European Commission’s public consultation on the regulation of indices – Eurosystem’s response, november 2012, s. 2 och 3, finns på www.ecb.europa.eu

text: Se Eurosystem’s response to the EBA and ESMA’s public consultation on the principles for benchmark-setting processes in the EU och Eurosystem’s response to IOSCO’s consultation report on financial benchmarks, som båda offentliggjordes i februari 2013.

text: Penningmarknadsfonder får också använda index för att prissätta finansiella instrument som de tar upp till handel. Se förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om penningmarknadsfonder, COM(2013) 615 final, där det fastställs att penningmarknadsfonder ska värdera sina tillgångar enligt modellmetoden, som är en referensvärdesmetod, om marknadsmetoden inte skulle kunna användas (se särskilt skäl 41 och artikel 2.10 i förslaget till förordning). Penningmarknadsfonder är normalt strukturerade antingen som förvaltare av alternativa investeringsfonder eller som företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper, och omfattas därmed redan av definitionen för enheter som omfattas av tillsyn (se

text: artikel 3.1

text: .14 e och 3.14 f i förslaget till förordning).

text: Se

text: artikel 2.2 a

text: och skäl 16 i förslaget till förordning.

text: Se ändring 1–3.

text: I detta sammanhang ska det noteras att i utkastet till betänkande från Europaparlamentets utskott för ekonomi- och valutafrågor (ECON) av den 15 november 2013 [föreslogs det att nationella centralbanker skulle ingå i tillämpningsområdet för förslaget till förordning – (se ändringsförslag 20 i förslaget till betänkande). Här bekräftas emellertid (skäl 20) att utkontraktering av beräkningen i de fall då det inte finns något godtycke i tillämpningen av formeln innebär inte att den som utför beräkningen ska anses vara en administratör vid tillämpningen av denna förordning. Utskottet har ännu inte haft sin omröstning om utkastet till betänkande. Finns på parlamentets webbplats, www.europarl.europa.eu.

text: Ioscos slutrapport om principerna för finansiella referensvärden, se fotnot 13.

text: Se

text: artikel 3.1

text: .19 i och bilaga II till förslaget till förordning,

text: Se ändring 5. Se även kapitlet om referensräntor i ECB:s månadsrapport, oktober 2013, s. 69, finns på ECB:s webbplats, www.ecb.europa.eu.

text: Se avdelningarna II och VI i förslaget till förordning.

text: Se artikel 7.1 a i förslaget till förordning.

text: Se avdelning II kapitel 1 i förslaget till förordning.

text: Se punkt 3.3.2 där betänkligheterna om tröskelvärdena för obligatorisk rapportering behandlas.

text: Se European Commission’s public consultation on the regulation of indices – Eurosystem’s response, november 2012, s. 3.

text: Detta föreskrivs i artikel 34 i förslaget till förordning med hänvisning till

text: artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010

text: Se artiklarna 20 och 21 i förslaget till förordning.

text: Se ändring 9 gällande

text: artikel 20.1

text: där begreppet administratör belägen i ett tredjeland används.

text: Se artikel 26.2 i förslaget till förordning.

text: Se avdelning III i förslaget till förordning.

text: Se

text: artikel 3.1

text: .21 (definition) och artikel 13 i förslaget till förordning. Framför allt ska administratören av ett referensvärde som är av kritisk betydelse vara skyldig att underrätta den nationella behöriga myndigheten om uppförandekoden och få myndighetens godkännande av att uppförandekoden uppfyller kraven i förordningen.

text: Se artikel 14 i förslaget till förordning.

text: Se Eurosystem’s response to the EBA and ESMA’s public consultation, se fotnot 17.

text: Se

text: artikel 3.1

text: .21 i förslaget till förordning.

text: Se ändring 6.

text: Se artikel 14.1 a–c i förslaget till förordning.

text: Se

text: artikel 7.1 b

text: jämförd med bilaga I avsnitt C till förslaget till förordning.

text: Se ändring 6.

text: Enligt denna bestämmelse tilldelas administratörens behöriga myndighet befogenheterna att a) kräva att enheter som omfattas av tillsyn rapporterar ingångsinformation till administratören i enlighet med metoden, uppförandekoden eller andra regler, och b) fastställa i vilken form, och vid vilken tidpunkt, ingångsinformationen ska lämnas. Kravet att tillhandahålla stöd fastställs i

text: artikel 14.3

text: Se artikel 34.1 och 34.2 i förslaget till förordning.

text: Rådets förordning

text: (EU) nr 1024/2013

text: av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 29.10.2013, s. 63). Se även

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1022/2013 av den 22 oktober 2013

text: om ändring av förordning

text: (EU) nr 1093/2010

text: om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), när det gäller tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken enligt

text: rådets förordning (EU) nr 1024/2013

text: (EUT L 287, 29.10.2013, s. 5).

text: Se

text: artikel 4.1 i förordning (EU) nr 1024/2013

text: Se artikel 16 i förslaget till förordning och ändring 7.

text: Se artiklarna 17 och 39 i förslaget till förordning.

text: Artikel 39 i förslaget till förordning.

text: Se ändringarna 8 och 18.

text: Se artikel 18.1 i förslaget till förordning.

text: Se förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om bostadslåneavtal, KOM(2011) 142 slutlig.

text: Se artiklarna

text: och

text: Se fotnot 13, se även den senaste Iosco-kommunikén från november 2013.

text: Se

text: artikel 20.2 b

text: jämförd med artikel 5 i förslaget till förordning.

text: Till exempel för att administratören är en oreglerad marknadssammanslutning. Så som ECB tolkar marknadsaktörernas feedback är det bara ett fåtal rättsordningar utanför EU som avser att reglera något annat än större referensräntor och vissa valuta- och råvaruindex.

text: Se ändring 16.

text: Se European Commission’s public consultation on the regulation of indices – Eurosystem’s response, november 2012, s. 8.

text: Text markerad med fet stil anger ECB:s förslag till ny text. Genomstruken text anger de strykningar som ECB föreslår.

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 7 januari 2014 om ett förslag till förordning om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal (CON/2014/2)

text: Inledning och rättslig grund

text: Den 18 oktober 2013 och den 28 oktober 2013 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från rådet respektive Europaparlamentet om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal (nedan kallat förslaget till förordning).

text: ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna

text: och

text: i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eftersom förslaget till förordning innehåller bestämmelser som berör Europeiska centralbankssystemets (ECBS) medverkan till ett smidigt genomförande av politiken för det finansiella systemets stabilitet i enlighet med artikel 127.5 i fördraget. I enlighet med artikel 17.5 första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: 1. Syfte med förslaget till förordning

text: Genom förslaget till förordning införs ett gemensamt EU-regelverk för offentliggjorda index som fungerar som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal, såsom hypotekslåneavtal, eller som mäter investeringsfonders resultat i syfte att se till att de är rättvisande och fria från otillbörlig påverkan för att på så sätt bidra till en väl fungerande inre marknad och samtidigt uppnå en hög skyddsnivå för konsumenter och investerare.

text: Det nya regelverket reglerar hela processen för att fastställa referensvärden, från marknadsaktörernas rapportering av bud eller annan ingångsinformation, administration och kontroll av referensvärdet till spridning och offentliggörande av referensvärdet. Syftet med förslaget till förordning är närmare bestämt att göra referensvärdena mer tillförlitliga och väl underbyggda, så att det blir svårare för marknadsaktörerna att utsätta dem för otillbörlig påverkan, samt att generellt sett öka insynen kring fastställandet av referensvärden. Detta ska framför allt uppnås genom att man stärker tillsynskontrollen över kvalitet och metod för att rapportera ingångsinformation till index som kan användas som referensvärden samt förbättrar styrningen och kontrollen över de enheter som administrerar konstruktionen av referensvärdet. Enligt det föreslagna systemet är administratörer i unionen skyldiga att ansöka om auktorisation från den behöriga myndigheten i sitt hemland. Eftersom administratörsfunktionen är central för fastställandet av referensvärden och det finns ett visst mått av godtycke när de ingående uppgifterna överförs till referensvärdet, måste administratörer anta en uppförandekod och se till att rapporteringen av information inte påverkas av någon intressekonflikt. Kommissionen har befogenhet att besluta vilka referensvärden inom unionen som är av kritisk betydelse samt att anta en förteckning över sådana referensvärden på unionsnivå.

text: I förslaget till förordning fastställs att medlemsstaterna ska utse en eller flera myndigheter som ansvarar för tillsyn och genomförande samt underrätta Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma) om detta. Eftersom det är mer sannolikt att referensvärden som är av kritisk betydelse har gränsöverskridande verkningar, ska administratörens behöriga myndighet inrätta ett kollegium av behöriga myndigheter som omfattar den myndigheten, Esma, rapportörernas behöriga myndigheter och andra behöriga myndigheter om detta är befogat. Administratörens behöriga myndighet ska även skriftligen fastställa arrangemang inom ramen för kollegiet, bland annat om det bistånd som ska lämnas till denna behöriga myndighet för att genomföra vissa åtgärder som avser obligatorisk inrapportering till ett referensvärde som är av kritisk betydelse. Om det inte finns någon överenskommelse inom kollegiet om att vissa specifika åtgärder ska vidtas, får administratörens behöriga myndighet fatta ett beslut, förutsatt att eventuella avvikelser från de synpunkter som har lämnats av de övriga medlemmarna i kollegiet och, i förekommande fall, Esma är fullständigt motiverade. Esma får dessutom fatta beslut antingen efter hänskjutande från en annan medlem i kollegiet eller på eget initiativ inom ramen för förfarandet för den bindande medlarrollen om t.ex. de behöriga myndigheterna inte har kunnat enas om de arrangemang som ska fastställas skriftligen eller om det finns meningsskiljaktigheter avseende en vidtagen åtgärd. Enligt förslaget till förordning ska Esma också vara administratör för ett likvärdighetssystem för referensvärden som administreras av tredje land.

