text: COM(2020) 593 final.

text: Paketet för digitalisering av finanssektorn omfattar en strategi för digitalisering av finanssektorn samt lagstiftningsförslag och syftar till att säkerställa att unionen har en konkurrenskraftig finansiell sektor som ger konsumenter tillgång till innovativa finansiella produkter och samtidigt säkerställer konsumentskyddet och den finansiella stabiliteten.

text: Se

text: artikel 3.1

text: .3 i förslaget till förordning.

text: Se

text: artikel 3.1

text: .4 i förslaget till förordning.

text: Se skäl 9 i förslaget till förordning.

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU av den 15 maj 2014

text: om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv

text: och av

text: direktiv (EU) 2011/61

text: (EUT L 173, 12.6.2014, s. 349).

text: Se artikel 2.3 a i förslaget till förordning.

text: Se skäl 7 i förslaget till förordning.

text: Se

text: artikel 43.1

text: respektive artikel 112.5 i förslaget till förordning.

text: Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om en pilotordning för marknadsinfrastrukturer som baseras på teknik för distribuerade liggare (COM/2020/594 final). Se skäl 16 och 24 jämförda med artiklarna

text: och

text: I artikel 4.3 i förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om en pilotordning för marknadsinfrastrukturer som bygger på teknik för distribuerade liggare hänvisas närmare bestämt till centralbankspengar, pengar från en kommersiell bank, pengar från kommersiella banker i tokeniserad form och e-pengartokens.

text: Definitionen av kryptotillgång i förslaget till förordning är både teknikspecifik och bred. En annan strategi skulle vara att klassificera kryptotillgångar teknikneutralt och exakt. Se ECB:s Occasional Paper nr 223/2019 Crypto-Assets: Implications for financial stability, monetary policy, and payments and market infrastructures, finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu

text: Se artiklarna 36 och 45 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 19.2 c i förslaget till förordning.

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/110/EG av den 16 september 2009

text: om rätten att starta och driva affärsverksamhet i institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet, om ändring av direktiven

text: och

text: och om upphävande av direktiv

text: (EUT L 267, 10.10.2009, s. 7).

text: Se ingressen och

text: artikel 3.4 i fördraget om Europeiska unionen

text: ; artiklarna 119.2, 140.3 och 282.4 i fördraget och artiklarna

text: och

text: i rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 1998 om införande av euron (EGT L 139, 11.5.1998, s. 1). Se även definitionen av pengar i artikel 2 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/62 av den 15 maj 2014 om straffrättsligt skydd av euron och andra valutor mot penningförfalskning och om ersättande av rådets rambeslut 2000/383/RIF (EUT L 151, 21.5.2014, s.1).

text: Se artikel 63.3 i förslaget till förordning.

text: Europeiska centralbankens riktlinje

text: (EU) 2015/510

text: av den 19 december 2014 om genomförandet av Eurosystemets penningpolitiska ramverk (ECB/2014/60) (EUT L 91, 2.4.2015, s. 3); Europeiska centralbankens riktlinje av den 5 december 2012 om ett transeuropeiskt automatiserat system för bruttoavveckling av expressbetalningar i realtid (TARGET2) (ECB/2012/27) (EUT L 30, 30.1.2013, s. 1).

text: Se artikel 22 i ECBS-stadgan.

text: Europeiska centralbankens förordning

text: (EU) nr 795/2014

text: av den 3 juli 2014 om krav på övervakning av systemviktiga betalningssystem (ECB/2014/28) (EUT L 217, 23.7.2014, s. 16).

text: Finns på webbplatsen för Banken för internationell betalningsutjämning, www.bis.org.

text: Eurosystem ramverk för övervakning, reviderad version (juli 2016), finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

text: Se Eurosystemets reviderade och konsoliderade ramverk för övervakning av elektroniska betalningsinstrument, betalningsordningar och betalningsarrangemang (PISA-ramverket), finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

text: En digital betalningstoken är en digital värderepresentation som har bakomliggande fordringar eller tillgångar som bokförs på annat håll och gör det möjligt att överföra värde mellan slutanvändarna. Beroende på den underliggande utformningen för digitala betalningstoken kan värde överföras utan att detta nödvändigtvis behöver involvera en central tredje part och/eller betalningskonton.

text: Åtgärd som initieras av betalaren eller på dennes vägnar eller av betalningsmottagaren och som består i överföring av medel eller digitala betalningstoken, placering eller uttag av medel till/på/från ett användarkonto, oberoende av eventuella underliggande förpliktelser mellan betalaren och betalningsmottagaren. Överföringen kan omfatta en eller flera betaltjänstleverantörer. Definitionen av överföring av värde enligt PISA-ramverket skiljer sig dessutom från det som definieras som överföring av medel enligt

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av den 25 november 2015

text: om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven

text: och

text: samt förordning

text: (EU) nr 1093/2010

text: och om upphävande av direktiv

text: (EUT L 337, 23.12.2015, s. 35) (nedan kallat andra betaltjänstdirektivet). Såsom betalningsinstrument definieras i det andra betaltjänstdirektivet kan överföring av värde enbart avse överföring av medel. Enligt andra betaltjänstdirektivet omfattar medel inte digitala betalningstoken om inte dessa token kan klassificeras som elektroniska pengar (eller mer hypotetiskt som kontotillgodohavanden).

text: Se artikel 2.1 i SIPS-förordningen.

