text: Article 41 of Directive 2006/43/EC

text: 5 NBB’s audit committee listed in the draft law . The ECB understands that the Board of Censors is an NBB body composed of 10 members currently entrusted with supervising the preparation and implementation of the budget and that the NBB’s general meeting of shareholders elects its members amongst persons with special qualifications in supervisory procedures . The Explanatory Memorandum to the draft law on the audit committee explains that it is not possible to create the audit committee within the NBB’s Board of Directors as all its members are executive members. It was on the other hand considered logical to set up the audit committee within the NBB’s Board of Censors given that it is already entrusted with supervising the preparation and implementation of the NBB’s budget and given the existing requirement for censors to be appointed among persons with special qualifications in supervisory procedures. Furthermore, the NBB’s General Meeting of shareholders elects censors which also complies with Directive

text: . 1.3 According to Article 24(1) of the draft law on the audit committee, the NBB’s audit committee is entrusted with the following advisory tasks as a minimum, without prejudice to the statutory tasks of the NBB’s bodies: (i) monitoring the financial reporting process; (ii) monitoring the effectiveness of the NBB’s internal control and risk management systems and the internal audit ; (iii) monitoring the statutory audit of the annual accounts, including compliance with the statutory auditor’s questions and recommendations; and (iv) reviewing and monitoring the statutory auditor’s independence, and in particular their provision of additional services to the NBB. In this latter respect, the statutory auditor is required to confirm annually to the audit committee their independence and to disclose any additional service provided to the NBB . The statutory auditor also discusses with the audit committee any threats to their independence and the safeguards applied to mitigate those threats as documented in the audit documents . Finally, the audit committee has an advisory competence in the tender procedure for appointing the NBB’s statutory auditor and, following such procedure, makes a proposal to the Board of Directors for the appointment of the statutory auditor .

text: Article 23 of the draft law on the audit committee, amending Article 21 of the Law of 22 February 1998. 5 Article 24 of the draft law on the audit committee, inserting

text: Article 21

text: bis in the Law of 22 February 1998. 6 Article 21 of the Law of 22 February 1998. 7 Article 23(4) of the Law of 22 February 1998. 8 According to Article 24(3) of the draft law on the audit committee, without prejudice to their obligation to report to the NBB’s bodies, the NBB’s statutory auditor also reports to the audit committee on key matters arising from the statutory audit, and in particular on material weaknesses in internal controls in the financial reporting process. 9 Article 24(4) of the draft law on the audit committee, inserting

text: Article 21

text: bis (4) in the Law of 22 February 1998. 10 Article 24(4) of the draft law on the audit committee, inserting

text: Article 21

text: bis (4) in the Law of 22 February 1998. 11 Article 24(2) of the draft law on the audit committee, inserting

text: Article 21

text: bis (2) in the Law of 22 February 1998.

text: See paragraph 3.2 of ECB Opinion

text: of 25 August 2006 at the request of the Banca d’Italia on the amended Statute of the Banca d’Italia. 14 Article 143 of the draft law on reinsurance, amending Article 35 of the Law of 22 February 1998.

title: Opinion of the European Central Bank of 31 July 2008 at the request of the Belgian Ministry of Finance on a draft law establishing, inter alia, an audit committee in listed companies and in financial undertakings and on a draft law on reinsurance (CON/2008/33)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 31 July 2008 at the request of the Belgian Ministry of Finance on a draft law establishing, inter alia, an audit committee in listed companies and in financial undertakings and on a draft law on reinsurance (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 18 July 2008 the European Central Bank (ECB) received a request from the Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique (NBB), acting on behalf of the Belgian Ministry of Finance, for an opinion on the following two draft laws (hereinafter together the ‘draft laws’): (i) a draft law establishing, inter alia, an audit committee in listed companies and in financial undertakings (hereinafter the ‘draft law on the audit committee’); and (ii) a draft law on reinsurance (hereinafter the ‘draft law on reinsurance’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Article 105(4) of the Treaty establishing the European Community and the third indent of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions , as the draft laws relate to the NBB. This opinion only deals with the provisions of the draft laws amending the Law of 22 February 1998 establishing the Organic Statute of the Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft law on the audit committee

text: 1.1 The draft law on the audit committee is intended to transpose into Belgian law the provisions of Directive

text: of the European Parliament and of the Council of 17 May 2006 on statutory audits of annual accounts and consolidated accounts, amending Council Directives

text: and

text: and repealing

text: Council Directive 84/253/EEC

text: , that have not yet been transposed: Articles

text: and

text: and

text: Article 42(1)

text: . 1.2 In order to transpose the obligation for public-interest entities to have an audit committee , the draft law on the audit committee provides that the NBB’s Board of Censors, in addition to its current task, will be the NBB’s audit committee and in this capacity perform the tasks entrusted to the

text: 2. Specific comments concerning the draft law on the audit committee

text: 2.1 The ECB welcomes the draft law on the audit committee as a further contribution to strengthening the NBB’s governance framework. The ECB nevertheless considers it advisable for the internal allocation of tasks within the Board of Censors to be organised so as to mitigate the risk of conflict between its supervision of the preparation and implementation of the budget and the tasks entrusted

text: to it by the draft law on the audit committee in its capacity as audit committee. Relevant provisions for this purpose could for instance be set out in the NBB’s Rules of Procedure referred to in Article 24(5) of the draft law on the audit committee. 2.2 According to the Explanatory Memorandum to the draft law on the audit committee, the Council of the European Union, on a recommendation by the ECB’s Governing Council, must approve the appointment of the NBB’s statutory auditor. The ECB would welcome a reference in the text of the draft law to these ECB and Council competences under Article 27.1 of the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank, similarly to the reference to the Works Council’s competence in

text: Article 24(2)

text: . In particular, the ECB considers that the draft law should clarify that the audit committee’s tasks and activities may interfere neither with the performance of the NBB’s ESCB-related tasks nor with their review by the NBB’s statutory auditor . 2.3 The ECB understands that when reviewing and monitoring the independence of the statutory auditor under

text: Article 21

text: bis (1)(d) of the Law of 22 February 1998 and advising on the tender procedure for appointing the statutory auditor, the NBB’s audit committee will take account of the Eurosystem’s good practice in selecting and mandating external auditors.

text: 3. Purpose of the draft law on reinsurance and specific comments

text: 3.1 The draft law on reinsurance is intended to transpose into Belgian law Directive

text: of the European Parliament and of the Council of 16 November 2005 on reinsurance and amending Council Directives

text: as well as Directives

text: and

text: . In this context, the draft law on reinsurance adds the authorities responsible for supervising reinsurance undertakings to the list of supervisory authorities to which the NBB is allowed to communicate information covered by professional secrecy under the first paragraph of Article 35 of the Law of 22 February 1998 if such information is necessary for their supervisory function . 3.2 The ECB has no specific comments on this provision of the draft law on reinsurance.

text: This opinion will be published on the ECB’s website.

text: Done at Frankfurt am Main, 31 July 2008. [signed]

text: The President of the ECB

text: Jean-Claude TRICHET


text: EGT L 189, 3.7.1998, s. 42.

text: ECB:s konvergensrapport, maj 2008, s. 26.

text: Se även artikel 108 i fördraget.

text: ECB:s konvergensrapport, maj 2008, s. 20 och 21. Se även ECB:s yttranden

text: av den 15 oktober 2003 på begäran av Finlands finansministerium om ett utkast till regeringsförslag om ändring av lagen om Suomen Pankki och andra relaterade lagar samt

text: av den 20 januari 2004 på begäran av den ekonomiska kommittén i Finlands parlament om ett utkast till ett regeringsförslag om ändring av lagen om Suomen Pankki och andra relaterade lagar.

text: I detta sammanhang noterar ECB särskilt att utredningen på s. 108 i sin rapport skriver "Det allra bästa vore om Riksgälden och Riksbanken kunde byta tillgångar, det vill säga om Riksgälden kunde emittera papper som Riksbanken bytte in mot valutatillgångar. Med hänsyn till det förbud mot direkt statsupplåning från centralbanker som finns inom EU, så är det enligt utredningens bedömning inte möjligt att genomföra ett sådant byte."

publisher: Europeiska centralbanken

sprak: sv

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 4 augusti 2008 på begäran av Finansdepartementet om en rapport om Riksbankens finansiella oberoende (CON/2008/34)

serie: con

text: EUROPEISKA CENTRALBANKENS YTTRANDE av den 4 augusti 2008 på begäran av Finansdepartementet om en rapport om Riksbankens finansiella oberoende (

text: ) Inledning och rättslig grund

type: rubrik

text: Den 14 mars 2008 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Finansdepartementet om ett yttrande över en rapport med titeln "Riksbankens finansiella oberoende" (SOU 2007:51) (nedan kallad rapporten). Rapporten innehåller två alternativa förslag till ändringar av lagen om Sveriges riksbank som berör Riksbankens kapitalstruktur och vinstutdelning. ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artikel 105.4 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och artikel 2.1 tredje strecksatsen i

text: rådets beslut 98/415/EG av den 29 juni 1998

text: om nationella myndigheters samråd med Europeiska centralbanken rörande förslag till rättsregler , eftersom förslagen som framgår av rapporten berör Sveriges riksbank. I enlighet med

text: artikel 17.5

text: första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

type: stycke

text: 1. Bakgrund

text: 1.1 Riksbanken är en myndighet vars verksamhet styrs av lagen om Sveriges riksbank, SFS 1988:1385 (nedan kallad riksbankslagen). Riksbanken är en egen juridisk person med egna tillgångar i enlighet med principen om att det finns ekonomiska och politiska skäl för att en nationell centralbank ska vara oberoende. 1999 gjordes en genomgripande reform av riksbankslagen som medförde att Riksbankens oberoende förstärktes väsentligt. 1.2 I samband med reformen 1999 diskuterades det finansiella oberoendet inte i någon större utsträckning, och det finns än idag inte något stöd i lag för Riksbankens finansiella oberoende. Detta uppmärksammades för första gången när riksdagen genom enskilda riksdagsbeslut beslutade om särskilda utdelningar från Riksbanken för räkenskapsåren 2000 och 2001. Kritiker av dessa beslut menade att Riksbankens finansiella oberoende kunde ifrågasättas om det var möjligt för riksdagen att genom enskilda riksdagsbeslut kräva in medel från Riksbanken på detta sätt. 1.3 ECB kritiserade dessa beslut om särskilda utdelningar och påpekade i sina konvergensrapporter att Riksbankens finansiella oberoende borde framgå av riksbankslagen. Redan i EMI:s

text: konvergensrapport 1998 påpekades att "Om riksdagen i detta hänseende skulle avvika från de objektiva kriterier som den tillämpat tidigare kunde detta påverka bankens finansiella oberoende. En lagfäst skyddsklausul borde därför övervägas i syfte att säkra att riksdagens befogenheter inte kan hindra ett korrekt utförande av bankens ECBS-anknutna uppgifter." 1.4 Den 27 april 2006 utsåg regeringen generaldirektör Ingrid Bonde till särskild utredare att leda utredningsarbetet avseende Riksbankens framtida balansräknings- och kapitalstruktur samt vinstdisposition. I regeringens direktiv till utredningen angavs även att den skulle ge förslag till lagreglering av principerna för en disposition av Riksbankens resultat.