text: Förslaget kompletterar även kommissionens nyligen framlagda förslag om att manipulering av referensvärden ska utgöra marknadsmissbruk och omfattas av strikta administrativa böter i det nya regelverket för marknadsmissbruk. Sett i ett internationellt perspektiv konstateras förslaget till förordning vara i linje med de principer för finansiella referensvärden som utfärdades i juli 2013 av Iosco (Internationella organisationen för värdepapperstillsyn).

text: 2. Allmänna kommentarer

text: ECB stöder målet med förslaget till förordningen, nämligen att upprätta en gemensam uppsättning regler på EU-nivå för att fastställa referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal, i syfte att uppnå tillförlitliga finansiella referensvärden som är fria från otillbörlig påverkan samt att i ett bredare perspektiv skydda investerare och konsumenter. ECB anser att lagstiftning är en motiverad och proportionell åtgärd för att hantera de brister som har konstaterats i fråga om fastställande av referensvärden. Att återskapa allmänhetens förtroende för finansiella referensvärden och se till att de är fria från otillbörlig påverkan blir ännu viktigare efter den senaste tidens anklagelser om att Libor och Euribor, som utgör viktiga referensvärden för interbankräntorna, skulle ha manipulerats. I ett antal fall har detta lett till omfattande böter och anklagelser om att andra index skulle ha missbrukats. När det gäller att säkerställa att dessa viktiga referensvärden är fria från otillbörlig påverkan och tillförlitliga är det som är avgörande för Eurosystemets del att upprätthålla kvaliteten på ingångsinformationen till dessa index och att se till att administratören fortfarande inte kan utsättas för otillbörlig påverkan.

text: I Eurosystemets svar på kommissionens offentliga samråd 2012 om regelverket för index underströk ECB att referensvärdet Euribor är systemviktigt för den finansiella stabiliteten och rekommenderade specifikt olika åtgärder som kan vidtas på kort, medellång och längre sikt i syfte att stärka skyddet mot otillbörlig påverkan och tillförlitligheten för Euribor och andra liknande referensvärden. Tillsammans med de nationella centralbankerna i Eurosystemet har ECB för Eurosystemets räkning även besvarat andra liknande samråd om referensvärdenas framtid, både på EU-nivå och på internationell nivå.

text: ECB skulle även vilja lämna några framåtblickande kommentarer om reformen av de kritiska referensräntorna. När det gäller arbetet för att stärka styrningsprocessen och återskapa trovärdigheten har visserligen framsteg gjorts, men ytterligare åtgärder behöver vidtas. ECB stöder till fullo marknadsinitiativ som syftar till att fastställa transaktionsbaserade referensräntor som på ett stabilt sätt skulle kunna komplettera eller ersätta Euribor samt bidra till att underlätta marknadsvalen i ett föränderligt finansiellt system så att användarna kan välja referensräntor som bättre tillgodoser deras behov. När nya referensräntor utformas måste man också väga in de sunda principer för referensräntor som har presenterats av Esma, Europeiska bankmyndigheten (EBA) och Iosco. ECB uppmanar därför med eftertryck att marknadsaktörerna aktivt bör involveras i arbetet med att utforma räntan så att den resulterande räntan tillgodoser marknadens behov. Under övergångsfasen till nya referensräntor är det också av största vikt att varje EU-ram är hanterlig för marknadsaktörerna. Detta är särskilt viktigt eftersom förslaget till förordning har ett mycket brett tillämpningsområde. ECB skulle även vilja understryka att de specifika kommentarerna nedan i första hand inriktas på förordningens effekter på de viktiga referensräntorna.

text: 3. Specifika kommentarer

text: 3.1 Tillämpningsområde, uteslutning av index och referensvärden som lämnas av centralbanker samt definition

text: ECB stöder att förslaget till förordning har ett brett tillämpningsområde och ska omfatta alla referensvärden som används för att prissätta finansiella instrument som tas upp till handel på en reglerad handelsplats, såsom energi-, råvaru- och valutaderivat, samt finansiella avtal och investeringsfonders värde. Detta är lämpligt eftersom referensvärden används i en sådan omfattande utsträckning på de inhemska och internationella finansiella marknaderna och därför har stor potential att inverka negativt på investerare och konsumenter av mindre avancerade finansiella produkter, t.ex. bolån.

text: ECB välkomnar att centralbanker som är medlemmar i Europeiska centralbankssystemet (ECBS) i förslaget till förordning uttryckligen undantas från dess tillämpningsområde eftersom de redan har system för att säkerställa efterlevnaden av dess mål. ECB föreslår emellertid att detta undantag ska utvidgas till samtliga centralbanker eftersom de riktvärden och index som de tillhandahåller redan omfattas av myndighetskontroll. Dessa kontroller har utformats för att uppfylla principer, standarder och förfaranden som säkerställer att referensvärdena och indexen är tillförlitliga, utan otillbörlig påverkan och oberoende. För centralbanker – och även för myndigheterna i stort – skulle det också medföra dubbelarbete om de omfattades av förslaget till förordning, eftersom administratörerna kommer att bli föremål för den tillsyn som deras nationella behöriga myndighet utövar. Förslaget till förordning behöver därför inte omfatta centralbanker och deras referensvärden och index, och ECB skulle inte heller motsätta sig om undantaget utvidgades till samtliga myndigheter. Detta är i linje med Ioscos rapport om principer för fastställande av referensvärden, som kom nyligen, där det konstateras att nationella myndigheters administration av referensvärden som används för samhällspolitiska ändamål ligger utanför deras tillämpningsområde.

text: Vad gäller definitionen av referensräntor för lån mellan banker noterar ECB också att den särskilda ordning som fastställs i bilaga II endast omfattar referensvärden som baseras på den räntesats till vilken banker kan låna ut till eller låna från andra banker. ECB anser att denna ordning bör vara mindre restriktiv och även omfatta referensvärden där den underliggande tillgången är den räntesats till vilken banker kan låna ut till eller låna från grossistmarknaden. Grossistmarknaden kan omfatta andra aktörer än banker.

text: 3.2 Referensvärdenas tillförlitlighet och frihet från otillbörlig påverkan samt auktorisation och tillsyn av administratörer

text: ECB välkomnar att den ingångsinformation som ska lämnas av rapportörerna måste vara transaktionsuppgifter och att andra uppgifter endast får användas om de transaktionsuppgifter som finns tillgängliga inte är tillräckliga för att ge en rättvisande och tillförlitlig bild av den marknad eller ekonomiska verklighet som referensvärdet är avsett att mäta, under förutsättning att de kan kontrolleras.

text: När EU:s lagstiftande organ arbetar för förslagets berättigade mål bör de framför allt se till att de skärpta kraven för administratörer inte oavsiktligt avskräcker nya aktörer från att ta sig an en sådan betydelsefull funktion eller alltför starkt motverkar att de nuvarande administratörerna upprätthåller funktionen, framför allt under innevarande period då det kan komma att bli en övergång till nya referensräntor. Sådana inträdeshinder skulle kunna leda till en icke-optimal förteckning över referensvärden som kanske inte tillgodoser användarnas behov.

text: För att fastställa var tröskelvärdet 50 % av värdet av transaktioner på marknaden ligger, vilket administratören enligt artikel 7.1 c i förslaget till förordning måste göra för att avgöra om det finns en underliggande marknad för icke-transaktionsbaserade referensvärden, behöver det klargöras hur administratören ska komma fram till en väl underbyggd och stabil bedömning av vad som utgör en marknad. Detta med tanke på att marknad är ett ekonomiskt begrepp som härrör från konkurrensrätten och inte definieras ytterligare i förslaget till förordning.

text: ECB noterar också att administratörer och rapportörer till referensvärden inom EU enligt förslaget till förordning ska stå under tillsyn av behöriga myndigheter som har utsetts av medlemsstaterna, och att administratörer av referensvärden kommer att behöva auktoriseras av dessa myndigheter. ECB har tidigare framfört ståndpunkten att de europeiska tillsynsmyndigheterna bör delta i tillsynen över fastställandet av Euribors räntesats, med tanke på Euribors systemvikt för EU:s finansiella marknader och dess betydelse för den penningpolitiska transmissionsmekanismen. ECB anser att myndigheter som Esma och EBA är väl lämpade för detta. ECB välkomnar därför förslaget att kommissionen ska anta delegerade akter på basis av tekniska standarder som har utarbetats av Esma om specifika aspekter av fastställandet av referensvärden samt att Esma föreslås få befogenhet att inta en bindande medlingsroll vid samordning av samarbetet mellan behöriga myndigheter inom unionen och dess funktion vid registrering och återkallande av registreringen av administratörer i ett tredjeland. Begreppet belägen som används för juridiska eller fysiska personers placering, i enlighet med definitionen i förslaget till förordning, bör också användas konsekvent i hela texten. ECB välkomnar också att de behöriga myndigheterna enligt förslaget till förordning får delegera vissa av sina uppgifter till Esma, om den sistnämnda myndigheten har gett sitt godkännande.