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG av den 19 maj 1998

text: om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper (EUT L 166, 11.6.1998, s. 45). Se

text: artikel 2

text: första strecksatsen led i, där betalningsinstruktion definieras som: varje instruktion från en deltagare om att ställa ett penningbelopp till en mottagares förfogande genom registrering på ett konto hos ett kreditinstitut, en centralbank eller en avvecklingsagent, eller varje instruktion som leder till övertagande eller uppfyllelse av en betalningsförpliktelse enligt definitionen i systemets regler […].

text: Se artikel 2.18 i SIPS-förordningen.

text: Se Eurosystemets ramverk för övervakning av elektroniska betalningsinstrument, betalningsordningar och betalningsarrangemang (oktober 2020), finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu

text: Se

text: artikel 63

text: 4 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 4.44 i andra betaltjänstdirektivet.

text: Se artikel 52 i förslaget till förordning.

text: Rådets förordning

text: (EU) nr 1024/2013

text: av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 29.10.2013, s. 63).

text: Se artikel 101.1 i förslaget till förordning.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1131 av den 14 juni 2017

text: om penningmarknadsfonder (EUT L 169, 30.6.2017, s. 8).

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013

text: om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013

text: om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv

text: och om upphävande av direktiv

text: och

text: (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338).

text: Se artiklarna 4.1 a, 6.4 och 14 i SSM-förordningen.

text: Se artiklarna 4.1 e och 6.4 i SSM-förordning.

text: Se artikel 81 i förslaget till förordning.

text: Se artiklarna 85 och 110 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 82 i förslaget till förordning.

text: Se artikel 82.4 b i förslaget till förordning.

text: Se artiklarna 99.2 i och 101.2 b i förslaget till förordningen.

title: Europeiska Centralbankens Yttrande av den 19 februari 2021 om ett förslag till förordning om marknader för kryptotillgångar och om ändring av direktiv (EU) 2019/1937 (CON/2021/4) 2021/C 152/01

text: Inledning och rättslig grund

text: Den 18 och den 30 november 2020 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd respektive Europaparlamentet om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om marknader för kryptotillgångar och ändring av

text: direktiv (EU) 2019/1937

text: (nedan kallat förslaget till förordning).

text: och

text: i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eftersom förslaget till förordning faller inom ECB:s behörighetsområden. Dessa behörigheter inbegriper framför allt att genomföra penningpolitiken, främja väl fungerande betalningssystem, utöva tillsyn över kreditinstitut samt att medverka till de behöriga myndigheternas smidiga genomförande av riktlinjerna för det finansiella systemets stabilitet i enlighet med

text: artikel 127.2

text: första och fjärde strecksatsen och artiklarna 127.5, 127.6 och 282.1 i fördraget. I enlighet med

text: artikel 17.5

text: första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

text: 1. Allmänna kommentarer

text: ECB välkomnar Europeiska kommissionens initiativ att på EU-nivå upprätta en harmoniserad ram för kryptotillgångar och relaterade verksamheter och tjänster, vilken ingår i det paket för digitalisering av finanssektorn som kommissionen antog den 24 september 2020. ECB välkomnar även att förslaget till förordning har till syfte att hantera de olika risknivåerna för varje typ av kryptotillgång samtidigt som detta vägs mot behovet att stödja innovation. Vidare anser ECB att en harmoniserad ram på unionsnivå är avgörande för att förhindra fragmentering inom den inre marknaden. Med detta sagt skulle det behövas ytterligare justeringar i förslaget till förordning vad gäller vissa aspekter som rör ECB:s, Eurosystemets och Europeiska centralbankssystemets (ECBS) ansvar för penningpolitikens genomförande, väl fungerande betalningssystem, tillsynen över kreditinstitut och den finansiella stabiliteten.

text: Enligt förslaget till förordning har kryptotillgångar, i synnerhet de båda underkategorierna tillgångsanknutna token och e-pengartoken, en tydlig dimension av penningsubstitut, med tanke på pengars tre funktioner som betalningsmedel, värdebevarare och beräkningsenhet. I definitionen av tillgångsanknutna token hänvisas till funktionen som värdebevarare (… som avser att upprätthålla ett stabilt värde …), medan det i definitionen av e-pengartoken hänvisas både till funktionen som betalningsmedel och till funktionen som värdebevarare (… vars huvudsakliga syfte är att användas som ett bytesmedel och som avser att upprätthålla ett stabilt värde …). I förslaget till förordning framhålls att e-pengartoken har en funktion som betalningsmedel, då det konstateras att sådana token främst är avsedda som betalningsmedel och där stabiliseringen av värdet avses att göras genom att endast hänvisa till en enda fiatvaluta och att i likhet med elektroniska pengar utgör sådana kryptovalutor en elektronisk ersättning av mynt och sedlar och används för att göra betalningar. Något som talar för en sådan tolkning är också att finansiella instrument, såsom dessa definieras i

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU

text: (nedan kallat MiFID II), har undantagits från tillämpningsområdet för förslaget till förordning. Mot denna bakgrund tolkar ECB det som att begreppen tillgångsanknutna token och e-pengartoken helt eller delvis definieras som penningsubstitut i förslaget till förordning.