text: 2. Utredningens förslag till Riksbankens framtida kapitalstruktur och vinstutdelning

text: 2.1 Ingrid Bonde presenterade utredningens rapport i juni 2007. Den innehåller två alternativa förslag till Riksbankens framtida kapitalstruktur och vinstutdelning som ur ett statsfinansiellt perspektiv bedöms vara likvärdiga.

text: i) Alternativ 1

text: Alternativ 1 innebär att Riksbankens rätt att ge ut sedlar och mynt ska tas till vara för att finansiera verksamheten. Förslaget utgår från att sedelmängden utgör ett kostnadsfritt kapital som mer än väl täcker Riksbankens behov enligt vad utredningen identifierat. Enligt utredningens beräkningar behöver Riksbanken ett kostnadsfritt kapital på mellan 60 och 74 miljarder kronor. I juni 2007 uppgick sedelmängden till ca 110 miljarder kronor. Trots att sedelmängden enligt utredningen torde vara tillräcklig som kostnadsfri finansiering av Riksbankens verksamhet bedömer utredningen ändå att Riksbanken bör förses med ett i sammanhanget litet eget kapital, som i utgångsläget föreslås uppgå till 10 miljarder kronor. Enligt detta förslag skulle omkring 50 miljarder kronor kunna överföras från Riksbanken till staten. Om en sådan överföring skulle ske, skulle Riksbanken behöva sälja valutatillgångar av motsvarande värde. Utdelningen skulle behöva ske över en längre tidsperiod eller hanteras på något annat sätt för att inte påverka kronkursen. Grundfondens storlek, som skulle räknas upp med förändringar i konsumentprisindex, skulle utgöra basen för beräkningen av vinstutdelningar från Riksbanken. Om grundfonden skulle understiga den enligt lagen erforderliga storleken skulle någon vinstutdelning inte få ske. I annat fall skulle Riksbankens hela vinst delas ut till staten.

text: ii) Alternativ 2

text: Alternativ 2 har som utgångspunkt att sedelmängden inte lämpar sig som kostnadsfritt kapital. Istället utgår man i alternativet från att sedelmängden är en skuld till staten för vilken Riksbanken betalar ränta som bör motsvara en kort riskfri ränta i svenska kronor, t.ex. reporäntan.

text: I detta alternativ skulle kostnaden för produktionen av sedlar och mynt, som för närvarande bärs av Riksbanken, dras av från den ränta som Riksbanken betalar till staten. På så sätt blir kapitalbehovet för de löpande kostnaderna lägre i detta alternativ, eftersom det i alternativ 1 även måste finnas tillgångar som ger avkastning för att finansiera kostnader för produktion av sedlar och mynt. Enligt detta alternativ uppskattar utredningen det samlade kapitalbehovet till 52 – 63 miljarder kronor vilket ligger relativt nära den nivå på eget kapital som Riksbanken har för närvarande (58 miljarder kronor). Detta alternativ bygger på att Riksbanken har ett eget kapital motsvarande 60 miljarder kronor. Vad gäller vinstutdelningen skulle samma princip som i alternativ 1 tillämpas, d.v.s. alla vinster som höjer det egna kapitalet över den eftersträvade nivån på 60 miljarder skulle delas ut. Liksom i alternativ 1 ska nivåerna värdesäkras och skrivas upp i takt med inflationsutvecklingen. Balansomslutningen skulle vara ungefär lika stor som idag. 2.2 Som ett led i den svenska lagstiftningsprocessen avgav Riksbanken den 8 februari 2008 sitt eget yttrande över betänkandet om Riksbankens finansiella oberoende. I yttrandet välkomnar Riksbanken utredningens förslag att förstärka Riksbankens finansiella oberoende genom att i lag reglera storleken på det egna kapital samt vinstutdelningen. Riksbanken pekar dock på olika problem med de två alternativ som utredningen presenterar, detta gäller särskilt alternativ 1. Riksbanken föredrar därför alternativ 2, förutsatt dock att förslaget justeras i några punkter (uppräkning av det egna kapitalet med förändringen av BNP i löpande priser samt en betryggande säkerhetsmarginal). Riksbanken anser dessutom att utredningens förslag i alternativ 2, enligt vilket sedelmängden ska ligga till grund för en årlig avgift som ska inbetalas från Riksbanken till staten, kan vara oförenlig med fördragets bestämmelser om förbud mot monetär finansiering.

text: 3. Allmänna kommentarer

text: 3.1 ECB välkomnar Finansdepartementets begäran om ett yttrande över rapporten i detta skede av lagstiftningsprocessen då det fortfarande är möjligt att beakta ECB:s synpunkter vid den slutliga utformningen av lagstiftningen. ECB är mycket positiv till den svenska lagstiftarens avsikt att i lag reglera Riksbankens kapitalstruktur och vinstutdelning. 3.2 Trots att ECB ställer sig positiv till den svenske lagstiftarens målsättning att reglera Riksbankens vinstdisposition, finns det dock flera aspekter i de båda förslagen som kan leda till att Riksbankens finansiella oberoende undermineras vilket medför att ECB hyser stora betänkligheter mot dessa. 3.3 Det noteras att Sverige haft en skyldighet att anpassa sin lagstiftning så att denna överensstämmer med de relevanta bestämmelserna om centralbanksoberoende i fördraget och stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan) från tidpunkten för inrättandet av ECBS den 1 juni 1998. 2 Artikel 108 i fördraget.

text: 3.4 Därutöver vill ECB understryka att medlemsstater, även om de har ett undantag och ännu ej deltar i den ekonomiska och monetära unionen (EMU), ändå har en skyldighet att anpassa den lagstiftning som rör den nationella centralbanken "för att säkerställa att den är förenlig med fördraget och stadgan vad avser uppgifter som rör Eurosystemet" . Mot bakgrund av detta bör varje lagstiftningsreform ha som målsättning att gradvis uppnå överensstämmelse med Eurosystemets regler. I det aktuella fallet bör ändringen av riksbankslagen underlätta den konvergens av den svenska lagstiftningen som är nödvändig för att Sverige ska kunna bli en fullvärdig medlem av EMU utan att ytterligare lagstiftningsreformer krävs i framtiden. 3.5 I samband med alternativ 1 bör särskilt uppmärksammas att enligt artikel 106.1 i fördraget endast ECB och de nationella centralbankerna får ge ut eurosedlar. Det framgår inte någonstans av fördraget att sådana eurosedlar kan jämställas med ett kostnadsfritt kapital som ägs av en viss nationell centralbank. Följaktligen är rätten att ge ut eurosedlar inte, såsom antas i alternativ 1, någon rättighet för en nationell centralbank som beviljas av en individuell medlemsstat utan en rättighet som genom fördraget kollektivt tilldeltats ECB och de nationella centralbankerna under ledning av ECB-rådet. 3.6 Därutöver framgår av artikel 105.2 i fördraget att en grundläggande uppgift för ECBS ska vara att inneha och förvalta medlemsstaternas officiella valutareserver. Trots att denna bestämmelse i fördraget inte uttryckligen förbjuder en försäljning av tillgångar, vilket även inkluderar tillgångar i utländsk valuta, måste behörigheten att besluta om sammansättningen på en nationell centralbanks tillgångar ligga kvar hos den nationella centralbanken. Att införa lagstiftning som tvingar en nationell centralbank att sälja en medlemsstats officiella valutareserv, trots att denna uppgift tilldelats den nationella centralbanken, vore oförenligt med fördraget eftersom det skulle frånta den nationella centralbanken en av dess grundläggande uppgifter enligt fördraget, och överföra en behörighet som fördraget entydigt ger de nationella centralbankerna från den nationella centralbanken till politiska beslutsfattare i den berörda medlemsstaten. 3.7 Vad gäller alternativ 2, saknas det stöd i fördraget för att betrakta sedelmängden som en nationell centralbanks skuld till staten i en viss medlemsstat. Ett sådant förslag är inte kompatibelt med idén om en gemensam valuta för alla medlemsstater och är därför oförenligt med gemenskapsrätten och kraven på rättslig integration i Eurosystemet. Följaktligen är utredningens förslag, att Riksbanken ska betala en avgift till svenska staten som ersättning för en sådan skuld, inte i överensstämmelse med bestämmelserna i

text: artikel 32 i stadgan

text: om fördelningen av monetära inkomster.