text: 3.3 Krav för olika sektorer, referensvärden som är av kritisk betydelse och obligatorisk rapportering

text: Förslaget innehåller krav för olika typer av referensvärden och sektorer samt en särskild ordning för referensvärden som är av kritisk betydelse. ECB välkomnar de olika beståndsdelarna i en sådan striktare ordning för referensvärden som är av kritisk betydelse. ECB välkomnar också att det i förslaget till förordning fastställs att det ska vara obligatoriskt för enheter som omfattas av tillsyn att rapportera ingångsinformation till ett referensvärde som är av kritisk betydelse. Detta är en viktig skyddsmekanism om det uppstår ett marknadsmisslyckande, vilket inte kan uteslutas, och ingångsinformationen från transaktionsbaserade uppgifter minskar eller inte längre finns tillgänglig. ECB uttrycker emellertid sin oro över att den nuvarande definitionen av kritiskt referensvärde – där det fastställs att merparten av rapportörerna ska vara enheter som omfattas av tillsyn och som prissätter finansiella instrument med ett nominellt värde på minst 500 miljarder euro – kanske inte utgör en tillräckligt stabil bas för de nya framväxande referensvärdena som är av kritisk betydelse, t.ex. referensräntor för lån mellan banker. Den föreslagna definitionen kan inte bara utgöra ett inträdeshinder, utan även göra det svårt att bedöma om tröskelvärdet är uppfyllt. Mot denna bakgrund anser ECB att det vore en fördel att behålla en mer flexibel definition som grundas på bedömningar av den finansiella stabiliteten.

text: ECB har starka betänkligheter mot den föreslagna ordalydelsen för det tröskelvärde som utlöser befogenheten att kräva obligatorisk rapportering. Så som artikel 14 nu är formulerad får administratörens behöriga myndighet vissa befogenheter som den får utöva för att säkerställa att enheter som omfattas av tillsyn fortsätter att rapportera in information till referensvärdet och de kan behöva vidta andra åtgärder om rapportörer, som omfattar minst 20 % av rapportörerna till ett referensvärde av kritisk betydelse har upphört att rapportera, eller det finns tillräckliga indikationer på att minst 20 % av rapportörerna sannolikt kommer att upphöra att rapportera under något år. Det kan emellertid uppstå situationer där ett antal panelinstitut upphör att rapportera ingångsinformation under flera år, men där samtidigt antalet fall då referensvärdet inte längre konstrueras för ett visst år (på löpande basis eller kalenderår) inte uppgår till 20 % av alla rapportörer till referensvärdet och den behöriga myndigheten därmed inte har befogenhet att ingripa. Detta kan i så fall resultera i att ett referensvärde som är av kritisk betydelse sakta förgås utan att det finns någon möjlighet att åberopa en obligatorisk ordning. Detta kan få allvarliga konsekvenser för panelens representativitet. Administratören är skyldig att se till att ingångsinformation inhämtas från en panel eller en grupp rapportörer som är tillförlitlig och representativ, men om det inte är möjligt att kräva obligatorisk rapportering kan den bristfälliga ingångsinformationen till ett referensvärde få en betydande negativ inverkan på den finansiella stabiliteten och marknadernas funktion. Med tanke på dessa referensvärdens betydelse och med hänsyn till bedömningarna av den finansiella stabiliteten och en välfungerande marknad, rekommenderar ECB med eftertryck att testet inte ska göras utifrån ett värde som enkelt kan kringgås och där utlösningspunkten kanske aldrig uppnås. Detta ska i stället ersättas med kvalitativa kriterier som avser bedömningar av den finansiella stabiliteten. ECB rekommenderar följaktligen med eftertryck att administratören regelbundet och så snart panelen minskar i storlek ska vara skyldig att kontrollera om panelen fortfarande är representativ och framför allt om den minskade storleken leder till att den ingångsinformation som erhålls från en samling rapportörer inte är tillräckligt representativ. ECB noterar i detta sammanhang att administratörer enligt artikel 7.1 b i förslaget till förordning ska få ingångsinformation från en panel eller ett urval av rapportörer vars tillförlitlighet och representativitet säkerställer att referensvärdet är tillförlitligt och representativt för den marknad eller ekonomiska verklighet som det är avsett att mäta (representativa rapportörer). I detta sammanhang rekommenderar ECB att det i artikel 14.2 uttryckligen anges att de enheter som omfattas av tillsyn och som har valts ut för att obligatoriskt rapportera till det referensvärde som är av kritisk betydelse kan omfatta enheter som står under tillsyn och som inte är panelinstitut.

text: När det gäller referensvärden som är av kritisk betydelse fastställs det även i förslaget till förordning att rapportörernas behöriga myndigheter ska bistå den behöriga myndigheten för administratören av referensvärdet i samband med att de åtgärder som anges i artikel 14.1 a och b genomförs. Detta innefattar också en skyldighet för de enheter som omfattas av tillsyn att obligatoriskt rapportera till referensvärdet. Om administratörens behöriga myndighet har fattat ett beslut om någon av dessa åtgärder, men det råder oenighet i kollegiet om den eller de vidtagna åtgärderna eller om det inte råder enighet om de arrangemang som ska fastställas skriftligen för hur administratörens behöriga myndighet ska genomföra åtgärderna, förstår ECB det som att ärendet kan hänskjutas till Esma, som därefter kan fatta ett beslut enligt det förfarande som fastställs i

text: 3.4 Tillsynssamarbete

text: För varje referensvärde som är av kritisk betydelse ska det enligt förslaget till förordning inrättas ett kollegium av behöriga myndigheter. ECB är emellertid tveksam till hur ett sådant förfarande skulle fungera i fråga om finansiella referensvärden som är av kritisk betydelse, framför allt vid en nödsituation såsom ett marknadsmisslyckande. Dessa arrangemang bör inte heller påverka ECB:s tillsynsansvar för banksektorn som fastställs i förordningen om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut. I denna förordning tilldelas ECB tillsynsuppgifter över kreditinstituten, men har inga tillsynsuppgifter i fråga om hur verksamheten bedrivs. ECB tolkar det därför som att det fortfarande är de nationella behöriga myndigheterna som ansvarar för tillsynen över referensvärden. Men för att undanröja alla oklarheter om att det alltjämt ska vara de nationella behöriga myndigheterna som ansvarar för tillsynen över hur institut som omfattas av den gemensamma tillsynsmekanismen agerar finansiellt, bör det i förordningen fastställas att den behöriga myndighet som ska utses av medlemsstaterna måste vara en nationell behörig myndighet.

text: 3.5 Transparens och konsumentskydd

text: ECB noterar att enligt artikel 16.1 i förslaget till förordning ska en administratör vara skyldig att offentliggöra den ingångsinformation som används för att fastställa referensvärdet omgående efter det att referensvärdet har offentliggjorts, utom om detta skulle få allvarliga negativa följder för rapportörerna eller ha en negativ inverkan på referensvärdets tillförlitlighet eller skydd mot otillbörlig påverkan. I sådana fall får offentliggörandet tillfälligt skjutas upp till dess att dessa följder har minskat väsentligt. Vidare förstår ECB det som att förbudet i förslaget till förordning mot att den behöriga myndigheten, dess anställda eller ombud röjer information som omfattas av tystnadsplikt för någon annan person inte omfattar administratören av referensvärdet och att detta därför inte hindrar administratören från att till slut offentliggöra ingångsinformation även om den innehåller information av det slag som anges i artikel 16 i förslaget till förordning. Det är emellertid tveksamt om dessa uppgifter skulle ge något mervärde till användarna. Förslaget till förordning bör i stället säkerställa att användarna kan vara förvissade om att uppgifterna är tillförlitliga genom att det finns en ordentlig övervakning, tillsyn, arkivering och revision för uppgifterna. För transaktionsbaserade referensvärden kan det dessutom uppstå situationer där den ingångsinformation som ska offentliggöras innehåller uppgifter som är kommersiellt känsliga eller omfattas av affärssekretess, t.ex. om ingångsinformationen omfattar volymuppgifter för transaktioner. Administratören bör därför inte vara skyldig att offentliggöra uppgifterna ens med fördröjning, om inte rapportören i fråga har gett sitt förhandsgodkännande. I stället skulle det räcka om administratören var skyldig att arkivera uppgifterna under en viss period då den behöriga myndigheten skulle kunna begära att få tillgång till uppgifterna. Detta skulle vara mindre betungande för rapportörerna och samtidigt göra det möjligt för administratörens behöriga myndighet att få tillgång till uppgifterna för att kontrollera att de är rättvisande och tillräckliga.

text: Enligt bestämmelserna om transparens ska administratören av ett referensvärde vara skyldig att offentliggöra vilka åtgärder som kommer att vidtas om det görs väsentliga ändringar av referensvärdet eller om det upphör att gälla. På samma sätt är enheter som omfattas av tillsyn och användare skyldiga att offentliggöra tillförlitliga planer som beskriver vilka åtgärder de skulle vidta i så fall. Men varken genom dessa bestämmelser eller genom bestämmelserna för övergångsarrangemang införs det något krav på beredskapsplaner om det skulle uppstå plötsliga problem med ett referensvärde. I förslaget till förordning rekommenderar ECB därför att det införs ett krav om att administratörer av referensvärden ska utarbeta sina egna beredskapsrutiner, med full transparens gentemot indexens slutanvändare. Sådana bestämmelser skulle kunna ingå i uppförandekoden för administratörer av referensvärden som ett ytterligare krav under avsnitt D punkt 1 i bilaga I till förslaget till förordning.