text: ECB välkomnar att ECB och medlemsstaternas nationella centralbanker när de agerar i egenskap av monetära myndigheter samt eventuella kryptotillgångar emitterade av centralbanker som agerar i egenskap av monetära myndigheter samt eventuella kryptotillgångsrelaterade tjänster som tillhandahålls av centralbankerna generellt sett undantas från tillämpningsområdet för förslaget till förordning. ECB konstaterar att förslaget till förordning även innehåller hänvisningar till begreppen unionsvaluta och utfärdande centralbank och läst tillsammans med en annan del av paketet för digitalisering av finanssektorn som också innehåller dessa båda begrepp, närmare bestämt förslaget till förordning om en pilotordning för marknadsinfrastrukturer som bygger på teknik för distribuerade liggare, visar detta att tydlig åtskillnad görs mellan kryptotillgångar och centralbankspengar i unionens lagstiftningsförslag. För att undvika eventuella oklarheter i fråga om rättslig form och egenskaper för de kryptotillgångar som (eventuellt kan komma att) ges ut av centralbanker kontra centralbankspengar vore det också ändamålsenligt att i förslaget till förordning bekräfta att detta förslag inte ska gälla centralbankers utgivning av centralbankspengar som bygger på teknik för distribuerade liggare (DLT) eller centralbankspengar i digital form som kompletterar befintliga former av centralbankspengar, vilka ECB kan bevilja auktorisation för i enlighet med fördraget och stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan).

text: Vad gäller den definition av kryptotillgång som införs genom förslaget till förordning konstaterar ECB slutligen att förslaget till förordning innehåller en bred, heltäckande definition. Men tillämpningsområdet för förslaget till förordning bör dock förtydligas ytterligare för att undvika olika nationella tolkningar om vad en kryptotillgång enligt förslaget till förordning egentligen utgör, för att därigenom underlätta tillhandahållandet av kryptotillgångstjänster över gränserna och fastställa ett verkligt harmoniserat regelverk för kryptotillgångar. Framför allt behöver det tydliggöras vad som är skillnaden mellan de kryptotillgångar som kännetecknas som finansiella instrument (och omfattas av MiFID II) och de kryptotillgångar som skulle omfattas av tillämpningsområdet för förslaget till förordning.

text: 2. Aspekter som rör penningpolitik och betalningssystem

text: 2.1. Penningpolitik och relaterade monetära aspekter

text: Om kryptotillgångar har funktionen både som betalningsmedel och som värdebevarare kan det få betydligt större konsekvenser för den penningpolitiska transmissionen än om de används för en av dessa funktioner. I detta hänseende konstaterar ECB att förslaget till förordning innehåller ett förbud mot räntebetalningar på kryptotillgångar i linje med regelverket för andra instrument som främst används som betalningsmedel, t.ex. e-pengar. För innehavarens del skulle ett sådant förbud kunna leda till att e-pengartokens och tillgångsanknutna tokens relativa attraktionskraft kopplas till ränteläget. Det kan inte helt uteslutas att detta skulle kunna generera in- och utflöden om det sker stora förändringar i räntemiljön, vilket skulle kunna få konsekvenser för den finansiella stabiliteten och den penningpolitiska transmissionen.

text: Kryptotillgångar som har ett stabilt nominellt värde och som fungerar som betalningsmedel och värdebevarare skulle kunna påverka stabiliteten och kostnaden för kreditinstitutens inlåningsfinansiering, vilket skulle kunna utgöra utmaningar för kreditinstitutens förmåga att fullgöra sin funktion som finansförmedlare. Eftersom det finansiella systemet i euroområdet till stor del bygger på kreditinstituten, kan plötsliga förändringar i styrkan i kreditinstitutens balansräkning få negativa konsekvenser för kreditinstitutens stabilitet och utlåningsförmåga och därmed även för den penningpolitiska transmissionen, även om det inte är negativt i sig att innovation och konkurrens leder till förändringar i det finansiella systemet. I ett scenario då en betydande del av inlåningen ersätts med kryptotillgångar kan kreditinstituten behöva undersöka alternativa finansieringskällor, t.ex. penningmarknads- och centralbanksfinansiering, har effekter på bankernas finansieringskostnader, penningmarknadens referensräntor och storleken på centralbankernas balansräkning.

text: I ett scenario med en utbredd användning av tillgångsanknutna token och e-pengartoken kan det slutligen även uppstå en ökad efterfrågan på säkra tillgångar, vilket skulle kunna påverka prisbildningen för tillgångar, värderingen av säkerheter, penningmarknadens funktionssätt och penningpolitikens genomförande. Detta kan i förlängningen leda till att det blir brist på säkerheter för öppna marknadsoperationer. En utbredd användning av tillgångsanknutna token för betalningar kan dessutom äventyra eurobetalningarnas roll samt även undergräva ett allmänt tillhandahållande av pengar i dess funktion som beräkningsenhet.