text: 4. Specifika kommentarer

text: Centralbanksoberoende

text: 4.1 Den allmänna principen om centralbanksoberoende, och särskilt den specifika aspekten om finansiellt oberoende, kräver att en nationell centralbank vid utförandet av sina uppgifter kan göra en oberoende bedömning av aktuella risker och är behörig att besluta om vilka försiktighetsåtgärder som behöver vidtas. Principen om finansiellt oberoende innebär också att en nationell centralbank måste ha tillräckliga medel för att utföra inte bara sina ECBS-relaterade uppgifter utan också sina egna nationella uppgifter (som t.ex. att finansiera sin förvaltning och den egna verksamheten). Av ECB:s konvergensrapporter framgår att en medlemsstat inte får föreskriva minskningar av den nationella centralbankens kapital utan föregående samtycke från den nationella centralbankens beslutande organ. Denna princip ska säkerställa att den nationella centralbanken har tillräckliga finansiella resurser för att, som ECBS-medlem, fullgöra sitt uppdrag enligt artikel 105.2 i fördraget och stadgan. 4.2 Riksbanken disponerar ett lagstadgat kapital på för närvarande 1 miljard kronor, en reservfond på 500 miljoner kronor samt en dispositionsfond (Riksbankens egna kapital uppgick till sammanlagt ca 58 miljarder kronor i december 2007). Enligt alternativ 1 skulle Riksbankens egna kapital uppgå till 10 miljarder kronor, och enligt alternativ 2 till 60 miljarder kronor. ECB anser att ett större eget kapital utgör ett bättre skydd mot förluster som kan uppstå i framtiden. 4.3 I konvergensrapporten har ECB även angett att de nationella centralbankerna, när det gäller finansiella avsättningar eller buffertar, måste ha frihet att självständigt göra avsättningar för att skydda realvärdet av sitt kapital och sina tillgångar . Trots att utredningen i rapporten föreslår att grundfonden ska räknas upp med de årliga förändringarna i konsumentprisindex, ger inget av alternativen Riksbanken själv någon rätt att skapa finansiella avsättningar eller buffertar. Dessutom skulle en inbetalningen av en årlig avgift baserad på sedelmängden enligt alternativ 2, om hänsyn inte tas till Riksbankens faktiska vinster, kunna leda till att det kostnadsfria kapital som står till Riksbankens förfogande, samt den säkerhetsmarginal för oförutsedda händelser som kan uppstå inom ramen för utförandet av Riksbankens uppgifter, minskar. 4.4 Därför är varken utredningens alternativ 1 eller alternativ 2 tillräckliga för att säkerställa Riksbankens finansiella oberoende så att den kan skapa rimliga reserver från sina intäkter och skapa buffertar för att täcka sin riskexponering och på så sätt skydda realvärdet av sitt kapital och sina tillgångar.

text: Förbudet mot monetär finansiering

text: 4.5 Enligt alternativ 2 skulle 10 kap 3§ i riksbankslagen förpliktiga Riksbanken att varje år betala en avgift till staten beräknad enligt en räntesats motsvarande reporäntan på det nominella beloppet av utelöpande sedlar och mynt. Trots att den föreslagna lydelsen på 10 kap 4§ anger att någon utdelning till staten inte får ske om Riksbankens grundfond är mindre än vad som följer lagen om Sveriges riksbank, tycks förslagets aktuella ordalydelse ändå förutsätta att Riksbanken ska erlägga den årliga avgiften till staten även om det egna kapitalet vore otillräckligt, d.v.s. innan förluster beaktats. 4.6 Den föreslagna lydelsen på 10 kap 3§ utesluter inte möjligheten att Riksbanken måste dela ut medel till staten under ett år trots att bankens resultaträkning uppvisar ett negativt resultat. Den föreslagna bestämmelsen i 10 kap 3§ bör därför ändras så att det kan säkerställas att inga medel överförs till staten innan Riksbankens resultaträkning fastställts. Detta skulle säkerställa att man inte bryter mot förbudet mot monetär finansiering enligt artikel 101 i fördraget genom att dela ut orealiserade vinster.

text: Kostnader och risker i verksamheten

text: 4.7 Utredningen använder Riksbankens aktuella driftskostnader som utgångspunkt för att beräkna hur mycket eget kapital som behövs för att täcka driftskostnaderna. Mot bakgrund av att finansmarknadernas och ekonomins struktur förändras, och mot bakgrund av att Riksbankens förmåga att anpassa sina driftskostnader måste upprätthållas, bl.a. för att garantera bankens oberoende, är det dock viktigt att man bibehåller en viss flexibilitet när det gäller de driftskostnader som Riksbanken i framtiden kan behöva finansiera med hjälp av avkastningen på det egna kapitalet. Det är alltså viktigt att Riksbanken får behålla en tillräckligt stor andel av sina intäkter så att den kan klara av ökande driftskostnader i framtiden. 4.8 Rapporten analyserar olika tänkbara risker som kan leda till att Riksbanken behöver mer kapital än vad som krävs för att täcka driftskostnaderna. En sådan risk som diskuteras i rapporten är den kreditrisk som uppstår i samband med Riksbankens verksamhet. Detta inkluderar kreditrisk från Riksbankens penningpolitiska verksamhet, som kan uppstå om någon av Riksbankens motparter inte kan uppfylla sina skyldigheter och de säkerheter som godtagits för beviljad kredit skulle förlora i värde. I rapporten anges att "Riksbankens kreditrisker i den operativa verksamheten är inte av den storleken att de påverkar Riksbankens kapitalbehov". Även om denna slutsats bygger på tidigare erfarenheter är det viktigt att komma ihåg att de förutsättningar under vilka Riksbankens verksamhet bedrivs, särskilt men inte uteslutande på det penningpolitiska området, kan förändras i framtiden. Riksbanken bör därför ha möjlighet att anpassa verksamheten i linje med sitt mandat och de strukturella förändringar som sker på finansmarknaderna och i ekonomin. Riksbanken bör därför själv vara behörig att justera nivån på den andel av det egna kapital som krävs för att täcka den kreditrisk som uppstår i samband med verksamheten. Av detta följer att det inte är tillrådligt att följa utredningens förslag att indexera det kapital som behövs med hjälp av konsumentprisindex.

text: Finansiell riskhantering

text: 4.9 En stor del av den finansiella risk som Riksbanken omfattas av härrör från innehavet av utländsk valuta och guld. Utredningen föreslår att dessa innehav bör avvecklas eller kurssäkras för att eliminera valutakursrisken och risken för förändringar i guldpriset, eftersom de inte är nödvändiga för att bedriva aktiv penningpolitik när man tillämpar en valutakursregim med rörlig växelkurs. Utredningen undersöker därför inte huruvida det finns något ytterligare behov av buffertar som skydd för eventuella förluster i tillgångsförvaltningen. I förhållande till regering och riksdag omfattas behörigheten att bedöma finansiella risker och fatta beslut om hur dessa ska hanteras av kravet på oberoende, och det bör tydligt framgå av riksbanklagen att det är Riksbankens beslutsfattande organ som ska göra dessa bedömningar och fatta dessa beslut. 4.10 Kreditrisk och ränterisk skulle dock inte elimineras även om alla tillgångar var denominerade i svenska kronor. Mot bakgrund av detta anser ECB att beräkningen av det kapital som Riksbanken behöver för att kunna utföra sina uppgifter bör ta hänsyn till att förluster kan uppstå i tillgångsförvaltningen. Av olika anledningar anser ECB dessutom att det skulle vara problematiskt att omvandla hela valutareserven till svenska räntepapper. Sverige är en liten, öppen ekonomi, och trots att behovet av interventioner på valutamarknaderna är begränsat med dagens valutakursregim med rörlig växelkurs, måste Riksbanken ändå vara förberedd på att ändringar kan komma att ske i framtiden. Att uppfylla både centralbankernas överenskommelse om guld av den 27 September 2004 och bestämmelserna i artikel 101 i fördraget , samtidigt som man måste ta hänsyn till både valutakursen och den inhemska marknaden, kan vara en svår uppgift som bör övervägas noga. Dessutom skulle det sammanlagda innehavet av räntebärande papper som getts ut av svenska staten och som i ett sådant fall skulle innehas av Riksbanken utgöra en mycket hög procentuell andel av samtliga utestående skuldförbindelser som getts ut av svenska staten, en klart högre procentuell andel än vad någon annan nationell centralbank innehar. Detta skulle på ett negativt sätt kunna påverka prissättningen av tillgångar på den svenska kapitalmarknaden och även kunna medföra att det uppstår brist på säkerheter både för krediter över dagen och för Riksbankens likviditetsstyrning. Slutligen skulle en utförsäljning av hela valutareserven frånta Riksbanken en av dess grundläggande centralbanksuppgifter (se punkt 3.6 ovan). Även om det mycket väl kan vara tillrådligt att minska valutakurs- och guldprisexponeringen (antingen genom försäljningar eller via hedging på derivatmarknaderna) med målet att minska kapitalkostnaderna, skulle en fullständig eliminering eller neutralisering av de risker som finns i samband med innehavet av tillgångar i utländsk valuta framstå som ett djärvt steg med få internationella förebilder.

text: Detta yttrande kommer att offentliggöras på ECB:s webbplats. Utfärdat i Frankfurt am Main den 4 augusti 2008. [Namnteckning] Jean-Claude TRICHET

text: ECB:s ordförande

type: vagledning

utgivare: ecb


text: OJ L 189, 3.7.1998, p. 42.

text: Lov nr. 817 af 21. december 1988, Møntlov.

sprak: en

title: Opinion of the European Central Bank of 4 August 2008 at the request of the Danish Ministry of Economics and Business Affairs on a draft executive order on withdrawal of the 25 øre coin as legal tender (CON/2008/35)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 4 August 2008 at the request of the Danish Ministry of Economics and Business Affairs on a draft executive order on withdrawal of the 25 øre coin as legal tender (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 10 July 2008 the European Central Bank (ECB) received a request from the Danish Ministry of Economics and Business Affairs for an opinion on a draft executive order on withdrawal of the 25-øre coin as legal tender (hereinafter the ‘draft executive order’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Article 105(4) of the Treaty establishing the European Community and the second indent of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions , as the draft executive order relates to means of payment. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft executive order

text: 1.1 Under Section 3 of the Law on coins , the Minister for Economic and Business Affairs, following negotiations with Danmarks Nationalbank, may decide that coins will cease to be legal tender. According to the draft executive order, referring to negotiations with Danmarks Nationalbank, the 25 øre coin will cease to be legal tender from 1 October 2008. Danmarks Nationalbank has argued that as a result of inflation and pay increases the purchasing power of the 25 øre coin has become negligible so that it no longer functions as a useful means of payment. In addition, the costs of minting the coin exceeds its value, and as it is costly for banks and retailers to handle, as pointed out by their representative organisations, there are good reasons to make the 50-øre coin the smallest Danish coin denomination. 1.2 While the 25 øre coin will cease to be legal tender from 1 October 2008, the draft executive order provides that the coins may still be encashed at Danmarks Nationalbank for a period of three years after it has ceased to be legal tender.

text: 1.3 As a consequence of the 25 øre coin ceasing to be legal tender and pursuant to Section 5 of the Law on coins, the draft executive order amends the rounding rules from 1 October 2008, with the total amount of cash payments to be rounded up or down to the nearest 50 øre, unless otherwise agreed. As with the existing rounding rules, only the total amount is to be rounded, and not the price of each item, and for electronic payments the exact amount is payable without rounding.