text: Enheter som omfattas av tillsyn, såsom kreditinstitut, är skyldiga att bedöma om det är lämpligt för en konsument att använda referensvärdet som värdering av ett finansiellt avtal. För att förvissa sig om att det är lämpligt är enheten skyldig att inhämta nödvändig information om referensvärdet, inklusive administratörens referensvärdesdeklaration. ECB rekommenderar att EU:s lagstiftande organ klargör hur denna skyldighet ska avspeglas i kommissionens förslag om bostadslåneavtal, eftersom bolån inkluderas i den definition av finansiella avtal som finns i förslaget till förordningen.

text: 3.6 Användning av referensvärden från administratörer i tredjeland

text: ECB noterar att enligt det föreslagna likvärdighetssystemet i

text: artikel 20

text: ska referensvärdena från administratörer i tredjeland uppfylla vissa angivna villkor innan dessa referensvärden får användas av enheter som omfattas av tillsyn i EU. Bland annat ska det inhämtas ett beslut från kommissionen där det erkänns att deras rättsliga och tillsynsmässiga ramar är likvärdiga med dem som fastställs i förslaget till förordning. ECB noterar även att det förefaller som att sådana referensvärden inte omfattas av övergångsbestämmelserna enligt

text: artikel 39

text: , eftersom de endast verkar gälla för befintliga referensvärden där administratören måste lämna in en ansökan om auktorisation till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där administratören är belägen, dvs. administratörer belägna i EU.

text: ECB är tveksam till hur det föreslagna likvärdighetssystemet skulle fungera, särskilt om det införs samtidigt med de övriga bestämmelserna i förslaget till förordning. Många viktiga investeringsprodukter inom EU, framför allt inom området derivat och investeringsfonder, prissätter referensvärden utanför EU. Även om Iosco har offentliggjort principer för fastställande av referensvärden och uppmanar länderna att genomföra dem, är detta fortfarande en fråga för varje enskilt land. Det är därför osäkert om alla Iosco-medlemmar kommer att genomföra dem genom lagstiftning. För att kommissionen ska utfärda ett positivt likvärdighetsbeslut måste enligt förslaget till förordning den rättsliga ramen i ett tredjeland garantera att förordningens krav, inklusive krav på styrelseformer och kontroll som gäller för administratörer, vara rättsligt bindande och föremål för effektiv tillsyn och tillämpning. För många tredjeländer – i synnerhet G20-länderna – kan det vara svårt att se till att den rättsliga ramen uppfyller likvärdighetsvillkoren, t.ex. om deras administratör och rapportörer inte omfattas av tillsynskrav. I så fall skulle ett stort antal produkter som prissätter referensvärden som administreras av tredjeland behöva dras in, vilket skulle kunna få betydande effekter på den finansiella stabiliteten.

text: ECB noterar även att det föreslagna likvärdighetssystemet inte ger några tydliga riktlinjer för vad som kommer att hända med avtal som för närvarande prissätter den här typen av referensvärden, om dessa referensvärden inte skulle klara likvärdighetstestet, eftersom övergångsbestämmelserna i

text: artikel 39

text: endast förefaller gälla för referensvärden i EU.

text: För att undvika att det råder ovisshet om användningen av referensvärden som administreras utanför EU uppmanar ECB därför EU:s lagstiftande organ att överväga om det åtminstone skulle införas en längre genomförandeperiod för likvärdighetssystemet. Detta skulle innebära att vissa vanligt förekommande referensvärden som administreras i tredjeländer – i synnerhet G20-länderna – skulle kunna fortsätta att användas i EU fram till dess att en längre övergångsperiod på tre år har löpt ut. För dessa riktvärden skulle administratören i tredjeland vara skyldig att styrka att deras egen nationella rättsliga ram överensstämmer med Iosco-principerna. Referensvärdet skulle därmed omfattas av ett tillfälligt undantag från likvärdighetskraven i artikel 20 i förslaget till förordning. Det är emellertid viktigt att balansera strävan efter finansiell stabilitet inom EU mot den mer omfattande strävan att det ska råda likartade regler för samtliga administratörer av referensvärden av kritisk betydelse som är vanligt förekommande inom EU. För att uppnå en sådan balans tänker sig ECB att Esma skulle få i uppgift att för kommissionens räkning genomföra en återkommande översyn för att se om det fortfarande är motiverat att skjuta upp genomförandet av likvärdighetssystemet för administratörer som är baserade utanför EU.

text: 4. Andra internationella aspekter

text: I Eurosystemets svar på kommissionens samråd om regelverket för index i september 2012 underströk ECB hur viktigt det är att säkerställa att lagstiftningsinitiativ på nationell nivå och unionsnivå samordnas med internationella initiativ inom det här området. I detta sammanhang noterar ECB att Financial Stability Boards styrgrupp för offentliga sektorn, där ECB ingår, just nu diskuterar framtiden för banksektorns finansiella referensvärden tillsammans med marknadsaktörerna.

text: I de fall där ECB rekommenderar att den föreslagna förordningen ska ändras anges de specifika förslagen i bilagan åtföljt av en förklaring.

text: Utfärdat i Frankfurt am Main den 7 januari 2014.

text: Mario Draghi

text: Ecb:s ordförande

text: BILAGA

text: Kommissionens förslag | ECB:s ändringsförslag

text: (16) Referensvärden som konstrueras av centralbanker i unionen omfattas av myndighetskontroll och uppfyller principer, standarder och förfaranden som säkerställer uppgifternas korrekthet, att uppgifterna är utan otillbörlig påverkan och är oberoende av sina referensvärden enligt vad som föreskrivs i denna förordning. Det är därför inte nödvändigt att dessa referensvärden omfattas av denna förordning. Men centralbankerna i tredjeländer kan också konstruera referensvärden som används i unionen. Det är nödvändigt att fastställa att bara dessa centralbanker i tredjeländer som konstruerar referensvärden undantas från skyldigheterna i denna förordning som omfattas av liknande standarder som dem som införs genom denna förordning. | (16) Referensvärden som konstrueras av centralbanker i unionen omfattas av myndighetskontroll och uppfyller principer, standarder och förfaranden som säkerställer uppgifternas korrekthet, att uppgifterna är utan otillbörlig påverkan och är oberoende av sina referensvärden enligt vad som föreskrivs i denna förordning. Det är därför inte nödvändigt att dessa referensvärden omfattas av denna förordning. Men centralbankerna i tredjeländer kan också konstruera referensvärden som används i unionen. Det är nödvändigt att fastställa att bara dessa centralbanker i tredjeländer som konstruerar referensvärden undantas från skyldigheterna i denna förordning som omfattas av liknande standarder som dem som införs genom denna förordning.

text: Förklaring Referensvärden som tillhandahålls av centralbanker omfattas av myndighetskontroll. Dessa kontroller har redan utformats för att uppfylla principer, standarder och förfaranden som säkerställer att referensvärdena är rättvisande, utan otillbörlig påverkan och oberoende. Centralbanker och de referensvärden som de tillhandahåller behöver därför inte inkluderas i förslaget till förordning.

text: (EU) nr 182/2011

text: av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter. | (50) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter vad gäller vissa aspekter. Dessa aspekter avser fastställelse av likvärdigheten av den rättsliga ram som centralbanker och konstruktörer av referensvärden i tredjeländer omfattas av och det faktum att ett referensvärde är av avgörande betydelse. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning

text: (EU) nr 182/2011

text: av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter.

text: Förklaring Strykningen av centralbankerna beror på det undantag som har föreslagits för dessa institut.

text: 2. Denna förordning ska inte tillämpas på: (a) Medlemmar i Europeiska centralbankssystemet (ECBS). (b) Centralbanker i tredjeländer vars rättsliga ram erkänns av kommissionen i enlighet med principer, standarder och förfaranden som motsvarar kraven på exakthet, otillbörlig påverkan och självständighet när det gäller konstruktion av de referensvärden som föreskrivs i denna förordning. 3. Kommissionen ska upprätta en förteckning över de centralbanker i tredjeländer som avses i punkt 2 b. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i

text: artikel 38.2

text: . | 2. Denna förordning ska inte tillämpas på:centralbanker. (a) Medlemmar i Europeiska centralbankssystemet (ECBS). (b) Centralbanker i tredjeländer vars rättsliga ram erkänns av kommissionen i enlighet med principer, standarder och förfaranden som motsvarar kraven på exakthet, otillbörlig påverkan och självständighet när det gäller konstruktion av de referensvärden som föreskrivs i denna förordning. 3. Kommissionen ska upprätta en förteckning över de centralbanker i tredjeländer som avses i punkt 2 b. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i

text: artikel 38.2

text: Förklaring Se förklaringen till ändring 1.

text: (19) referensräntor för lån mellan banker: ett referensvärde där den underliggande tillgången för de syften som avses i punkt 1 c i denna artikel är den räntesats till vilken banker kan låna ut till eller låna från andra banker. | (19) referensräntor för lån mellan banker: ett referensvärde där den underliggande tillgången för de syften som avses i punkt 1 c i denna artikel är den räntesats till vilken banker kan låna ut till eller låna från andra banker eller den tillgängliga räntan på grossistmarknaden.

text: Förklaring Begreppet referensräntor för lån mellan banker som används för den särskilda ordning som fastställs i bilaga II förefaller inte vara lämpligt för alla nuvarande räntebaserade referensvärden eller de som kan komma att utvecklas i framtiden. Den nuvarande definitionen verkar t.ex. inte omfatta räntor som baseras på kontrollbara uppgifter från grossistmarknaden. Definitionen bör därför utvidgas så att den omfattar inte enbart referensvärden som baseras på bankernas in- och utlåningsräntor till varandra, utan även referensvärden som baseras på räntor som används vid bankernas utlåningsverksamhet på grossistmarknaden.