text: Vid sidan av ovannämnda penningpolitiska överväganden skulle tillgångsanknutna token och e-pengartoken enligt förslaget till förordning ha olika egenskaper, bland annat kopplat till deras huvudsakliga funktion vad gäller reservtillgångarnas sammansättning och innehavarnas rättigheter. Oavsett den avsedda funktionen eller användningen enligt förslaget till förordning finns det här en risk att tillgångsanknutna token och e-pengartoken de facto skulle motsvara betalningsinstrument med tanke på hur de faktiskt används och vilken systembetydelse de skulle kunna få. I så fall bör tillgångsanknutna token och e-pengartoken omfattas av liknande krav för att förhindra risken för regelarbitrage mellan de olika ordningarna. Eftersom tillgångsanknutna tokens designegenskaper och användning gör att de passar som betalningsmedel vore det framför allt lämpligt att som minimum kräva att emittenter beviljar innehavare av tillgångsanknutna token rätt till inlösen gentemot emittenten eller reservtillgångarna. Det kan dessutom anses skapa en särskild kategori av betalningstoken, som skulle innebära att tillgångsanknutna token omfattas av krav som är identiska med de krav som gäller för emittenter av e-pengartoken. Om det blir vanligt att betydande tillgångsanknutna token används för betalningar i unionen vore det dessutom lämpligt att emittenter av betydande tillgångsanknutna token omfattas av samma auktorisationskrav som gäller för emittenter av e-pengartoken, i de fall då Europeiska bankmyndigheten (EBA) bedömer att detta är lämpligt enligt de klassificeringskriterier som ska fastställas mer ingående i de tekniska standarderna för tillsyn. Enligt förslaget till förordningen får en behörig myndighet neka en emittent av tillgångsanknutna token auktorisation, bland annat om emittentens affärsmodell kan utgöra ett allvarligt hot mot finansiell stabilitet, penningpolitisk transmission eller monetär självständighet. Om ett tillgångsanknutet arrangemang är likvärdigt med ett betalningssystem eller betalningsordning, bör det falla under den exklusiva behörigheten för ECB (eller den nationella centralbank som ger ut den relevanta unionsvalutan) att bedöma det potentiella hotet mot penningpolitikens genomförande och väl fungerande betalningssystem. Vad gäller euron beror detta på att ett potentiellt hot kan inverka negativt på de grundläggande uppgifter som Eurosystemet ska utföra enligt fördraget, framför allt att genomföra unionens penningpolitik och främja välfungerande betalningssystem. Dessa risker kan i förlängningen påverka Eurosystemets huvudmål att upprätthålla prisstabilitet i enlighet med fördraget. Eftersom den bedömning som inhämtas från ECB under auktorisationsprocessen för emittenter av tillgångsanknutna token gäller viktiga aspekter, bör ECB:s insats inte begränsas till att avge ett icke-bindande yttrande inom de områden som är ECB:s exklusiva behörighet. Enligt samma logik bör centralbankerna i de medlemsstater som enligt fördraget behåller sina befogenheter på den monetära politikens område enligt nationell lagstiftning även ha möjlighet att avge ett bindande yttrande i de fall då tillgångsanknutna token kan påverka penningpolitikens genomförande eller väl fungerande betalningssystem i de medlemsstater som inte har euron som sin valuta. Mot denna bakgrund föreslår ECB att förslaget till förordning ändras i enlighet med detta. ECB anser att det bör övervägas ytterligare om den nuvarande lagstiftningsramen enligt

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/110/EG

text: (nedan kallat direktivet om elektroniska pengar) är lämpligt utformad. I och med uppkomsten av betydande e-pengartoken behöver ECB (eller den relevanta centralbanken i en medlemsstat som inte har euron som valuta) involveras på likartat sätt som föreskrivs vid auktorisation av emittenter av tillgångsanknutna token. Emissionen av e-pengartoken behöver noggrant bedömas med avseende på penningpolitiska konsekvenser och välfungerande betalningssystem, i synnerhet om emissionnen klassificeras som betydande. Den behöriga myndighetens befogenhet att neka auktorisation om en emittent av tillgångsanknutna token har en affärsmodell som utgör ett allvarligt hot mot finansiell stabilitet, penningpolitisk transmission eller monetär självständighet förutsätter dessutom att den behöriga myndigheten på ett korrekt sätt kan förutse sådana risker i auktorisationsfasen, något som kanske inte är möjligt eftersom riskernas omfattning är beroende av i vilken omfattning som den aktuella token används. Förslaget till förordning förefaller inte omfatta något motsvarande verktyg som ger den behöriga myndigheten möjlighet att reagera om en tillgångsanknuten token blir ett hot mot finansiell stabilitet, penningpolitisk transmission eller monetär suveränitet under sin livslängd. ECB föreslår därför att de behöriga myndigheterna även ska ges befogenhet att vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa penningpolitikens korrekta genomförande och främja väl fungerande betalningssystem samt att de bör åläggas att agera i enlighet med ECB:s och de relevanta centralbankernas yttranden om dessa specifika aspekter. I förslaget till förordning bör det införas ytterligare mekanismer som ger emittenterna incitament att begränsa emissionens omfattning, bland annat krav på stresstestning med eventuella kapitaltillägg (se punkt 3.2.3 nedan).

text: Förslaget till förordning innehåller dessutom flera hänvisningar till begreppet fiatvalutor som är lagliga betalningsmedel. I enlighet med fördragen och unionens monetära lagstiftning är euron den gemensamma valutan i euroområdet, dvs. för de medlemsstater som har antagit euron som sin valuta. Vad gäller medlemsstater som inte har antagit euron som sin valuta hänvisas det i fördragen konsekvent till dessa medlemsstaters valutor. I fördragen omnämns euron eller medlemsstaternas valutor ingenstans som fiatvalutor. De eurosedlar och euromynt som ges ut av ECB och de nationella centralbankerna gäller dessutom som lagligt betalningsmedel. Dessa sedlar och mynt är denominerade i euro och utgör sålunda valörer av den gemensam valutan. Mot denna bakgrund är det inte lämpligt att i en unionsrättsakt hänvisa till fiatvalutor som är lagliga betalningsmedel. I förslaget till förordning bör det i stället hänvisas till officiella valutor, som lagliga betalningsmedel är uttryck för.

text: Förslaget till förordning innehåller dessutom bestämmelser om de förvaringsarrangemang som ska införas av leverantörer av kryptotillgångstjänster. Framför allt föreskrivs att kunders medel omgående ska placeras hos en centralbank eller ett kreditinstitut. Det är visserligen positivt med bestämmelserna om förvaringsarrangemang, men kreditinstitutens åtkomst till centralbankskonton för Eurosystemets penningpolitiska transaktioner eller för de underordnade systemens avveckling av transaktioner i samband med Target2-transaktioner baseras på godtagbarhetskriterier och villkor som fastställs i tillämpliga ECB-riktlinjer. Det innebär att leverantörer av kryptotillgångstjänster antingen måste vara godkända som motparter för Eurosystemet eller också agera via en korrespondentbank som har ett konto hos en relevant centralbank i Eurosystemet. Liknande arrangemang kan tillämpas i andra centralbanker inom ECBS. Mot denna bakgrund bör förslaget till förordning hänvisa till förvaringsarrangemang hos en centralbank genom att specificera att sådana arrangemang endast upprättas om de relevanta godtagbarhetskriterierna och villkoren för att öppna ett konto är uppfyllda.