text: 2. General observations

text: 2.1 The ECB understands that the Ministry of Economic and Business Affairs issued a press release on 27 March 2008 announcing the decision to abolish the 25 øre coins from 1 October 2008, which also contained a reference to Danmarks Nationalbank’s website with further details about the abolishment and explanation of the new rounding rules. 2.2 As stated on Danmarks Nationalbank’s website, the number of coins is based on tradition, and is supported by surveys of the most suitable number of coins in a well-functioning series. The latest change to the series of Danish coins was made in 1989, when the five and 10 øre coins were withdrawn as legal tender, and amended rounding rules were introduced. According to Danmarks Nationalbank, previous experience from Denmark, Sweden and Norway has shown that taking out of circulation small coins which have ceased to have self-supporting purchasing power does not lead to higher prices. 2.3 The ECB notes that whereas the Law on coins requires a minimum period of notice of three months, the draft executive order sets a generous period of three years in which the old coins may be exchanged at Danmarks Nationalbank. The ECB also notes that the Danish Bankers Association has recommended that its members encash 25 øre coins after 1 October without charging a fee. 2.4 The ECB has no specific comments on the draft executive order.

text: This opinion will be published on the ECB’s website.

text: Done at Frankfurt am Main, 4 August 2008.

text: [signed]

text: The President of the ECB

text: Jean-Claude TRICHET


text: Regulation on lats banknotes and coins approved by Latvijas Banka Council Resolution No 131/8, 16.11.2006 (Latvijas Vēstnesis, 192 (3560), 1.12.2006) issued in compliance with the first and second part of Article 34 of the Law on Latvijas Banka (Ziņotājs, 22/23, 4.6.1992, in force since 19.5.1992).

text: See, in particular, ECB Opinion

text: of 25 September 2007 at the request of the President of Narodowy Bank Polski on a draft ordinance on the method and procedure for counting, sorting, packaging and labelling packaging units of banknotes and coins, and in conducting activities related to the supply of banknotes and coins to banks and ECB Opinion

text: of 16 June 2008 at the request of Narodowy Bank Polski on a draft ordinance amending the principles and procedure for replacing banknotes and coins which have ceased to be legal tender in Poland as a result of wear and tear or damage. 5 See Article 3(1) of Decision ECB/2003/4. 6 See Article 3(3) of Decision ECB/2003/4.

text: Article 3(1) of Decision ECB/2003/4. 8 Available on the ECB’s website at www.ecb.europa.eu. Equivalent rules for euro coins are contained in the Commission’s Recommendation of 27 May 2005 concerning authentication of euro coins and handling of euro coins unfit for circulation (COM(2005) 1540 final).

title: Opinion of the European Central Bank of 5 August 2008 at the request of Latvijas Banka on a draft regulation on lats banknotes and coins (CON/2008/36)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 5 August 2008 at the request of Latvijas Banka on a draft regulation on lats banknotes and coins (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 15 July 2008 the European Central Bank (ECB) received a request from Latvijas Banka for an opinion on a draft regulation on lats banknotes and coins (hereinafter the ‘draft regulation’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Article 105(4) of the Treaty establishing the European Community and the first and the second indents of

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions , as the draft regulation relates to currency matters and means of payment. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft regulation

text: The draft regulation replaces the Regulation on lats banknotes by amending and supplementing its provisions. It provides for: (i) the numbering, registration, and monetary backing of lats banknotes and coins, (ii) the procedure for withdrawing banknotes and coins from circulation, (iii) the procedure for exchanging damaged banknotes and coins, and (iv) the introduction of special circulation and collector coins issued by Latvijas Banka.

text: 2. General observations

text: 2.1 While Latvia is a Member State with a derogation and the ECB requirements regarding the organisation of national cash cycles in Member States that have adopted the euro currently do not apply to Latvijas Banka, these requirements will become applicable to Latvijas Banka once Latvia adopts the euro and Latvijas Banka becomes a fully integrated member of the Eurosystem. As a general comment, the ECB notes that the provisions of the draft regulation on replacement of banknotes and coins differ to some extent from Eurosystem practices and that before Latvia adopts

text: the euro these provisions will have to be aligned with Eurosystem standards and, in particular, with Decision ECB/2003/4 of 20 March 2003 on the denominations, specifications, reproduction, exchange and withdrawal of euro banknotes . 2.2 Under Article 106 of the Treaty, the ECB has the exclusive right to authorise the issue of banknotes within the Community, whereas coins are issued by Member States subject to the ECB’s approval of the volume. Consequently, the Eurosystem’s regulatory competence concerns only banknotes. In addition, in view of the accession of national central banks (NCBs) to the Eurosystem, the ECB supports a clear and consistent separation between national rules relating to banknotes and rules relating to coins. Therefore, the ECB considers that the draft regulation would benefit from introducing such consistent internal separation between rules concerning banknotes and those concerning coins. This would facilitate the legal convergence of the Latvian legislative framework, which is necessary for Latvia to become a full participant in economic and monetary union.

text: 3. Specific observations

text: 3.1 Withdrawing and replacing banknotes Point 6 of the draft regulation concerning the rationale for withdrawing and replacing banknotes could be expanded. Changes in the subject matter and design of banknotes are not only triggered by outdated banknotes and counterfeiting problems. Indeed, one of the main aims of updating currency design is to modernise banknote security in view of the latest developments in security design and technology. 3.2 Alignment of Latvian legislation with the ECB’s legal framework 3.2.1 Point 18 of the draft regulation, which provides that Latvijas Banka will not replace severely damaged banknotes and coins, could be clarified and further aligned with Article 3 of Decision ECB/2003/4 pursuant to which the status of genuine euro banknotes as legal tender is not affected by their physical condition, including such elements as mutilation or damage . There are however some circumstances in which the exchange of a mutilated or damaged euro banknote can be refused 3.2.2 Moreover, regarding banknotes, the draft regulation specifies that if less than 51% of a banknote is presented or if security features and the nominal value cannot be discerned, it will not be exchanged. Such rule differs from the ECB’s rules for euro banknotes, which specify that a Eurosystem NCB may exchange a euro banknote for 100% of its face value if more than 50% of

text: the euro banknote is presented, whether presented in one piece or not or, alternatively, when 50% or less of the euro banknote is presented and the applicant proves that the missing parts have been destroyed . 3.2.3 The ECB invites Latvijas Banka to already consider aligning national rules to the extent possible with the respective transitional regime for the implementation of the ECB’s Framework for the detection of counterfeits and fitness sorting by credit institutions and other professional cash handlers . In addition, for the purposes of legal clarity, it would be advisable to clarify the scope of point 12. The ECB understands that this point applies not only to unfit banknotes and coins but covers also those that are no longer legal tender, in which case speaking of ‘banknotes and coins in circulation’ may be misleading. 3.2.4 Under point 17, it may be advisable to specify that Latvijas Banka will only replace genuine (excluding counterfeit) worn and damaged banknotes and coins. 3.2.5 Regarding point 23, the ECB invites Latvijas Banka to take into account possible adaptations of and investments in banknote sorting machines that will have the technical ability to sort according to ECB sorting criteria, including processing of non-faced and non-orientated banknotes.

text: Done at Frankfurt am Main, 5 August 2008.

text: [signed]

text: The President of the ECB

text: Jean-Claude TRICHET


text: KOM(2008) 213 slutlig.

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG av den 19 maj 1998

text: om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper (EGT L 166, 11.6.1998, s. 45).

text: Riktlinje ECB/2007/2 av den 26 april 2007 om ett transeuropeiskt automatiserat system för bruttoavveckling av betalningar i realtid (TARGET2) (EUT L 237, 8.9.2007, s. 1).

text: EUT L 177, 30.6.2006, s. 1.

text: EGT L 125, 5.5.2001, s. 15.

text: EGT L 168, 27.6.2002, s. 43.

text: KOM(2005) 650 slutlig.

text: Ändringsförslagen i bilagan är baserade på ordalydelsen i direktivförslaget samt direktiv

text: och direktiv

text: , som enligt ECB också behöver ändras. Ändringsförslagen är begränsade till sådana ändringar som gjorts för att spegla ECB:s förslag i detta yttrande. Förslagen bör i tillämpliga delar och där detta är relevant gälla för andra gemenskapsdirektiv som ändras genom direktivförslaget.

text: Genomstruken text anger de strykningar som ECB föreslår.

text: Text markerad med fet stil anger ECB:s förslag till ny text.

title: Europeiska centralbankens yttrande av den 7 augusti 2008 över ett förslag till ett direktiv om ändring av direktiv 98/26/EG och direktiv 2002/47/EG (CON/2008/37)

text: Inledning och rättslig grund

text: Den 22 maj 2008 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av

text: rådets direktiv 98/26/EG

text: om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper och direktiv

text: om ställande av finansiell säkerhet med avseende på sammanlänkade system och kreditfordringar (nedan kallat direktivförslaget).

text: ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundar sig på

text: artikel 105.4

text: första strecksatsen i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. I enlighet med

text: artikel 17.5

text: första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: Ändring av direktiv

text: 1. Avvecklingstjänster under natten

text: ECB stöder att skyddet i

text: artikel 3.1 i direktiv 98/26/EG

text: utvidgas till att även omfatta avvecklingstjänster under natten, vilket är viktigt med tanke på att system allt oftare använder sig av förfarandet för avveckling under natten i syfte att underlätta avveckling av massbetalningar.

text: 2. Skydd för säkerheter mot följderna av insolven

text: 2.1 ECB föreslår att

text: artikel 9.1 i direktiv 98/26/EG

text: ska ändras ytterligare av följande skäl. Enligt

text: artikel 9.1

text: ska de rättigheter som ECB och medlemsstaternas centralbanker har till en säkerhet som ställs till dem inte påverkas av insolvensförfaranden mot den deltagare eller den motpart som ställde säkerheten. Sådan säkerhet får realiseras för att tillgodose dessa fordringar. Det skulle uppstå viss oklarhet om

text: artikel 9.1

text: skulle tolkas som att den säkerhet som ställs i samband med centralbankstransaktioner, inklusive nödfallslikviditet, endast skyddas mot följderna av insolvensförfaranden mot en centralbanks deltagare eller motpart som har ställt säkerheten för centralbankens räkning. När man bedömer skyddet av den säkerhet som ställs till centralbankerna för centralbankers kredittransaktioner i enlighet med direktiv

text: uppstår det en osäkerhet huruvida det skydd som tillhandahålls centralbankerna omfattar säkerhet som ställts av tredje part som inte är deltagare i ett system som bedrivs av en centralbank eller centralbanks motpart.