text: (21) kritiskt referensvärde: ett referensvärde, där merparten av rapportörerna är enheter som omfattas av tillsyn och som prissätter finansiella instrument med ett nominellt värde på minst 500 miljarder euro. | (21) kritiskt referensvärde: ett referensvärde, där merparten av rapportörerna är enheter som omfattas av tillsyn och som prissätter finansiella instrument med ett nominellt värde på minst 500 miljarder eurosom, om det upphör eller konstrueras med hjälp av en icke-representativ panel, eller en icke-representativ samling rapportörer eller icke-representativ ingångsinformation, skulle ha en betydande negativ inverkan på den finansiella stabiliteten, marknadernas funktion, konsumenterna eller den reala ekonomin.

text: Förklaring ECB anser att det vore fördelaktigt att använda sig av en mer flexibel definition som grundas på bedömningar av den finansiella stabiliteten i stället för den föreslagna definitionen som baseras på ett nominellt tröskelvärde. Framför allt om det rör sig om ett nytt kritiskt referensvärde under de nya förutsättningarna med transaktionsbaserade referensvärden är det sannolikt att volymen med prissatta finansiella instrument kommer att variera. En definition som grundar sig på bedömningar av den finansiella stabiliteten ger en säkrare bas för de nya framväxande referensvärdena som är av kritisk betydelse, t.ex. referensräntor för lån mellan banker, om marknaden skulle vilja konstruera sådana.

text: 1. Om rapportörer, som omfattar minst 20 % av rapportörerna till ett referensvärde av kritisk betydelse har upphört att rapportera, eller det finns tillräckliga indikationer på att minst 20 % av rapportörerna sannolikt kommer att upphöra att rapportera under något år, ska den behöriga myndigheten för administratören för ett referensvärde av kritisk betydelse ha följande befogenheter: (a) Kräva att entiteter som omfattas av tillsyn, som valts ut i enlighet med punkt 2, rapporterar ingångsinformation till administratören i enlighet med metoden, uppförandekoden eller andra regler. (b) Fastställa i vilken form, och vid vilken tidpunkt, ingångsinformation ska lämnas. (c) Ändra uppförandekoden, metoden eller andra regler som avser referensvärdet av kritisk betydelse. | 1. Om rapportörer, som omfattar minst 20 % av rapportörerna till ett referensvärde av kritisk betydelse har upphört att rapportera, eller det finns tillräckliga indikationer på att minst 20 % av rapportörerna sannolikt kommer att upphöra att rapportera under något år, ska den behöriga myndigheten för administratören för ett referensvärde av kritisk betydelseVartannat år ska administratören av ett eller flera referensvärden av kritisk betydelse till sin behöriga myndighet överlämna en bedömning av representativiteten för varje referensvärde av kritisk betydelse som det administrerar. 2. Om en rapportör till ett referensvärde av kritisk betydelse avser att lämna en panel, ska denne skriftligen underrätta den berörda administratören, som i sin tur omgående ska vidta följande åtgärder: (a) Underrätta sin behöriga myndighet. (b) Senast 14 dagar efter dagen för underrättelsen överlämna en strukturerad bedömning till den behöriga myndigheten om vilka konsekvenser det får för panelens storlek och representativitet att rapportören lämnar panelen. 3. Efter att ha mottagit en bedömning enligt punkt 1 eller 2 ska den behöriga myndigheten på basis av denna bedömning omgående vidta följande åtgärder: (a) Underrätta Esma. (b) Utföra en egen bedömning av om referensvärdet av kritisk betydelse brister i representativitet. [Detta kan i synnerhet vara följden av ett minskat antal rapportörer över tiden eller av strukturell marknadsutveckling.] 4. Om administratörens behöriga myndighet anser att referensvärdet brister i representativitet, ska den ha följande befogenheter: (a) Kräva att entiteter som omfattas av tillsyn, som valts ut i enlighet med punkt 5, rapporterar ingångsinformation till administratören i enlighet med metoden, uppförandekoden eller andra regler. (b) Fastställa i vilken form, och vid vilken tidpunkt, ingångsinformation ska lämnas. (c) Ändra uppförandekoden, metoden eller andra regler som avser referensvärdet av kritisk betydelse. (d) Kräva att en rapportör som har underrättat om sin avsikt att lämna en panel enligt punkt 2 ska vara kvar i panelen till dess att den behöriga myndigheten har slutfört sin bedömning. Denna period får inte överstiga [4] veckor från och med dagen då rapportören underrättade om sin avsikt att lämna panelen.

text: Förklaring Det kan uppstå en situation där antalet panelinstitut som uppgår till färre än 20 % av alla rapportörer upphör att rapportera ingångsinformation för ett visst år och att antalet därefter ökar markant, men att antalet fall då referensvärdet upphör att konstrueras för ett visst år ändå inte uppgår till 20 % av alla rapportörer. I en sådan situation skulle administratörens behöriga myndighet inte få befogenhet att ingripa enligt

text: artikel 14

text: (obligatorisk rapportering). Tröskelvärdet för att dessa befogenheter ska kunna utövas, dvs. att 20 % av rapportörerna slutar att rapportera in information, bör därför ersättas med flera kvalitativa tester som baseras på den behöriga tillsynsmyndighetens utvärdering av vilken effekt en minskad panelstorlek skulle få på panelens och ingångsinformationens representativitet. I så fall krävs det att en rapportör som avser att lämna panelen omgående underrättar administratören. Av hänsyn till den finansiella stabiliteten krävs det också en ytterligare befogenhet för att säkerställa att varje rapportör som har för avsikt att lämna panelen stannar kvar till dess att utvärderingen har slutförts.

text: 1. Administratörer ska offentliggöra den ingångsinformation som används för att fastställa referensvärdet omgående efter det att referensvärdet har offentliggjorts, utom om detta skulle få allvarliga negativa följder för rapportörerna eller ha en negativ inverkan på referensvärdets tillförlitlighet eller skydd mot otillbörlig påverkan. I sådana fall får offentliggörandet skjutas upp till dess att dessa följder har minskat väsentligt. Eventuella personuppgifter i ingångsinformationen får inte offentliggöras. 2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med

text: artikel 37

text: för att specificera den information som ska lämnas enligt punkt 1, bl.a. under vilka omständigheter inlämningen av information kan försenas och på vilka sätt informationen ska överlämnas. | ”1. Administratörer ska offentliggöra den ingångsinformation som används för att fastställa referensvärdet omgående efter det att referensvärdet har offentliggjorts, utom om detta skulle få allvarliga negativa följder för rapportörerna eller ha en negativ inverkan på referensvärdets tillförlitlighet eller skydd mot otillbörlig påverkan. I sådana fall får offentliggörandet skjutas upp till dess att dessa följder har minskat väsentligt. Eventuella personuppgifter i ingångsinformationen får inte offentliggöras. 1. Administratörer ska arkivera den ingångsinformation som används för att fastställa referensvärdet så att den är tillgänglig för den behöriga myndigheten i [5] år från dagen då referensvärdet offentliggjordes. Under tiden som ingångsinformationen finns arkiverad är administratören skyldig att skydda varje del av informationen som är kommersiellt känslig, omfattas av affärssekretess eller utgörs av personuppgifter. Administratören får inte offentliggöra rapportörens ingångsinformation som används för att fastställa referensvärdet utan att först ha inhämtat rapportörens skriftliga medgivande. 2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med

text: artikel 37

text: för att specificera den information som ska arkiveras enligt punkt 1, ochbl.a. under vilka omständigheter inlämningen av information kan försenas och på vilka sätt informationen ska överlämnassom på begäran ska överlämnas eller på annat sätt göras tillgänglig för den behöriga myndigheten.

text: Förklaring Administratörer ska inte vara skyldiga att offentliggöra ingångsinformation, inte ens med fördröjning. För det första kommer dessa uppgifter inte att ge något mervärde för användarna. Genom förslaget till förordning bör det snarare säkerställas att användaren kan vara förvissad om att uppgifterna är rättvisande och tillförlitliga genom lämpliga kontrollmekanismer. För det andra kan ingångsinformationen innehålla uppgifter som är kommersiellt känsliga eller omfattas av affärssekretess, t.ex. om den omfattar volymuppgifter för transaktioner. Administratören måste emellertid hålla ingångsinformationen tillgänglig för den behöriga tillsynsmyndigheten under en rimlig tidsperiod för att myndigheten ska kunna kontrollera att de rapporterade uppgifterna är tillförlitliga och korrekta. Rapportören får emellertid förhandsgodkänna att uppgifterna offentliggörs.

text: 1. Administratörer ska offentliggöra vilka åtgärder de kommer att vidta om ändringar av referensvärdet görs eller det upphör att gälla. | 1. Administratörer ska offentliggöra vilka åtgärder de kommer att vidta om ändringar av referensvärdet görs eller det upphör att gälla. I uppförandekoden enligt

text: artikel 9

text: ska administratören även ange sina beredskapsrutiner för den händelse att det uppstår plötsliga problem med ett referensvärde.

text: Förklaring Genom att i uppförandekoden ange att beredskapsrutiner utgör en av skyldigheterna för administratören av referensvärdet skulle man få ett referensvärde som är ännu mer väl underbyggt, främja öppenheten gentemot marknadsaktörerna och underlätta övergången till ett alternativt referensvärde i nödsituationer, dvs. om det skulle uppstå allvarliga och plötsliga problem som gör att administratören inte kan konstruera referensvärdet. Se även ändring 17.