text: 2.2. Aspekter som rör betalningssystem

text: I fördraget och ECBS-stadgan föreskrivs att Eurosystemet ska övervaka clearing- och betalningssystemen inom ramen för sitt mandat, vilket är nära kopplat till dess grundläggande penningpolitiska uppgifter. Av

text: artikel 127.2

text: fjärde strecksatsen i fördraget samt

text: artikel 3.1 i stadgan

text: framgår att en annan grundläggande uppgift för ECBS är att främja väl fungerande betalningssystem. När denna grundläggande uppgift utförs får ECB och de nationella centralbankerna [...] ställa anordningar till förfogande och ECB får utfärda förordningar för att säkerställa effektiva och sunda clearing- och betalningssystem inom unionen och i förbindelser med tredje land. I enlighet med sin övervakande roll antog ECB Europeiska centralbankens förordning

text: (EU) nr 795/2014

text: (ECB/2014/28) (nedan kallad SIPS-förordningen). Genom SIPS-förordningen genomförs de principer för finansmarknadens infrastrukturer som har upprättats av kommittén för betalnings- och avvecklingssystem (PSSC) och International Organisation of Securities Commissions (IOSCO) (nedan kallade CPSS-IOSCO-principerna). Dessa principer är rättsligt bindande och omfattar systemviktiga betalningssystem såväl för större betalningar som för massbetalningar, oavsett om de utförs av en nationell centralbank i Eurosystemet eller av en privat enhet. I Eurosystemets ramverk för övervakning anges att betalningsinstrument utgör en integrerad del av betalningssystemen och de inkluderas därmed i övervakningen. Ramverket för övervakning av betalningsinstrument genomgår för närvarande en översyn. Enligt detta ramverk definieras ett betalningsinstrument (t.ex. ett kort, en överföring, en autogirering, en överföring av elektroniska pengar och en digital betalningstoken) som personlig(a) anordning(ar) och/eller rutiner som betaltjänstanvändaren och betaltjänstleverantören har träffat avtal om och som används av betaltjänstanvändaren för att initiera en betalningsorder. Hittills har Eurosystemets primära övervakande roll tilldelats beroende på var betalningsordningen har sin nationella bas och var den ledande myndigheten har sin hemvist. För alleuropeiska ordningar för betalningsöverföringar respektive autogireringar inom SEPA-området samt vissa av de internationella kortbetalningssystemen har ECB det primära övervakande ansvaret. Även betaltjänstleverantörer, inbegripet kreditinstitut, betalningsinstitut och institut för elektroniska pengar, omfattas av det andra betaltjänstdirektivet. Genom Eurosystemets ramverk för övervakning kompletteras mikrotillsynen över betaltjänstleverantörer, inbegripet kreditinstitut, betalningsinstitut och institut för elektroniska pengar, med aspekter som är relevanta för betalningssystem, betalningsordningar eller betalningsarrangemang.

text: Mot denna bakgrund kan arrangemang för tillgångsanknutna token och e-pengartoken som tillhandahåller exekvering av betalningsinstruktioner anses vara likställda med ett betalningssystem vad gäller Eurosystemets övervakning. Arrangemang för tillgångsanknutna token och e-pengartoken kan bedömas som likvärdiga med ett betalningssystem om de har alla typiska kännetecken för ett betalningssystem: a) ett formellt arrangemang, b) minst tre direkta deltagare (ej medräknat eventuella avvecklingsbanker, centrala motparter, clearingcentraler eller indirekta deltagare), c) processer och rutiner som enligt systemets regler gäller för alla kategorier av deltagare, d) överföringsuppdrag utförs inom systemet och inbegriper att avveckling initieras och/eller en skyldighet fullgörs (t.ex. nettning) och utförandet av överföringsuppdrag medför därför rättsverkan för deltagarnas förpliktelser och e) överföringsuppdrag utförs mellan deltagarna. I SIPS-förordningen definieras ett betalningssystem närmare bestämt som ett formellt arrangemang mellan tre eller fler deltagare, […], som har gemensamma regler och standardiserade arrangemang för att utföra överföringsuppdrag mellan deltagarna. Inom denna definition är överföringsuppdrag och deltagare brett definierade så att de kan omfatta varje instruktion som leder till övertagande eller uppfyllelse av en betalningsförpliktelse enligt

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG

text: respektive varje enhet som är identifierad eller erkänd av ett betalningssystem och, antingen direkt eller indirekt, får sända överföringsuppdrag till systemet och kan ta emot överföringsuppdrag från det. Om arrangemang för tillgångsanknutna token och e-pengartoken uppfyller kraven för betalningssystem omfattas de av Eurosystemets ramverk för övervakning av betalningssystem, vilket bygger på CPSS-IOSCO-principerna.