text: 2.2 För närvarande förefaller det som om vissa medlemsstater har införlivat

text: artikel 9.1 i direktiv 98/26/EG

text: på ett sådant sätt att en säkerhet som ställs till centralbankerna av en tredje part som inte är någon av centralbankens deltagare eller motparter inte skyddas, medan de flesta medlemsstaterna har införlivat

text: artikel 9.1

text: så att den uttryckligen skyddar en säkerhet som ställs till centralbanker av en sådan tredje part. I vissa medlemsstater har dessutom ordalydelsen i den aktuella bestämmelsen införlivats ordagrant, och i dessa jurisdiktioner är det en tolkningsfråga huruvida skyddet omfattar säkerhet som en sådan tredje part ställer till förmån för en centralbank.

text: 2.3 Mot bakgrund av vad som anges ovan skulle ett klargörande av ordalydelsen i

text: artikel 9.1 i direktiv 98/26/EG

text: säkerställa ett harmoniserat skydd av säkerheter som ställs till centralbanker av en tredje part, vilket bland annat, men inte uteslutande, avser närstående bolag till en deltagare i ett system som bedrivs av en centralbank eller centralbanks motpart. Detta skulle säkerställa den rättsliga förutsebarheten vad gäller kredit mot säkerhet som tillhandahålls av centralbanker och framför allt skydda moderna tjänster för likviditetspoolning, t.ex. TARGET2, mot insolvens hos någon tredje part som ställer säkerhet för en deltagare i ett system som bedrivs av en centralbank. Denna förändring skulle vara särskilt betydelsefull för centralbankstransaktioner i likviditetssyfte i tider av finansiella svårigheter, när det kan förekomma att säkerhet som ska ställas för likviditet som tilldelas en motpart ställs av en tredje part för motpartens räkning.

text: 3. Deltagande i ett system

text: 3.1 Enligt

text: artikel 2 f i direktiv 98/26/EG

text: får medlemsstater betrakta en indirekt deltagare som deltagare, om systemrisken motiverar detta och under förutsättning att den indirekta deltagaren är känd av systemet. Att vara känd av systemet är ett ändamålsenligt krav, eftersom systemet annars inte skulle kunna identifiera vilka indirekta deltagare som omfattas av det skydd som systemet garanterar. Det bör därför införas ett förbehåll i definitionen av indirekt deltagare med krav på att indirekta deltagare ska vara kända för systemoperatören. Detta skulle också att göra det lättare för systemoperatören att uppfylla sin skyldighet, enligt andra stycket i

text: artikel 10

text: , att till den medlemsstat vars lag är tillämplig ange deltagarna i systemet inklusive varje eventuell indirekt deltagare och varje förändring med avseende på deltagarna.

text: 3.2 För att undvika tvivel bör definitionerna av såväl deltagare som indirekt deltagare ändras i syfte att klargöra att dessa definitioner är uttömmande och endast omfattar de specifika slags enheter som räknas upp genom de definierade begreppen. Skillnader i tillämpningen skulle kunna äventyra det skydd som direktiv

text: tillhandahåller för system med gränsöverskridande verksamhet.

text: 3.3 Även begreppet system i definitionerna av deltagare och indirekt deltagare bör i tillämpliga fall ersättas med det nydefinierade begreppet systemoperatör, eftersom systemen vanligtvis inte är juridiska personer och det är systemoperatören som agerar som deltagare i ett annat system och därigenom säkerställer korsvist deltagande mellan systemen.

text: 4. Definitionen av ett system

text: 4.1 Definitionen av ett system enligt

text: artikel 2 a i direktiv 98/26/EG

text: bör ändras. Begreppet system bör på ett adekvat sätt avspegla hela skalan av befintliga arrangemang, så att det skydd som tillhandahålls genom direktiv

text: omfattar så många olika system som möjligt, och systemrisken därigenom minimeras. Den nuvarande definitionen i den första och andra strecksatsen i

text: artikel 2 a

text: ger framför allt inte någon rättvisande bild av hur majoriteten av systemen har upprättats. I de flesta system är arrangemanget varigenom systemet har upprättats inte enbart ett avtal mellan deltagare, utan en uppsättning regler och bestämmelser för systemverksamheten som antingen har antagits av systemoperatören eller också genom rättsakter. Deltagarna förväntas följa dessa regler. System som baseras på ett multilateralt avtalsarrangemang är undantaget och inte regeln, vilket är utgångspunkten för den nuvarande ordalydelsen i

text: artikel 2 a

text: . En systemoperatör, som en värdepapperscentral, fondbörs eller centralbank, upprättar normalt ett system unilateralt. Mot denna bakgrund bör

text: artikel 2 a

text: utformas så att ett formellt arrangemang kan upprättas antingen genom avtal, allmänna affärsvillkor eller också genom lagstiftning, dvs. genom lag eller genomförandeförordning. I definitionen av ett system bör det därför hänvisas till ett formellt arrangemang som omfattar i stället för mellan tre eller flera deltagare och denna fändring kräver en följdändring av den andra strecksatsen i

text: artikel 2 a

text: 4.2 Med den nuvarande definitionen av ett system är det oklart om clearingsystem som centrala motparter eller clearingorganisationer skyddas mot systemrisken genom direktiv

text: . För att undvika osäkerhet har visserligen ett antal medlemsstater anmält clearingsystem till kommissionen i enlighet med den tredje strecksatsen i

text: artikel 2 a

text: , men orden genomföra clearing eller bör ändå läggas till före utföra överföringsuppdrag i den första strecksatsen i

text: artikel 2 a

text: , så att dessa typer av enheter också klart kan betraktas som egna system.

text: 4.3 Vidare bör begreppet system ges en flexibel definition, som kan täcka in alla framtida utvecklingsmöjligheter när det gäller systemens organisation. Framför allt bör definitionen vara tillräckligt vid för att täcka alla framtida system som kan komma att utvecklas av Eurosystemet eller klassas av ECB när det upprättas genom en ECB-rättsakt som är bindande för deltagarna p.g.a. ett arrangemang som ingåtts med ECB och som faller under lagstiftningen i en medlemsstat. Ett system som har upprättats genom en ECB-rättsakt bör hur som helst också falla inom definitionen för begreppet system i

text: artikel 2 a i direktiv 98/26/EG

text: 5. Tidpunkt för införande, oåterkallelighet och samverkande system

text: 5.1 ECB anser att begreppet tidpunkt för införande i ett system i enlighet med

text: artikel 3.3 i direktiv 98/26/EG

text: behöver klargöras. I

text: artikel 3.3

text: anges att tidpunkten för införande av ett överföringsuppdrag i ett system ska bestämmas enligt de regler som gäller för systemet. Själva tidpunkten för införande definieras inte och varierar därför mellan systemen, både vad gäller definition och den faktiska tidpunkten för införande. I de fall där den nationella lagstiftning som reglerar systemet definierar tidpunkten för införande måste systemets regler vara i linje med dessa definitioner. Den nationella lagstiftningen bör emellertid ge utrymme för tillräcklig flexibilitet för att systemreglernas tidpunkt för införande ska kunna ändras med hänsyn till den specifika karaktären i ett visst systems transaktioner och skydda avancerade avvecklings-/optimeringsförfaranden. Mellan samverkande system är det också viktigt att reglerna för samtliga involverade system bör tillåtas fastställa tidpunkten för införande med tillräcklig flexibilitet för att skydda gränsöverskridande avveckling och därigenom säkerställa samverkansförmågan. ECB rekommenderar att

text: artikel 3.4

text: klargörs på detta sätt för att undanröja eventuella oklarheter när det gäller att systemen har en viss grad av bestämmanderätt för att fastställa lämplig tidpunkt för införande, utan att detta begränsas av nationell lagstiftning, som kan vara stelbent och svår att ändra. Liknande överväganden gäller för begreppet oåterkallelighet i enlighet med

text: artikel 5 i direktiv 98/26/EG

text: 5.2 ECB stöder ändringarna i fråga om samverkande system, eftersom dessa system har ökat markant både i antal och i betydelse sedan direktiv

text: antogs. Framför allt har systemen upprättat förbindelser och till och med mellanhandsförbindelser sinsemellan sig och har tillgång till andra system i egenskap av deltagare eller via andra gränssnitt. ECB föreslår emellertid att begreppet system i definitionen av samverkande system ersätts med arrangemang mellan två eller flera system i syfte att täcka alla tänkbara former av förbindelser samtidigt som man undviker att skapa intrycket av att en ny kategori system införs. Ett praktiskt exempel: Eurosystemets betalningsinfrastruktur inom Target2 består av en mängd olika rättsligt åtskilda betalningssystem som kopplas samman genom en enda teknisk plattform med stöd av en ECB-riktlinje. Till TARGET2 har det också anslutits mer än 60 andra system, även i länder utanför euroområdet, antingen genom deltagande eller också genom bilaterala arrangemang via det anslutna systemgränssnittet.

text: 6. Anmälan av systemoperatörer och tillsyn

text: ECB välkomnar definitionen av systemoperatör i den nya artikeln 2 o men anser ändå att definitionen bör ändras något för att säkerställa att den även omfattar system som består av flera deltagare utan någon enskild systemoperatör. Av samma skäl bör

text: artikel 3.1

text: andra strecksatsen i direktivet ändras något för att säkerställa att bevisbördan avseende kännedomen om insolvens placeras hos den relevanta systemoperatören. ECB stöder även förslaget att ändra

text: artikel 10 i direktiv 98/26/EG

text: i syfte att medlemsstaterna inte enbart ska anmäla systemen till kommissionen, utan även ange systemoperatören. I linje med ECB:s förslag i punkt 4.3 ovan, där det föreslås att systemdefinitionen bör inbegripa system som har upprättats genom en ECB-rättsakt, bör emellertid punkt 1 i

text: artikel 10

text: ändras i syfte att låta medlemsstaterna eller i tillämpliga fall ECB anmäla system och systemoperatörer till kommissionen. ECB anser att artikel

text: och

text: , som inte har tagits med i kommissionens förslag, bör införas på nytt. I

text: artikel 10.3

text: , som innehåller ett erkännande av behöriga nationella myndigheters tillstånds- och tillsynsbefogenheter i fråga om systemen, bör det också anges att centralbankernas tillsynsbefogenheter ska respekteras med hänsyn till dessa bankers uppgifter vad gäller den finansiella stabiliteten.