text: 1. Referensvärden från en administratör i ett tredjeland får användas av enheter som omfattas av tillsyn i unionen, förutsatt att följande villkor är uppfyllda: (a) Kommissionen har antagit ett beslut om likvärdighet i enlighet med punkt 2 och därmed erkänt att de rättsliga och tillsynsmässiga ramarna i detta tredjeland är likvärdiga med kraven i denna förordning. (b) Administratören är auktoriserad eller registrerad, samt föremål för tillsyn, i detta tredjeland. (c) Administratören har underrättat Esma om sitt samtycke till att deras nuvarande eller framtida referensvärden får användas av enheter som omfattas av tillsyn i unionen, förteckningen över de referensvärden som får användas i unionen och den behöriga myndighet som ansvarar för dess tillsyn i tredjeland. (d) Administratören är vederbörligen registrerad i enlighet med

text: artikel 21

text: . (e) De samarbetsarrangemang som avses i punkt 3 i denna artikel tillämpas. | 1. Referensvärden från en administratör som är belägen i ett tredjeland får användas av enheter som omfattas av tillsyn i unionen under en treårsperiod från och med den dag då denna förordning träder i kraft, förutsatt att följande villkor är uppfyllda: (a) Kommissionen har antagit ett beslut om likvärdighet i enlighet med punkt 2 och därmed erkänt att de rättsliga och tillsynsmässiga ramarna i detta tredjeland är likvärdiga med kraven i denna förordningett beslut om att administratören för referensvärdet uppfyller kraven för den rättsliga ramen och tillsynsverksamheten i det tredjeland där administratören är belägen och i synnerhet Iosco-principerna om finansiella referensvärden. (b) Administratören är auktoriserad eller registrerad, samt föremål för tillsyn, i detta tredjeland. (c) Administratören har underrättat Esma om sitt samtycke till att deras nuvarande eller framtida referensvärden får användas av enheter som omfattas av tillsyn i unionen, och förteckningen över de referensvärden som får användas i unionen och den behöriga myndighet som ansvarar för dess tillsyn i tredjeland. (d) Administratören är vederbörligen registrerad i enlighet med

text: artikel 21

text: . (e) De samarbetsarrangemang som avses i punkt 3 i denna artikel tillämpas.

text: Förklaring På internationell nivå förekommer det en rad olika lagstiftningslösningar för finansiella referensvärden och när det införs ett likvärdighetssystem bör det göras noggranna avvägningar också med hänsyn till bedömningarna av den finansiella stabiliteten. Man bör därför överväga om det bör införas ett treårsundantag från likvärdighetssystemet för tredjelandsadministratörer av referensvärden som är av kritisk betydelse och som är vanligt förekommande i unionen. Administratörer i tredjeland bör emellertid vara skyldiga att styrka att de följer sina nationella rättsliga och tillsynsmässiga ramar samt Iosco-principerna. I så fall skulle referensvärdet tillfälligt undantas från likvärdighetskraven enligt artikel

text: och

text: . Administratörer som omfattas av ett sådant system skulle registreras separat av Esma (se nedan). För att uppnå en balans mellan de motstridiga intressen som kan förekomma mellan att bevara den finansiella stabiliteten och samtidigt behandla administratörer av referensvärden oavsett om de är baserade i eller utanför unionen, bör detta treåriga undantag ses över årligen. Denna översyn skulle kunna utföras av Esma på uppdrag av kommissionen (se ändring 15). Vad gäller definitionen i

text: artikel 3.1

text: .22, där belägen definieras som det land där en juridisk person har sitt säte eller annan officiell adress, bör begreppet belägen användas konsekvent i hela förslaget till förordning.

text: | 2. Från och med tre år efter det att denna förordning har trätt i kraft får referensvärden som lämnas av en administratör belägen i ett tredjeland användas av enheter som omfattas av tillsyn i unionen, förutsatt att följande villkor är uppfyllda: (a) Kommissionen har antagit ett beslut om likvärdighet i enlighet med punkt 3 och därmed erkänt att de rättsliga och tillsynsmässiga ramarna i detta tredjeland är likvärdiga med kraven i denna förordning. (b) Administratören är auktoriserad eller registrerad, samt föremål för tillsyn, i detta tredjeland. (c) Administratören har underrättat Esma om sitt samtycke till att deras nuvarande eller framtida referensvärden får användas av enheter som omfattas av tillsyn i unionen, förteckningen över de referensvärden som får användas i unionen och den behöriga myndighet som ansvarar för dess tillsyn i tredjeland. (d) Administratören är vederbörligen registrerad i enlighet med

text: artikel 21

text: . (e) De samarbetsarrangemang som avses i punkt 4 i denna artikel tillämpas.

text: Förklaring Det fullständiga likvärdighetssystemet enligt den nya artikeln 20.2 skulle träda i kraft först tre år efter det att förslaget till förordning trätt i kraft.

text: 2. Kommissionen får anta ett beslut om att den rättsliga ramen och tillsynsverksamhet i ett tredjeland ska garantera att (a) administratörer som är auktoriserade eller registrerade i det tredjelandet uppfyller de bindande krav som är likvärdiga med kraven i denna förordning, i synnerhet med hänsyn till om den rättsliga ramen och tillsynsverksamheten i ett tredjeland uppfyller Ioscos principer om referensvärden som offentliggjordes den 17 juli 2013, och (b) de bindande kraven är föremål för effektiv tillsyn och tillämpning i detta tredjeland. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i

text: artikel 38.2

text: . | 32. Vid tillämpning av punkt 2 får kommissionen får anta ett beslut om att den rättsliga ramen och tillsynsverksamhet i ett tredjeland ska garantera att (a) administratörer som är auktoriserade eller registrerade i det tredjelandet uppfyller de bindande krav som är likvärdiga med kraven i denna förordning, i synnerhet med hänsyn till om den rättsliga ramen och tillsynsverksamheten i ett tredjeland uppfyller Ioscos principer om referensvärden som offentliggjordes den 17 juli 2013, och (b) de bindande kraven är föremål för effektiv tillsyn och tillämpning i detta tredjeland. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i

text: artikel 38.2

text: Förklaring Förslaget om att under en treårsperiod införa ett system med tillfälliga lättnader enligt den nya artikeln 20.1 innebär att kommissionen inte skulle behöva fatta något beslut om likvärdighet enligt den nya artikeln 20.2 förrän tre år efter det att förslaget till förordning trätt i kraft.

text: 3. Esma ska upprätta samarbetsarrangemang med relevanta behöriga myndigheter i tredjeländer vars regelverk och tillsynssystem har erkänts som likvärdiga i enlighet med punkt 2. I sådana samarbetsarrangemang ska minst följande anges: ... | 34. Esma ska upprätta samarbetsarrangemang med relevanta behöriga myndigheter i tredjeländer vars regelverk och tillsynssystem har erkänts som likvärdiga i enlighet med punkt 23. I sådana samarbetsarrangemang ska minst följande anges: ...

text: Förklaring Detta är en följdändring som måste göras efter det att den nya artikeln 20.2 har införts.

text: 4. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för att fastställa minimiinnehållet i de samarbetsarrangemang som avses i punkt 3 och därmed se till att de behöriga myndigheterna och Esma kan utöva alla sina tillsynsbefogenheter enligt denna förordning. Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den [XXX]. Till kommissionen delegeras befogenheten att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna

text: i förordning (EU) nr 1095/2010. | 45. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för att fastställa minimiinnehållet i de samarbetsarrangemang som avses i punkt 34 och därmed se till att de behöriga myndigheterna och Esma kan utöva alla sina tillsynsbefogenheter enligt denna förordning. Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den [XXX]. Till kommissionen delegeras befogenheten att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna

text: i förordning (EU) nr 1095/2010.

text: 1. Esma ska registrera administratörer som har underrättat organet om sitt medgivande som avses i

text: artikel 20.1 c

text: . Registret ska vara tillgängligt för allmänheten på Esmas webbplats och innehålla information om vilka referensvärden som de relevanta administratörerna har tillåtelse att lämna och den behöriga myndighet som är ansvarig för tillsynen av dem i det tredjelandet. 2. Esma ska återkalla registreringen av en administratör som avses i punkt 1 från det register som avses i punkt 1 i följande fall: (a) Esma har välgrundade skäl, baserade på dokumenterade underlag, att anse att administratören agerar på ett sätt som klart strider mot användarnas intressen av dess referensvärden eller väl fungerande marknader. (b) Esma har välgrundade skäl, baserade på dokumenterade underlag, att anse att administratören på ett allvarligt sätt har brutit mot de nationella lagar och andra författningar som är tillämpliga i det tredjelandet och på grundval av vilka kommissionen har antagit beslutet i enlighet med

text: artikel 20.2

text: . | 1. Esma ska registrera administratörer som har underrättat oganet om sitt medgivande som avses i

text: artikel 20.1 c

text: och

text: artikel 20.2 c

text: . Registren ska vara tillgängliga för allmänheten på Esmas webbplats och innehålla information om vilka referensvärden som de relevanta administratörerna har tillåtelse att lämna och den behöriga myndighet som är ansvarig för tillsynen av dem i det tredjelandet. 2. Esma ska återkalla registreringen av en administratör som avses i punkt 1 från det relevanta register som avses i punkt 1 i följande fall: (a) Esma har välgrundade skäl, baserade på dokumenterade underlag, att anse att administratören agerar på ett sätt som klart strider mot användarnas intressen av dess referensvärden eller väl fungerande marknader. (b) Esma har välgrundade skäl, baserade på dokumenterade underlag, att anse att administratören på ett allvarligt sätt har brutit mot de nationella lagar och andra författningar som är tillämpliga i det tredjelandet och på grundval av vilka kommissionen har antagit beslutet i enlighet med

text: artikel 20.21 a

text: eller

text: artikel 20.3

text: Förklaring Esma bör för kommissionens räkning även kunna agera som registerförvaltare för tredjelandsadministratörer av referensvärden som är av kritisk betydelse, som är vanligt förekommande i unionen och som omfattas av systemet med tillfälliga lättnader enligt

text: artikel 20.1

text: 1. För administratörer och rapportörer som omfattas av tillsyn ska varje medlemsstat utse den behöriga myndighet som är ansvarig för att utföra uppgifterna enligt denna förordning och underrätta kommissionen och Esma om detta. | 1. För administratörer och rapportörer som omfattas av tillsyn ska varje medlemsstat utse den behöriga nationella myndighet som är ansvarig för att utföra uppgifterna enligt denna förordning och underrätta kommissionen och Esma om detta.