text: Arrangemang för tillgångsanknutna token och e-pengartoken som fastställer standardiserade och gemensamma regler för utförandet av betalningstransaktioner mellan slutanvändare har också en sådan funktion att de skulle kunna uppfylla kraven för ett betalningssystem. Sett till övervakningen skulle detta i så fall innebära att om tillgångsanknutna token och e-pengartoken har euro i sina reservtillgångar eller är denominerade i euro, kan den leverantör av kryptotillgångstjänster som ansvarar för betalningsordningens överordnade funktion i så fall komma att omfattas av Eurosystemets reviderade och konsoliderade ramverk för övervakning av elektroniska betalningsinstrument och betalningsordningar. Detta ramverk skulle gälla för samtliga elektroniska betalningsinstrument som gör det möjligt för slutanvändare att skicka och ta emot värde och bör därför gälla oavsett om tillgången skulle kunna anses utgöra medel enligt det andra betaltjänstdirektivet.

text: ECBS övervakande roll skulle även vara avgörande för arrangemangen för betydande tillgångsanknutna token och e-pengartoken, eftersom dessa som tidigare nämnts kan få negativa konsekvenser på den utfärdande centralbankens förmåga att genomföra sina penningpolitiska mål. Av ovannämnda skäl bör ECBS behörigheter enligt fördraget och Eurosystemets behörigheter enligt SIPS-förordningen tydligt anges i skälen och i huvudtexten i förslaget till förordning. ECB samt i tillämpliga fall de relevanta nationella centralbanker som inte har euron som valuta bör delta i klassificeringen av betydande tillgångsanknutna token och e-pengartoken, och samråd bör ske med ECB om den delegerade akt som närmare anger vilka kriterier som ska användas för klassificeringen. Förslaget till förordning bör också i högre grad lyfta fram det potentiella samspelet med det andra betaltjänstdirektivet som enligt nuvarande text förefaller vara tämligen begränsad. Ett exempel på det potentiella samspelet mellan förslaget till förordning och andra betaltjänstdirektivet skulle vara om en tjänsteleverantör ingår ett avtal med en betalningsmottagare om att denne ska acceptera andra kryptotillgångar än e-pengartoken. I så fall skulle det behöva klargöras om sådana leverantörer behöver uppfylla samma krav i fråga om konsumentskydd, säkerhet och operativ motståndskraft som reglerade betaltjänstleverantörer. Slutligen behöver det klargöras om sådan verksamhet kan vara likvärdig med inlösen av betalningstransaktioner, såsom detta definieras i det andra betaltjänstdirektivet.

text: 3. Specifika kommentarer avseende aspekter som rör finansiell stabilitet och tillsyn

text: 3.1. Aspekter som rör finansiell stabilitet

text: Tillsynsarrangemang för emittenter av betydande e-pengartoken

text: I förslaget till förordning fastställs ett dubbelt tillsynsarrangemang för emittenter av betydande e-pengartoken, som står under gemensam tillsyn av den ansvariga nationella behöriga myndigheten och EBA. Enligt detta arrangemang skulle EBA vara exklusivt ansvariga för att säkerställa att emittenter av betydande e-pengartoken uppfyller specifika krav, medan den relevanta nationella behöriga myndigheten skulle övervaka efterlevnaden av alla övriga krav i förslaget till förordning.

text: Dubbel tillsyn medför betydande brister, och såväl betydande e-pengartoken och tillgångsanknutna token skulle övervakas bättre på europeisk nivå. Det förefaller inte finnas något ekonomiskt skäl för att använda olika tillsynsarrangemang för betydande tillgångsanknutna token (som omfattas av harmoniserad EBA-tillsyn) och betydande e-pengartoken (som omfattas av dubbel tillsyn av EBA och den nationella behöriga myndigheten). En dubbel tillsyn kan leda till att ansvarsområdena blir otydliga och arrangemangen mer komplexa. Det kan även leda till överlappande eller till och med motstridiga tillsynsuppgifter, t.ex. om de nationella behöriga myndigheterna utövar tillsyn över emittenter av betydande tillgångsanknutna token eller e-pengartoken som tillhandahåller andra kryptotillgångstjänster. ECB anser att tillsyn över betydande tillgångsanknutna token och e-pengartoken utövas bättre på europeisk nivå, eftersom detta skulle säkerställa en komplett bild av riskerna och en samordning av tillsynsåtgärder, samtidigt som regelarbitrage undviks.

text: Det föreslagna dubbla tillsynsarrangemanget skulle införas parallellt med de tillsynsramar som redan finns. Det är framför allt om emittenten av betydande e-pengartoken är ett kreditinstitut som en dubbel tillsyn skulle skapa ytterligare komplikationer, med tanke på att emittenten kan vara ett betydande kreditinstitut som står under ECB:s tillsyn med stöd av

text: rådets förordning (EU) nr 1024/2013

text: (nedan kallad SSM-förordningen). Enligt förslaget till förordning skulle emittenten ha tre olika tillsynsmyndigheter: i) den relevanta nationella behöriga myndigheten, ii) EBA och iii) ECB. På så sätt kan den nationella behöriga myndighetens erfarenhet och sakkunskap i fråga om tillsyn över emittenter och tjänsteleverantörer av e-pengartoken komma till god användning när de agerar som medlemmar i EBA:s beslutande organ, via de gemensamma tillsynsgrupperna om det rör sig om betydande kreditinstitut samt i det tillsynskollegium som ska upprättas för varje betydande e-pengartoken.

text: Om emittenten av betydande stablecoins är ett betydande kreditinstitut, bör slutligen även EBA:s och ECB:s tillsynsansvar och tillsynsuppgifter klargöras för att undvika eventuellt dubbelarbete och konflikter. Framför allt bör EBA:s skyldighet att upprätthålla emittentens efterlevnad av de krav som anges i förslaget till förordning inte inkräkta på den övervakning av tillsynskraven som ECB utför i sin banktillsynsfunktion.