text: 7. Institut för e-pengar som systemdeltagare

text: Definitionen av kreditinstitut i den ändrade artikeln 2 b i direktiv

text: , som innehåller en korshänvisning till definitionen i

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006

text: om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (omarbetning), innebär att institut för e-pengar får rätt att bli deltagare i system som har betecknats i enlighet med direktiv

text: , under förutsättning att instituten för e-pengar är reglera som kreditinstitut. ECB anser att detta är en positiv rättslig ändring som kommer att förbättra systemens stabilitet. Om instituten för e-pengar får ändrad ställning som kreditinstitut, skulle detta kräva en ytterligare översyn av direktiv

text: 8. Lagval

text: Det är viktigt med klara och enkla lagvalsbestämmelser när det gäller alla aspekter av kontoförda värdepapper, för att gränsöverskridande innehav och överföring av finansiella instrument ska kunna ske på ett effektivt och säkert sätt. ECB delar kommissionens ståndpunkt om att nuvarande lagvalsbestämmelser i direktiv

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG av den 4 april 2001

text: om rekonstruktion och likvidation av kreditinstitut och

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/47/EG av den 6 juni 2002

text: om ställande av finansiell säkerhet har ökat den rättsliga förutsebarheten vad gäller fastställandet av tillämplig lag. ECB noterar också de synpunkter som kommissionen har framfört i sitt reflektionsunderlag Conflict of laws: modernisation of the PRIMA-rule for intermediated securities i fråga om att det fortfarande förekommer skillnader i medlemsstaternas tolkning av ett kontos placering vid den praktiska tillämpningen av enkla lagvalsbestämmelser när det gäller gränsöverskridande clearing- och avvecklingssystem för värdepapper i gemenskapen. Gemenskapens bestämmelser ger därför fortfarande inte högsta tänkbara grad av förutsägbarhet och säkerhet i inom de områden där lagstiftningen är tillämplig.

text: ECB följer därför med stort intresse kommissionens initiativ för att förtydliga de befintliga gemenskapsbestämmelserna. Med tanke på denna frågas komplexitet anser ECB att en sådan allmän översyn inte bör genomföras i samband med detta direktivförslag.

text: Ändring av direktiv

text: 9. Kreditfordringar

text: 9.1 ECB är mycket positiv till de föreslagna ändringarna av direktiv

text: , i de fall där de syftar till att göra det lättare för centralbankerna att använda kreditfordringar som säkerhet. Dessa ändringar ger centralbankerna i Europeiska unionen en säkrare rättslig ställning när de accepterar kreditfordringar som säkerhet, eftersom regelverken för kreditfordringar annars inte är harmoniserade mellan de olika rättsordningarna i EU. Möjligheten att använda kreditfordringar som säkerhet i centralbankernas transaktioner är av stor betydelse för euroområdets kreditinstitut, som har betydande mängder kreditfordringar i sina balansräkningar. Det vore mycket värdefullt för Eurosystemet om det kunde använda kreditfordringar som säkerheter inom det regelverk som skapas genom direktiv

text: , och därigenom underlätta en informell och funktionell hantering av denna tillgångstyp, särskilt med hjälp av elektroniska medel och även i gränsöverskridande konstellationer. I detta hänseede förordar ECB därför att texten antas i enlighet med kommissionens förslag, utan att medlemsstaterna ges några valmöjligheter vid genomförandet, eftersom detta skulle underminera giltigheten och den rättsliga förutsebarheten vid sådant tagande av säkerheter.

text: 9.2 Genom de föreslagna ändringarna av

text: artikel 1.4 a i direktiv 2002/47/EG

text: begränsas dess tillämplighet till kreditfordringar som kan lämnas som säkerhet för centralbankers kredittransaktioner. För ECB:s och Eurosystemets syften räcker detta. Men ändringsförslaget sträcker sig längre än användningen av kreditfordringar enbart för centralbankernas transaktioner och innebär att bestämmelserna i direktiv

text: skulle vara tillämpliga på alla kreditfordringar som kan lämnas som säkerhet för centralbankers kredittransaktioner i EU. Det uppstår ett öppenhetsproblem när det gäller i vilken omfattning som den föreslagna ändringen leder till att även säkerhetstagare som inte är centralbanker tillåts använda sådana kreditfordringar som är godtagbara som centralbankers säkerhet. Framför allt har kanske inte alla centralbanker i EU lättillgängliga kriterier för vilka kreditfordringar som betraktas som godtagbara säkerheter, vilket skulle göra det svårt för en säkerhetstagare som inte är centralbank att på ett effektivt avgöra om den kreditfordran som denna säkerhetstagare avser att ta som säkerhet i själva verket är godtagbar. Vidare kan de kriterier som tillämpas av Eurosystemet och centralbankerna utanför euroområdet skilja sig åt och sådana kriterier kan också förändras över tid. För att säkerställa rättslig förutsebarhet och likvärdiga konkurrensvillkor i EU rekommenderar ECB att det införs en enkel och enhetlig definition av kreditfordringar som omfattas av direktiv

text: , som inte kopplar sådana kreditfordringar till de kriterier som tillämpas av centralbankerna. När denna definition av kreditfordringar görs i syfte att fastställa tillämpningsområdet för direktiv

text: bör den vara tillräckligt vid för att inbegripa kreditfordringar som godtas som säkerhet av Eurosystemet. Om det inte är möjligt att anta någon sådan enhetlig definition, är det åtminstone viktigt att se till att de kreditfordringar som faktiskt har överförts som säkerhet till Eurosystemet faller under den nya definitionen i direktiv

text: 9.3 Ändringsförslagen innehåller inget klargörande av vilka lagvalsbestämmelser som är tillämpliga på gränsöverskridande användning av kreditfordringar som säkerhet. Den nuvarande ordalydelsen i

text: artikel 9 i direktiv 2002/47/EG

text: om lagvalsbestämmelser gäller endast kontoförda värdepapper och är uppenbart inte tillämplig på kreditfordringar. När det gäller gränsöverskridande användning av kreditfordringar som säkerhet är det av största vikt att harmonisera de tillämpliga lagvalsbestämmelserna. Kreditfordringar som används som säkerhet kan omfatta flera olika rättsordningar, t.ex. gäldenärens, fordringsägarens och avtalets, och med hänsyn till den rättsliga förutsebarheten måste parterna veta exakt vilken lagstiftning som är tillämplig när det gäller giltighet och förmånsrätt i fråga om utnyttjande av kreditfordringar som säkerhet. Lagvalsbestämmelserna om tredjepartseffekterna av överlåtelser av fordringar inom EU är för närvarande inte harmoniserade; det råder osäkerhet kring vilken lag som är tillämplig och parterna kan behöva uppfylla kraven i mer än en rättsordning för att någorlunda säkert veta att deras tagande av säkerhet är juridiskt hållbar. Detta är ett stort hinder och det skulle vara betydligt enklare att använda kreditfordringar som säkerhet över gränserna i EU om det fanns en enhetlig överenskommen uppsättning lagvalsbestämmelser för sådana tredjepartseffekter. Eftersom den här typen av förändring inte gjordes i Rom I-förordningen, är det särskilt viktigt att införa sådana bestämmelser i direktiv

text: . Att ha sådana gemensamma bestämmelser skulle medföra avsevärda fördelar.

text: 9.4 ECB kommer också med följande tekniska förslag för att säkra överensstämmelse inom direktivförslaget när det gäller inbegripande av kreditfordringar enligt direktiv

text: . För att säkerställa att inte enbart överlåtelse av kreditfordringar utan även pantsättning av kreditfordringar omfattas av direktiv

text: , bör

text: artikel 2.1 c

text: ändras så att det hänvisas till den fulla rätten att utnyttja en finansiell säkerhet, i syfte att klargöra att begreppet avtal om finansiell säkerhet även omfattar pantsättning av kreditfordringar. En hänvisning till kreditfordringar bör också läggas till i definitionen av finansiella instrument i

text: artikel 2.1 e

text: . Slutligen bör

text: artikel 3

text: ändras så att överföring av innehav anges vid sidan av registrering och anmälning i samband med giltighetsvillkoret för ett avtal om finansiellt säkerhetsställande.

text: 10. Nettning

text: Direktivförslaget innehåller inga ändringar av bestämmelserna om insolvensnettning i direktiv

text: eller direktiv

text: . Möjligheten att göra slutavräkning vid en motparts insolvens är dock av avgörande betydelse på de finansiella marknaderna. Frågan om slutavräkningens verkställbarhet inskränks därför inte till enskilda fall av ställande av finansiell säkerhet, utan är relevant för alla former av arrangemang som syftar till att reducera kreditrisk och kreditexponering. Det behöver göras ytterligare framsteg när det gäller behandlingen av nettning, inte enbart i direktiv

text: , utan även i EU:s finansiella regelverk i allmänhet. Det skulle t.ex. vara fördelaktigt om det kunde uppnås större samstämmighet mellan de olika definitionerna av nettning och kvittning i olika EU-rättsakter. Eftersom tillämpningen av automatiska slutavräkningsrättigheter gentemot systemviktiga kredit- och finansinstitut som är verksamma på internationella finansiella marknader är av betydelse för systemet, behövs det samtidigt en mer omfattande diskussion på EU-nivå om tillämpningen av slutavräkningsbestämmelser för finansinstitut på marknaden för OTC-derivat, och inte bara i samband med ställande av finansiell säkerhet.

text: 11. Ändringsförslag

text: De ändringsförslag av direktivet som blir resultatet av rekommendationerna ovan framgår av bilagan.