text: Förklaring För att undanröja alla oklarheter om att det alltjämt ska vara de nationella behöriga myndigheterna som ansvarar för tillsynen över hur institut som omfattas av den gemensamma tillsynsmekanismen agerar finansiellt, bör det fastställas att den utsedda behöriga myndigheten måste vara en nationell behörig myndighet. Genom

text: artikel 2.2 a

text: undantas visserligen medlemmarna i ECBS från tillämpningsområdet för förslaget till förordning, men ECB förstår det som att medlemsstaternas befogenhet att utse sin centralbank till nationell behörig myndighet inte påverkas av detta undantag, eftersom det avser sådan verksamhet som anges i

text: artikel 2.1

text: och som definieras ytterligare i förslaget till förordning.

text: Senast den 1 juli 2018 ska kommissionen se över och till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om genomförandet av denna förordning. (a) Driften och effektiviteten av det referensvärde som är av kritisk betydelse och systemet med obligatoriskt deltagande enligt artiklarna

text: och

text: samt definitionen av ett referensvärde som är av kritisk betydelse i

text: artikel 3

text: . (b) Effektiviteten av tillsynsordningen i avdelning VI och tillsynskollegiernas enligt

text: artikel 34

text: och lämpligheten av att ett unionsorgan utövar tillsyn över vissa referensvärden. (c) Värdet av kraven på lämplighet enligt

text: artikel 18

text: . | 1. Senast den 1 juli 2018 ska kommissionen se över och till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om genomförandet av denna förordning. (a) Driften och effektiviteten av det referensvärde som är av kritisk betydelse och systemet med obligatoriskt deltagande enligt artiklarna

text: och

text: artikel 3

text: artikel 34

text: artikel 18

text: . 2. Utöver detta ska kommissionen varje år se över och rapportera till Europaparlamentet och rådet om funktion och effektivitet för det tillfälliga likvärdighetssystem som fastställs i

text: artikel 20.1

text: . För detta ändamål får kommissionen ge Esma i uppdrag att utföra denna rapport. Den första rapporten ska lämnas senast [ett år efter det att förordningen trädde i kraft – dd/mm/2015].

text: Förklaring När det gäller förslaget om att tillfälligt, under en treårsperiod, införa ett lättare likvärdighetssystem för tredjelandsadministratörer av referensvärden som är vanligt förekommande i unionen (se den nya artikeln 20.1), ska kommissionen regelbundet se över och rapportera om hur systemet fungerar samt hur arbetet fortgår för att utveckla rättsliga och tillsynsmässiga ramar i tredjeland där administratörerna till dessa referensvärden är belägna. Kommissionen bör ge Esma i uppdrag att utföra denna rapport för dess räkning.

text: Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Den ska tillämpas från och med [12 månader efter ikraftträdandet]. Artiklarna

text: och

text: ska dock tillämpas från och med [6 månader efter ikraftträdandet]. | Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Den ska tillämpas från och med [12 månader efter ikraftträdandet], med undantag för följande bestämmelser: Artiklarna

text: och

text: ska dock tillämpas från och med [6 månader efter ikraftträdandet]. Artikel

text: och

text: ska tillämpas från och med [36 månader efter ikraftträdandet].

text: Förklaring Förslaget innebär att tillämpningen av det fullständiga likvärdighetssystemet skulle senareläggas med tre år för tredjelandsadministratörer av referensvärden som är vanligt förekommande i unionen, med hänsyn till den finansiella stabiliten. Därigenom får länderna utanför unionen tid på sig att införa en tillsynsram som är likvärdig med den som anges i förslaget till förordning.

text: 1. Den uppförandekod som ska upprättas enligt

text: artikel 9

text: ska åtminstone omfatta följande (a) Krav som är nödvändiga för att se till att ingångsinformationen lämnas i enlighet med artiklarna

text: och

text: . Vem som får rapportera ingångsinformation till administratören och rutiner för att utvärdera rapportörer och uppgiftslämnare, samt för godkännande av uppgiftslämnare. (b) Riktlinjer för att garantera att rapportörer lämnar all relevant ingångsinformation. (c) System och kontroller som rapportören måste införa, däribland rutiner för inlämnande av ingångsinformation, inbegripet krav på rapportören att ange om ingångsinformationen utgörs av transaktionsuppgifter och om den uppfyller administratörens krav, strategier för hur ingångsinformation väljs ut, eventuella krav på validering av ingångsinformation innan den lämnas till administratören, riktlinjer för dokumentation, krav på rapportering av misstänkt ingångsinformation, krav på konflikthantering. | 1. Den uppförandekod som ska upprättas enligt

text: artikel 9

text: ska åtminstone omfatta följande [....] (d) Beredskapsrutiner som administratören av riktvärdet ska följa om det uppstår plötsliga problem med ett referensvärde, i syfte att göra referensvärdet ännu mer väl underbyggt och främja öppenheten gentemot slutanvändarna.

text: Förklaring Att fastställa beredskapsrutiner för administratören av referensvärdet skulle ge ett referensvärde som är ännu mer väl underbyggt, främja öppenheten gentemot marknadsaktörerna och underlätta övergången till ett alternativt referensvärde i nödsituationer.

text: 4. Vid tillämpning av

text: artikel 7.1 a

text: ska transaktionsuppgifter avse (a) en rapportörs transaktioner som motsvarar kraven på ingångsinformation i uppförandekoden i depositmarknaden för lån mellan banker utan säkerhet, andra depositmarknader för t.ex. bankcertifikat och företagscertifikat utan säkerhet, och andra närliggande marknader för OIS-kontrakt (overnight index swaps), repor, valutaterminer, ränteterminer och optioner, samt centralbankstransaktioner. | 4. Vid tillämpning av

text: artikel 7.1 a

text: ska transaktionsuppgifter avse (a) en rapportörs transaktioner som motsvarar kraven på ingångsinformation i uppförandekoden i depositmarknaden för lån mellan banker utan säkerhet, andra depositmarknader för t.ex. bankcertifikat och företagscertifikat utan säkerhet, och andra närliggande marknader såsom OIS-kontrakt (overnight index swaps), repor, valutaterminer samt ränteterminer och optioner, samt centralbankstransaktioner.

text: Förklaring Begreppet centralbankstransaktioner har inte definierats så det är oklart vad det omfattar. Rapportörerna bör emellertid inte använda sig av uppgifter om penningpolitiska transaktioner mellan centralbanker och panelinstitut när de rapporterar till ett referensvärde, eftersom det kan skada centralbankernas förmåga att överföra penningpolitiken på ett effektivt sätt om sådana uppgifter röjs. Om uppgifter som rör sådana transaktioner används kan det också utgöra olämpliga incitament för motparterna att delta i penningpolitiska transaktioner och på så sätt förhindra ett korrekt genomförande av penningpolitiken. När det gäller centralbankernas investeringar av egna medel är volymen förhållandevis låg och dessa transaktioner utgör därför en mindre betydelsefull uppgiftskälla om finansieringen på grossistmarknaden.

text: Transparens när det gäller ingångsinformation 6. Om ingångsinformationen utgörs av uppskattningar ska administratören offentliggöra ingångsinformationen tre månader efter det att den har lämnats eller i annat fall i enlighet med

text: artikel 16

text: . | Transparens när det gäller ingångsinformation 6. Om ingångsinformationen utgörs av uppskattningar ska administratören offentliggöra ingångsinformationen tre månader efter det att den har lämnats eller i annat fall i enlighet med

text: artikel 16

text: Förklaring I och med den föreslagna strykningen av administratörernas skyldighet att offentliggöra ingångsinformation – se ändring 7 – blir denna punkt blir överflödig. När det gäller senareläggande av dagen för offentliggörande finns det inte heller något uppenbart skäl att behandla ingångsinformation som är uppskattningar annorlunda än sådan ingångsinformation som är transaktionsuppgifter.


text: COM(2013) 937 final.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 260/2012 av den 14 mars 2012

text: om antagande av tekniska och affärsmässiga krav för betalningar och autogireringar i euro och om ändring av förordning

text: (EG) nr 924/2009

text: (EUT L 94, 30.3.2012, s. 22).

text: Pressmeddelande av den 9 januari 2014. Finns på ECB:s webbplats http://www.ecb.europa.eu

text: Text markerad med fet stil anger ECB:s förslag till ny text. Genomstruken text anger de strykningar som ECB föreslår.

title: Europeiska centralbankens yttrande av 22 januari 2014 om ett förslag till förordning om senareläggning av datumet för övergången till Sepa (CON/2014/3)

text: Inledning och rättslig grund

text: Den 14 januari 2014 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning

text: (EU) nr 260/2012

text: när det gäller övergången till EU-omfattande betalningar och autogireringar (nedan kallat förslaget till förordning).