text: 3.2. Krav avseende kapitalbas och placering av reservtillgångar

text: Det är välkommet att det införs tillsynskrav för emittenter av tillgångsanknutna token och e-pengartoken eftersom sådana token kan medföra risker för penningpolitikens korrekta genomförande och väl fungerande betalningssystem, vilket har nämnts tidigare i detta yttrande. Det är även positivt med de skyddsåtgärder som har föreslagits för att trygga säkerheten för respektive tokens reservtillgångar, om emittenten skulle bestämma sig för att investera en del av reserven.

text: Tillsyns- och likviditetskraven på emittenter av stablecoins bör stå i proportion till de risker som dessa token kan utgöra för den finansiella stabiliteten. Det är därför positivt att förslaget till förordning innehåller ytterligare krav för betydande emittenter av stablecoins. Men dessa ytterligare krav räcker kanske inte för att motverka de ökande riskerna om stablecoins blir vanligt förekommande som betalningsmedel eller värdebevarare i flera av unionens jurisdiktioner. Emittenter av stablecoins som inte är kreditinstitut skulle dessutom inte ha tillgång till centralbankernas lender of last resort-funktion. Mot denna bakgrund har ECB följande synpunkter.

text: För det första: enligt förslaget till förordning tillåts den nationella behöriga myndigheten justera kapitalbaskravet på 2 procent av det genomsnittliga värdet av reservtillgångarna uppåt eller nedåt upp till 20 procent för (mindre betydande) emittenter av stablecoins. För betydande emittenter tillåts tillsynsmyndigheten inte göra någon justering från 3-procentskravet. Ytterligare pelare 2-befogenheter bör tilldelas tillsynsmyndigheten, särskilt för betydande emittenter, med tanke på att de utgör högre risker för den finansiella stabiliteten. Detta bör närmare bestämt innebära att betydande emittenter av stablecoins åläggs att regelbundet utföra stresstester som utgår från allvarliga men sannolika stresscenarier avseende finansiella förhållanden (t.ex. räntechocker) och annat (t.ex. operativ risk). Om en emittent av sådana token erbjuder två eller flera kategorier av kryptotillgångstoken och/eller tillhandahåller kryptotillgångstjänster, bör stresstesterna omfatta samtliga dessa tjänster och verksamheter på ett övergripande och heltäckande sätt för att beakta hela den riskbild som deras komplexa struktur ger upphov till. Baserat på utfallet av dessa stresstester bör tillsynsmyndigheten har befogenhet att utöver 3-procentskravet införa ytterligare kapitalbaskrav som står i proportion till de identifierade riskerna. Vad gäller stresstester skulle liknande krav och befogenheter kunna införas för mindre betydande emittenter, så att tillsynsmyndigheterna under vissa omständigheter, baserat på riskutsikterna och stresstestresultaten, principiellt sett skulle kunna gå längre än att justera upp 2-procentskravet upp till 20 procent.

text: För det andra: emittenter av både tillgångsanknutna token och e-pengartoken kan löpa lika stor risk att drabbas av uttagsanstormning, med möjliga smittrisker till det övriga finansiella systemet och de risker detta medför för den finansiella stabiliteten. Det är därför viktigt att sådana emittenter omfattas av harmoniserade krav för investering av reservtillgångar, så att de har likvärdiga förutsättningar och så att principen om samma verksamhet, samma risk, samma regel gäller för tillgångsanknutna token och e-pengartoken. Strikta likviditetskrav för emittenter av stablecoins, särskilt för betydande emittenter, är också avgörande för att de ska kunna stå emot likviditetsbrister och minimera riskerna för den finansiella stabiliteten. Stablecoinarrangemang och deras reservtillgångar har nämligen likheter med penningmarknadsfonder. Enligt

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1131

text: ska också penningmarknadsfonder ha betydande likviditetsreserver för eventuella plötsliga utflödeschocker. Emittenter av stablecoins bör uppfylla likviditetskrav som är minst lika konservativa som de som införs för penningmarknadsfondernas konstanta nettotillgångsvärde. Detta får utvecklas närmare i de tekniska standarderna för tillsyn. Sådana konservativa investeringskrav, som får utvecklas närmare i i de tekniska standarderna för tillsyn, kan ge stablecoins reservtillgångar bättre förutsättningar att stå emot allvarliga utflödesscenarier. Betydande emittenter av stablecoins bör även åläggas att regelbundet utföra likviditetstresstester och beroende på utfallet av dessa tester bör tillsynsmyndigheten ha befogenhet att stärka likviditetsriskkraven.

text: Förslaget till förordning innehåller slutligen inga begränsningar för att förhindra en eventuell koncentration av depåhållare eller investeringar av reservtillgångar. Avsaknaden av begränsningar för en eventuell koncentration skulle kunna undergräva reservtillgångarna säkerhet och leda till att de omfattas av idiosynkratiska risker hos vissa depåhållare och skuldemittenter. I förslaget till förordning bör det införas skyddsmekanismer för att förhindra en sådan koncentration, vilket får utvecklas närmare i de tekniska standarderna för tillsyn.

text: 3.3. Tillsynsaspekter

text: ECB och den relevanta nationella behöriga myndigheten är behöriga myndigheter som utövar tillsynsbefogenheter i enlighet med