text: BILAGA

text: Kommissionens förslag | ECB:s ändringsförslag

text: Artikel 2

text: Artikel 2

text: I detta direktiv avses med | I detta direktiv avses med

text: a) system: ett formellt arrangemang | a) system: ett formellt arrangemang

text: — mellan tre eller flera deltagare, en eventuell avvecklingsagent, en eventuell central motpart, en eventuell clearingorganisation eller en eventuell indirekt deltagare oräknade, med gemensamma regler och standardiserade arrangemang för att utföra överföringsuppdrag mellan deltagarna, | — mellansom omfattartre eller flera deltagare, en eventuell avvecklingsagent, en eventuell central motpart, en eventuell clearingorganisation eller en eventuell indirekt deltagare oräknade, med gemensamma regler och standardiserade arrangemang för att genomföra clearing ellerutföraöverföringsuppdrag mellan deltagarna,

text: — som faller under en medlemsstats lag som deltagarna har valt; deltagarna får emellertid välja lagen endast i en medlemsstat där åtminstone en av dem har sitt huvudkontor, och | — som faller under en medlemsstats lag som deltagarna har valt; deltagarna får emellertid välja lagen endast i en medlemsstat där åtminstone en av dem har sitt huvudkontor, eller som upprättats genom en ECB-rättsakt som är bindande för deltagarna p.g.a. ett arrangemang som ingåtts med ECB och som faller under lagstiftningen i en medlemsstat, och

text: — som är betecknat som ett system och anmält till kommissionen av den medlemsstat vars lag är tillämplig, utan att detta påverkar tillämpningen av andra strängare regler, som föreskrivs i nationell lag, sedan den medlemsstaten har förvissat sig om att systemets regler är tillfredsställande. | — som är betecknat som ett system och anmält till kommissionen antingen i) av den medlemsstat vars lag är tillämplig, utan att detta påverkar tillämpningen av andra strängare regler, som föreskrivs i nationell lag,och utan att detta påverkar tillämpningen av andra strängare regler, som föreskrivs i nationell lag, sedan den medlemsstaten har förvissat sig om att systemets regler är tillfredsställande eller också ii) av ECB som ett system som har upprättats genom en ECB-rättsakt.

text: Motivering – se punkt 4 i yttrandet

text: Artikel 2

text: Artikel 2

text: f) deltagare: ett institut, en central motpart, en avvecklingsagent, en clearingorganisation eller ett system. […] | f) deltagare: enbart ett institut, en central motpart, en avvecklingsagent, en clearingorganisation eller en systemoperatör. […]

text: g) indirekt deltagare: ett institut, en central motpart, en avvecklingsagent, en clearingorganisation eller ett system med ett avtalsförhållande till ett institut, som deltar i ett system, som utför överföringsuppdrag, varigenom den indirekta deltagaren ges möjlighet att utföra överföringsuppdrag genom systemet. | g) indirekt deltagare: enbart ett institut, en central motpart, en avvecklingsagent, en clearingorganisation eller en systemoperatör med ett avtalsförhållande till ett institut, som deltar i ett system, som utför överföringsuppdrag, varigenom den indirekta deltagaren ges möjlighet att utföra överföringsuppdrag genom systemet under förutsättning att den indirekta deltagaren är känd av systemoperatören.

text: Motivering – se punkt 3 i yttrandet

text: Artikel 2

text: Artikel 2

text: n) samverkande system: ettsystem som ingår avtal med ett eller flera system som inbegriper upprättandet av ömsesidiga lösningar och inte bara uppkoppling till befintliga standardiserade tjänsteerbjudanden. | n) samverkande arrangemang system: varjeettsystem som ingårarrangemang som ingås mellan två med etteller flera systemoperatörer som inbegriper upprättandet av ömsesidiga lösningar och inte bara uppkoppling till befintliga standardiserade tjänsteerbjudanden.

text: Motivering – se punkt 5.2 i yttrandet

text: o) systemoperatör: en enhet med ansvar för den dagliga driften av ett system. En systemoperatör får också agera som en avvecklingsagent, central motpart eller clearingorganisation. | o) systemoperatör: en enhet eller, i förekommande fall, enhetermed ansvar för den dagliga driften av ett system. En systemoperatör får också agera som en avvecklingsagent, central motpart eller clearingorganisation.

text: Motivering – se punkt 6 i yttrandet

text: Överföringsuppdrag som undantagsvis införs i ett system efter den tidpunkt då insolvensförfaranden inleds och som utförs under bankdagen, enligt definitionen i reglerna för systemet, under vilken dessa förfaranden inleds, ska endast gälla enligt rättsordningen och vara bindande i förhållande till tredje man om systemoperatören efter avvecklingen kan bevisa att den inte hade eller borde ha haft kännedom om att sådana förfaranden hade inletts. | Överföringsuppdrag som undantagsvis införs i ett system efter den tidpunkt då insolvensförfaranden inleds och som utförs under bankdagen, enligt definitionen i reglerna för systemet, under vilken dessa förfaranden inleds, ska endast gälla enligt rättsordningen och vara bindande i förhållande till tredje man om den relevantasystemoperatören efter avvecklingen kan bevisa att den inte hade eller borde ha haft kännedom om att sådana förfaranden hade inletts.

text: Motivering – se punkt 6 i yttrandet

text: Artikel 3

text: Artikel 3

text: 4. I fråga om samverkande system fastställer varje system sina egna regler om tidpunkten för införande i sitt system. Ett systems regler om tidpunkten för införande ska inte påverkas av regler i andra system som det samverkar med. | 4. I fråga om samverkande systemarrangemang fastställer varje system i sina egna regler tidpunkten för införande i sitt system. Ett, för att i möjligaste mån säkerställa att reglerna för alla system som deltar i de samverkande arrangemangen samordnas i det hänseendet. Om det inte uttryckligen anges i reglerna för de berörda systemen ska ett systems regler om tidpunkten för införande ska inte påverkas av regler i andra system som det samverkar med.

text: Motivering – se punkt 5.1 i yttrandet

text: Artikel 5

text: Artikel 5

text: Ett överföringsuppdrag får inte återkallas av en deltagare i ett system eller av tredje man från den tidpunkt som anges i reglerna i det systemet. | Ett överföringsuppdrag får inte återkallas av en deltagare i ett system eller av tredje man från den tidpunkt som anges i reglerna i det systemet.

text: I fråga om samverkande system fastställer varje system sina egna regler om tidpunkten för återkallelse i sitt system. Ett systems regler om tidpunkten för återkallelse ska inte påverkas av regler i andra system som det samverkar med. | In fråga om samverkande system fastställer varje system i sina egna regler om tidpunkten för återkallelse i sitt system. E oåterkallelighet, för att i möjligaste mån säkerställa att reglerna för alla system som deltar i de samverkande arrangemangen samordnas i det hänseendet. Om det inte uttryckligen anges i reglerna för de berörda systemen ska ett systems regler omtidpunkten för återkallelse skaoåterkallelighet inte påverkas av regler i andra system som det samverkar med.

text: Motivering – se punkt 5.1 i yttrandet

text: Artikel 9

text: Artikel 9

text: 1. De rättigheter som ett system eller en deltagare har till en säkerhet som ställs i samband med ett system, och de rättigheter som medlemsstaternas centralbanker eller Europeiska centralbanken har till en säkerhet som ställs till dem, ska inte påverkas av insolvensförfaranden mot den deltagare eller den motpart till medlemsstaternas centralbanker eller Europeiska centralbanken som ställde säkerheten. Sådan säkerhet får realiseras för att tillgodose dessa rättigheter. | 1. De rättigheter som ettensystemoperatör eller en deltagare har till en säkerhet som ställs i samband med ett system, och de rättigheter som medlemsstaternas centralbanker eller Europeiska centralbanken har till en säkerhet som ställs till dem, ska inte påverkas av insolvensförfaranden mot den deltagare eller den motpart till medlemsstaternas centralbanker eller Europeiska centralbanken eller mot någon tredje part, vilket omfattar men inte begränsas till ett närstående bolag till en sådan deltagare eller motpartsom ställde säkerheten. Sådan säkerhet får realiseras för att tillgodose dessa rättigheter.

text: Motivering – se punkt 2 i yttrandet

text: Artikel 10

text: Artikel 10

text: Medlemsstaterna ska ange vilka system, och vilka respektive systemoperatörer, som ska innefattas i detta direktivs räckvidd och anmäla dem till kommissionen och underrätta kommissionen om vilka myndigheter de har utsett enligt

text: artikel 6.2

text: . | Medlemsstaterna, eller ECB där ett system skapats genom en rättsakt från ECB, ska ange vilka system, och vilka respektive systemoperatörer, som ska innefattas i detta direktivs räckvidd och anmäla dem till kommissionen och underrätta kommissionen om vilka myndigheter de har utsett enligt

text: artikel 6.2

text: Systemoperatören ska till den medlemsstat vars lag är tillämplig ange deltagarna i systemet inklusive varje eventuell indirekt deltagare och varje förändring med avseende på deltagarna. | Systemoperatören ska till den medlemsstat vars lag är tillämplig ange deltagarna i systemet inklusive varje eventuell indirekt deltagare och varje förändring med avseende på deltagarna. Medlemsstaterna får, förutom den angivelse som föreskrivs i andra stycket, underkasta systemoperatörer som faller under medlemsstaternas jurisdiktion tillsyns- eller tillståndskrav. Det ska även säkerställas att Europeiska centralbankens och de nationella centralbankernas tillsynsbefogenheter respekteras. Var och en som har ett berättigat intresse får begära att ett institut ska lämna upplysningar om i vilka system institutet deltar och om de huvudsakliga bestämmelserna för dessa systems verksamhet.

text: Motivering – se punkt 6 i yttrandet

text: Artikel 2.1 c

text: Artikel 2.1 c

text: c) avtal om finansiell säkerhet: avtal enligt vilka säkerhetsställaren ställer finansiell säkerhet till säkerhetstagaren eller till dennes förmån, varvid den fulla äganderätten till den finansiella säkerheten kvarstår hos säkerhetsställaren när säkerhetsrätten är fastställd. | c) avtal om finansiell säkerhet: avtal enligt vilka säkerhetsställaren ställer finansiell säkerhet till säkerhetstagaren eller till dennes förmån, varvid den fulla äganderätten, eller full rätt att utnyttja, till den finansiella säkerheten kvarstår hos säkerhetsställaren när säkerhetsrätten är fastställd.

text: Motivering – se punkt 9 i yttrandet

text: Artikel 2.1 e

text: Artikel 2.1 e

text: e) finansiella instrument: aktier i företag och likvärdiga värdepapper, obligationer och andra skuldförbindelser som kan omsättas på kapitalmarknaden, samt andra värdepapper som normalt omsätts och ger rätt att förvärva varje sådan typ av aktier, obligationer eller andra värdepapper genom teckning, köp eller byte eller som föranleder kontantavveckling (med undantag av betalningsinstrument), inklusive andelar i fondföretag, penningmarknadsinstrument samt fordringar på och rättigheter till eller avseende någon av de föregående instrumenten. | e) finansiella instrument: aktier i företag och likvärdiga värdepapper, obligationer och andra skuldförbindelser som kan omsättas på kapitalmarknaden, samt andra värdepapper som normalt omsätts och ger rätt att förvärva varje sådan typ av aktier, obligationer eller andra värdepapper genom teckning, köp eller byte eller som föranleder kontantavveckling (med undantag av betalningsinstrument), inklusive andelar i fondföretag, penningmarknadsinstrument samt fordringar på och rättigheter till eller avseende någon av de föregående instrumenten, samt kreditfordringar i den omfattning som det föreskrivs i detta direktiv.