text: ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna

text: och

text: i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och

text: artikel 3.1 i stadgan

text: för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken eftersom förslaget till förordning innehåller bestämmelser som faller inom ECB:s behörighetsområde, särskilt den grundläggande uppgiften för Eurosystemet att främja väl fungerande betalningssystem i enlighet med artikel 127.2 i fördraget. I enlighet med

text: artikel 17.5

text: första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: Syfte och innehåll i förslaget till förordning

text: Den 9 januari 2014 offentliggjorde Europeiska kommissionen förslaget till förordning som avser att ändra

text: genom att introducera en ytterligare övergångsperiod om sex månader. Enligt förslaget till förordning införs en klausul om undantag av gammal hävd (s.k. grandfathering-klausul) som gör det möjligt för banker och andra betaltjänstleverantörer att fram till den 1 augusti 2014 fortsätta att hantera betalningar som inte är förenliga med förordning

text: (EU) nr 260/2012

text: , för att på så sätt säkerställa att marknadsaktörer som inte är redo att tillämpa förordning

text: (EU) nr 260/2012

text: senast i februari 2014 kan fortsätta att utföra sina betalningar och olägenheter för konsumenterna undviks.

text: 1. Allmänna kommentarer

text: 1.1 Direkt efter det att förslaget till förordning publicerats gav Eurosystemet ut ett pressmeddelande där man berömde de stora arbetsinsatser som alla berörda parter i euroområdet gjort. Av pressmeddelandet framgår att den senaste nationella informationen om det gemensamma eurobetalningsområdet (Sepa) visar att arbetet med övergången snabbt fortskrider vilket indikerar att den stora majoriteten berörda parter kommer att avsluta arbetet inför övergången i tid.

text: 1.2 Förslaget till förordning har förvirrat marknaderna angående övergångsdatumet, och detta måste snarast klargöras. Ett ytterligare problem ur rättssäkerhetssynpunkt är att förslaget till förordning kommer att antas först efter den aktuella tidsfristen, d.v.s. den 1 februari 2014. Denna aspekt skulle delvis kunna åtgärdas genom att man tillämpar förslaget till förordning retroaktivt, d.v.s. från den 31 januari 2014. Man bör i möjligaste mån undvika en situation där den aktuella tidsfristen gäller fram till dess att förslaget till förordning antas, och att marknaderna under denna tid svävar i osäkerhet om när förslaget till förordning kommer att antas.

text: 1.3 Det är därför ytterst viktigt att återskapa rättssäkerhet, minska osäkerheten på marknaderna och ge tydliga riktlinjer avseende tidsfristen. Detta uppnås enklast genom att Europaparlamentets och rådets förslag till förordning snabbt antas utan några ytterligare ändringar i sak.

text: 2. Specifika kommentarer

text: Mot bakgrund av vad som sagts ovan, och i den mån ett snabbt lagstiftningsförfarande så tillåter, föreslår ECB ändringar som ska a) förtydliga tillämpningsområdet för förslaget till förordning (införandet av en ytterligare övergångsperiod) samt skälen (övergången till Sepa är sannolikt inte helt slutförd fram till den 1 februari 2014), b) sammanjämka terminologin i förslaget till förordning med den som används i förordning

text: (EU) nr 260/2012

text: samt c) klargöra vilken effekt den ytterligare övergångsperioden har för påföljdsmekanismen.

text: I de fall där ECB rekommenderar att förslaget till förordning ska ändras anges de specifika förslagen i bilagan åtföljt av en förklaring.

text: BILAGA

text: Kommissionens förslag | ECB:s ändringsförslag

text: "(6) Den 1 februari 2014 kommer banker och andra betaltjänstleverantörer bli tvungna att vägra hantera betalningar eller autogireringar som inte är Sepa-kompatibla till följd av sina rättsliga skyldigheter, även om de, vilket för närvarande redan är fallet, tekniskt kunde bearbeta sådana betalningar genom att fortsätta att använda befintliga tidigare betalningssystem parallellt med Sepa-autogireringar och Sepa-betalningar. I brist på fullständig övergång till Sepa-betalningar och Sepa-autogireringar, kan problem i samband med betalningar som försenar dessa betalningar inte uteslutas. Alla betaltjänstanvändare och särskilt små och medelstora företag och konsumenter kan komma att påverkas." | "(6) Den 1 februari 2014 kommer banker och andra betaltjänstleverantörer bli tvungna att vägra hantera betalningar eller autogireringar som inte är Sepa-kompatibla till följd av sina rättsliga skyldigheter enligt förordning

text: (EU) nr 260/2012

text: Förklaring Uttrycket "rättsliga skyldigheter" är vag och man bör hänvisa till förordning

text: (EU) nr 260/2012

text: "(7) Det är viktigt att undvika onödiga avbrott i betalningar på grund av att övergången till Sepa inte är helt slutförd fram till den 1 februari 2014. (…) En övergångsperiod bör därför införas som gör det möjligt att fortsätta sådana parallella hanteringar av betalningar i olika format. (…) Under övergångsperioden bör medlemsstaterna avstå sig från att ålägga påföljder på betaltjänstleverantörer som hanterar betalningar som inte uppfyller Sepa-kraven och på användare av betaltjänster som ännu inte har migrerat (fullt ut)." | "(7) Det är viktigt att undvika onödiga avbrott i betalningar på grund av att övergången till Sepa sannolikt inte är helt slutförd fram till den 1 februari 2014. (…) En ytterligare övergångsperiod bör därför införas som gör det möjligt att fortsätta sådana parallella hanteringar av betalningar i olika format. (…) Man bör förtydliga att medlemsstaterna under den ytterligare övergångsperioden måste bör medlemsstaterna avstå sig från att ålägga påföljder på betaltjänstleverantörer som hanterar betalningar som inte uppfyller Sepa-kraven och på användare av betaltjänster som ännu inte har migrerat (fullt ut)."

text: Förklaring Formuleringen "övergången till Sepa inte är helt slutförd fram till den 1 februari 2014" motsäger vad som sägs i skäl 5 där det stadgas "det därför mycket osannolikt att alla marknadsaktörer kommer att vara Sepa-kompatibla senast den 1 februari 2014". Det två skälen bör harmoniseras. Därutöver bör uttrycket "ytterligare övergångsperiod" användas på ett konsekvent sätt. Av rättssäkerhetsskäl bör man dessutom tydligt ange att några påföljder inte kommer att åläggas under den ytterligare övergångsperioden.

text: "1. utan hinder av artikel

text: och

text: får betaltjänstleverantörer fram till den 1 augusti 2014 fortsätta att hantera betalningstransaktioner i euro i format som skiljer sig från de som föreskrivs för Sepa-betalningar och Sepa- autogireringar." | "1. utan hinder av genom undantag från artikel

text: och

text: får betaltjänstleverantörer fram till den 1 augusti 2014 fortsätta att hantera betalningstransaktioner i euro i gamla format som skiljer sig från de som föreskrivs för Sepa-betalningar och Sepa- autogireringar enligt denna förordning."

text: Förklaring Uttrycket "genom undantag från" har tagits från den aktuella ordalydelsen i förordning

text: (EU) nr 260/2012

text: och är rättsligt tydligare. Uttrycket "Sepa-betalningar" och "Sepa- autogireringar" har inte definierats i förordning

text: (EU) nr 260/2012

text: . Av rättssäkerhetsskäl måste omfattningen på undantaget vara tydlig.

text: och

text: , som fastställs enligt

text: artikel 11

text: , tidigast från och med den 2 augusti 2014." | "Medlemsstaterna ska tillämpa de regler om påföljder som gäller för överträdelser av artikel

text: och

text: , som fastställs enligt

text: artikel 11

text: , tidigast från och med den 2 augusti 2014 och endast avseende betalningstransaktioner som initierats den 2 augusti 2014 eller senare."

text: Förklaring Ur rättssäkerhetssynpunkt måste det förtydligas att påföljder för betalningstransaktioner som hanteras under den ytterligare övergångsperioden är exkluderade.

text: "Med undantag från artikel

text: och

text: får medlemsstaterna tillåta betaltjänstleverantörer att fram till den 1 februari 2016 tillhandahålla betaltjänstanvändare omvandlingstjänster för nationella betalningstransaktioner och därmed ge betaltjänstanvändare som är konsumenter möjlighet att fortsätta att använda BBAN-nummer i stället för det betalkontonummer som avses i punkt 1 a i bilagan, under förutsättning att interoperabilitet säkerställs genom att betalarens och betalningsmottagarens BBAN-nummer tekniskt och på ett säkert sätt omvandlas till det betalkontonummer som avses i punkt 1 a i bilagan. (…)" | "Med undantag från artikel

text: och

text: får medlemsstaterna tillåta betaltjänstleverantörer att fram till den 1 februari 2016 tillhandahålla betaltjänstanvändare omvandlingstjänster för nationella betalningstransaktioner och därmed ge betaltjänstanvändare som är konsumenter möjlighet att fortsätta att använda BBAN-nummer i stället för det betalkontonummer som avses i punkt 1 a i bilagan, under förutsättning att interoperabilitet säkerställs genom att betalarens och betalningsmottagarens BBAN-nummer tekniskt och på ett säkert sätt omvandlas till det betalkontonummer som avses i punkt 1 a i bilagan." (…)’

text: Förklaring Samordning med terminologin i förordning

text: (EU) nr 260/2012