text: Motivering – se punkt 9 i yttrandet

text: Artikel 3

text: Artikel 3

text: Nytt stycke | Nytt stycke

text: När kreditfordringar ställs som finansiell säkerhet, ska medlemsstaterna inte kräva att skapandet, giltigheten eller tillåtligheten som bevisning för att de ställts som finansiell säkerhet enligt ett avtal om finansiellt säkerhetsställande är beroende av någon formell handling såsom registrering eller förhandsanmälan av gäldenären av den kreditfordran som ställts som säkerhet. | När kreditfordringar ställs som finansiell säkerhet, ska medlemsstaterna inte kräva att skapandet, giltigheten eller tillåtligheten som bevisning för att de ställts som finansiell säkerhet enligt ett avtal om finansiellt säkerhetsställande är beroende av någon formell handling såsom registrering, överföring av innehav eller förhandsanmälan av gäldenären av den kreditfordran som ställts som säkerhet.

text: Motivering – se punkt 9 i yttrandet


text: OJ L 189, 3.7.1998, p. 42.

text: OJ L 181, 4.7.2001, p. 6. According to

text: Article 6

text: , credit institutions engaged in the sorting and distribution to the public of notes and coins as a professional activity, including establishments whose activity consists of exchanging notes and coins of different currencies, such as bureaux de change, are obliged to withdraw from circulation all euro notes and coins received by them which they know or have sufficient reason to believe to be counterfeit. The same article also imposes an obligation on these institutions to immediately hand such notes over to the competent national authorities and for Member States to take the necessary measures to ensure that the establishments which fail to discharge their obligations are subject to effective, proportionate and deterrent sanctions.

text: The Eurosystem’s banknote recycling framework means the framework for banknote recycling laid down in the document entitled ‘Recycling of euro banknotes: framework for the detection of counterfeits and fitness sorting by credit institutions and other professional cash handlers’ adopted by the Governing Council on 16 December 2004 and published on the ECB’s website in January 2005, as modified from time to time, as well as the documents relating to the deadlines for its implementation at national level.

text: OJ C 27, 31.1.2008, p. 1.

title: Opinion of the European Central Bank of 27 August 2008 at the request of the Central Bank of Malta on a draft Central Bank of Malta Directive No 10 on the banknote recycling framework (CON/2008/38)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 27 August 2008 at the request of the Central Bank of Malta on a draft Central Bank of Malta Directive No 10 on the banknote recycling framework (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 24 July 2008 the European Central Bank (ECB) received a request from the Central Bank of Malta for an opinion on a draft Central Bank of Malta Directive No 10 on the banknote recycling framework (hereinafter the ‘draft directive’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Article 105(4) of the Treaty establishing the European Community and the first and second indents of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions , as the draft directive relates to currency matters and means of payment. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft directive

text: The draft directive supplements

text: Article 6 of Council Regulation (EC) No 1338/2001 of 28 June 2001

text: laying down measures necessary for the protection of the euro against counterfeiting and provides for a specific legal framework for the recycling of euro banknotes by credit institutions and other professional cash handlers. The aim of the draft directive is to reinforce the Central Bank of Malta’s powers with respect to the detection of counterfeits and fitness sorting of euro banknotes and, in particular, provides for:

text: (i) implementation of the Eurosystem’s banknote recycling framework ; (ii) the collection of information from, and conduct of on-site checks at, credit institutions and other professional cash handlers to enable the Central Bank of Malta to monitor banknote recycling activities on an ongoing basis and to establish a regime to sanction non-compliance by credit institutions and other professional cash handlers.

text: 2. General observations

text: Maintaining the integrity and fitness of euro banknotes in circulation is an important objective of the ECB and the national central banks (NCBs) of the Member States that have adopted the euro. Only banknotes in good physical condition can be easily and reliably checked by the public for counterfeits. The ECB therefore welcomes this initiative by the Maltese authorities since one of the Central Bank of Malta’s statutory tasks as part of the Eurosystem is to maintain the integrity and quality of euro banknotes and to manage their smooth circulation throughout the territory of Malta. Furthermore, it is acknowledged that credit institutions and other professional cash handlers can usefully contribute to the recycling of euro banknotes provided that those institutions reliably check them in line with the procedures pursuant to the Eurosystem’s banknote recycling framework before the banknotes are put back into circulation.

text: 3. Specific observations

text: 3.1 Reference to the Treaty Article 3 of the draft directive refers to Articles 106(1) and 105(2) of the Treaty. The reference to

text: Article 106(1)

text: is justified insofar as it lays down that the ECB and the NCBs may issue euro banknotes, thereby entitling the ECB and the NCBs to take all necessary measures to ensure the integrity and preservation of euro banknotes. However, the reference to Article 105(2) of the Treaty appears unnecessary, given that neither currency nor means of payment are mentioned in the aforementioned provision. 3.2 Definitions and terminology 3.2.1 The definition of ‘professional cash handlers’ is a key definition for the proper implementation of the draft directive and it is therefore important that it is well formulated. The scope of the institutions engaged in the professional activity of sorting and distributing euro banknotes to the public differs among Member States. Therefore, this definition must be as broad as possible to ensure that all professional cash handlers fall within the scope of the draft directive. Furthermore,

text: the ECB noted in ECB Opinion

text: of 17 December 2007 at the request of the Council of the European Union on a proposal for a Council Regulation amending

text: Regulation (EC) No 1338/2001

text: laying down measures necessary for the protection of the euro against counterfeiting , that the reference in

text: Article 6(1) of Regulation (EC) No 1338/2001

text: to ‘other institutions engaged in the sorting and distribution to the public of notes and coins as a professional activity’ leaves out of its scope other organisations that run self-service devices supplying euro banknotes to the public, even if not as a professional activity. The practical implementation of the Eurosystem’s banknote recycling framework at national level has revealed the narrowness of the term, especially as regards retailers who re-fill automated teller machines. Therefore, the ECB proposed a broader definition of the addressees of the obligation contained in

text: Article 6(1)

text: . A regulation amending

text: Regulation (EC) No 1338/2001

text: has not yet been adopted and the banknote recycling framework continues to address only professional cash handlers. In order to extend the scope of Maltese professional cash handlers, a reformulation of the definition proposed in the draft directive could however be considered. 3.2.2 Some of the definitions contained in

text: Article 7

text: could be improved to ensure clarity and consistency, especially those related to the different categories of banknote handling machines, e.g. authentication machines, banknote handling equipment and staff-operated machines. The ECB document on the common implementation rules and procedures for the Eurosystem’s banknote recycling framework would be a useful reference in this respect. 3.2.3 The defined terms in

text: Article 7

text: , particularly those related to banknote handling machines, which should replace the term ‘banknote handling equipment’, should be used consistently throughout the draft directive. For example, in

text: Article 8

text: , ‘banknote handling machines’ is not defined and should therefore be replaced by an appropriately defined term. In Articles

text: and

text: the words ‘cannot be put back into circulation’ and ‘shall not be re-issued’ appear to be synonyms; it would be preferable to use one and the same term to designate the same action. The ECB would suggest that the term ‘put back into circulation’ be used throughout the draft directive rather than the term ‘re-issue’ in order to designate the recycling of euro banknotes that have been authenticated as genuine and sorted as fit. In addition, the definitions should appear in alphabetical order. 3.3 Principles 3.3.1 As regards

text: Article 8

text: , it needs to be clarified that the banknote handling machines to be used for checking banknotes have to be tested by an NCB according to the Eurosystem’s common test procedures, as referred to in Section 2.6 of the banknote recycling framework. 3.3.2 In addition, Articles

text: and

text: could be merged for the sake of clarity.

text: 3.4 Requirements for banknote handling 3.4.1 The second sentence of Article 12 of the draft directive should make it clear that both authenticity checks and fitness checks are obligatory for banknotes received from customers that are intended to be put back into circulation. 3.4.2 Banknote handling machines that have passed the Eurosystem’s common test procedures are listed centrally by the Eurosystem on one dedicated ECB webpage and all NCBs have to add links from their websites to this ECB webpage;

text: Article 13

text: should reflect this approach. 3.4.3

text: Article 13(2)

text: stipulates that intermediaries have to notify the use of banknote handling machines to the central bank prior to putting them into operation. To ensure consistency with the banknote recycling framework, this provision should clarify that only new types of banknote handling machines need to be notified to the central bank before they are used for recycling purposes. Such notification is not required if additional machines of an already notified machine type are put into operation. 3.4.4 The formulation of

text: Article 14

text: could be reconsidered in view of the Eurosystem’s banknote recycling framework, which states on page 4 that ‘banknotes which have been checked for authenticity by trained staff members, either manually or without the use of successfully tested banknote handling equipment, shall not be returned to circulation via ATMs’. The current wording of

text: Article 14

text: is not clear in this respect. 3.5 Sanctions

text: Article 24

text: should be further clarified especially with regard to measures to ensure compliance with the draft directive. Reference could be made to the power to impose sanctions on intermediaries that do not comply with the draft directive. 3.6 Role of the manufacturers of banknote handling equipment 3.6.1 The last sentence of

text: Article 24

text: provides that where the tested banknote handling equipment does not fulfil all the criteria set by the draft directive, ‘the respective intermediary shall update all its relevant machines without delay.’ This wording could be more precise to make it clear that contacts of the intermediary with the manufacturer(s) of the relevant equipment may be necessary. In addition, the timeframe within which unfit machines should be updated could be specified. 3.6.2 The meaning of ‘without delay’ is quite vague. The wording could be improved by setting some precise deadlines that should be different depending on whether the authentication control or the fitness sorting control of the equipment is impaired. The separate ECB document on the common implementation rules and procedures for the banknote recycling framework could be referred to in this respect.

text: This opinion will be published on the ECB’s website. Done at Frankfurt am Main, 27 August 2008. [signed]

text: The President of the ECB

text: Jean-Claude TRICHET