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013

text: (även kallad kapitalkravsförordningen eller CRR) och

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU

text: (även kallat kapitalkravsdirektivet eller CRD), som tillsammans utgör CRR/CRD-regelverket. Genom SSM-förordningen tilldelas ECB dessutom specifika tillsynsuppgifter för kreditinstitut inom euroområdet och görs ansvarig för att den gemensamma tillsynsmekanismen (SSM) fungerar på ett effektivt och enhetligt sätt. Inom ramen för detta fördelas tillsynsuppgifterna mellan ECB och de deltagande nationella behöriga myndigheterna. Framför allt har ECB till uppgift att tilldela och återkalla auktorisationer för samtliga kreditinstitut. För betydande kreditinstitut har ECB bland annat också till uppgift att säkerställa efterlevnad av relevant unionslagstiftning som föreskriver tillsynskrav för kreditinstitut, inbegripet kravet att ha tillförlitliga styrformer, såsom sunda riskhanteringsprocesser och interna kontrollmekanismer. För detta ändamål ges ECB alla tillsynsbefogenheter att ingripa i institutens verksamhet som den behöver för att utföra sina uppgifter.

text: Enligt förslaget till förordning ska medlemsstaterna utse den behöriga myndighet som är ansvarig för att fullgöra de funktioner och uppgifter som fastställs i förslaget till förordning. I förslaget till förordning görs även en allmän hänvisning till att nationella behöriga myndigheterna behöver samarbeta med de myndigheter som ansvarar för översynen eller kontrollen av annan verksamhet än den som bedrivs av de emittenter och leverantörer av kryptotillgångar som omfattas av förslaget till förordning. De tillsynsbefogenheter som tilldelas de nationella behöriga myndigheterna enligt förslaget till förordning kan nämligen också få tillsynskonsekvenser för kreditinstitut, t.ex. om det skulle begäras ytterligare rapportering alternativt frysning eller kvarstad av tillgångar. I så fall räcker det kanske inte att efterlysa samarbete med andra myndigheter.

text: Mot denna bakgrund är det ytterst viktigt att det upprättas en tydlig samordningsmekanism, med klart definierade processer och tidsramar för informationen mellan relevanta nationella behöriga myndigheter och ECB i dess roll som tillsynsmyndighet för betydande kreditinstitut som har för avsikt att ge ut kryptotillgångar och/eller tillhandahålla tjänster som rör kryptotillgångar. En tydlig samordningsmekanism skulle säkerställa att de nationella behöriga myndigheterna och ECB kan fullgöra sina respektive behörigheter på ett snabbt, effektivt och enhetligt sätt. Detta skulle även säkerställa att emittenter och leverantörer av kryptotillgångar följer förslaget till förordning. Förslaget till förordning bör hänvisa till att de nationella behöriga myndigheterna är skyldiga att underrätta ECB om ett betydande kreditinstitut ger ut en vitbok, avser att tillhandahålla någon av kryptotillgångstjänsterna eller åsidosätter förslaget till förordning.

text: Om betydande kreditinstitut ger ut betydande tillgångsanknutna token och e-pengartoken bör dessutom det dubbla tillsynsarrangemanget mellan den relevanta nationella behöriga myndigheten och EBA tillämpas. I detta sammanhang är det nödvändigt att förklara närmare vad EBA;s tillsyn skulle medföra i praktiken. För ett sådant dubbelt tillsynsarrangemang skulle man även behöva beakta ECB:s tillsynsroll vad gäller betydande kreditinstitut, med tydligare samordningsmekanismer, inbegripet ett tydligt ramverk för underrättelser, samt inkludera ECB i dess roll som tillsynsmyndighet i kollegiet. Förslaget till förordning bör slutligen innehålla explicita och enhetliga hänvisningar till tillsynsmyndigheter, både vad gäller tillgångsanknutna token och e-pengartoken.

text: I de fall där ECB rekommenderar att förslaget till förordning ska ändras anges de specifika förslagen i ett separat tekniskt arbetsdokument som åtföljs av en förklaring. Det tekniska arbetsdokumentet finns på engelska på i EUR-Lex.

text: Utfärdat i Frankfurt am Main den 19 februari 2021.

text: Christine Lagarde

text: ECB:s ordförande


publisher: Europeiska centralbanken

sprak: en

title: Opinion of the European Central Bank of 23 February 2021 on the protection of the euro against counterfeiting (CON/2021/5)

serie: con

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 23 February 2021 on the protection of the euro against counterfeiting (

text: ) Introduction and legal basis

type: rubrik

text: On 13 January 2021 the European Central Bank (ECB) received a request from the Irish Minister for Finance for an opinion on the Counterfeiting Bill 2020 (hereinafter the ‘draft law’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the first, second and third indents of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC

text: , as the draft law relates to currency matters, means of payment and the Central Bank of Ireland (hereinafter, the ‘CBI’). In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

type: stycke

text: 1. Purpose of the draft law

text: 1.1 The draft law aims at aligning the Irish legal framework on the protection of the euro against counterfeiting with the relevant Union legislation in this area. The draft law seeks to give effect to four Union legal acts in Ireland: (i) Directive

text: of the European Parliament and of the 2 3 Council (hereinafter, ‘the Directive’); (ii)

text: Council Regulation (EC) No 1338/2001

text: as amended by

text: Council Regulation (EC) 44/2009

text: (hereinafter, ‘the Counterfeit Regulation’); (iii)

text: Regulation (EU) No 1210/2010

text: of the European Parliament and of the Council (hereinafter, ‘the Coin Regulation’); and (iv) Decision ECB/2010/14 of the European Central Bank (hereinafter, ‘the ECB Banknote Decision’). 1.2 The draft law seeks to implement the Directive by amending the Criminal Justice (Theft and Fraud Offences) Act 2001 to create criminal offences in respect of the relevant counterfeiting activities outlined in that Directive. These include (i) offences in respect of the fraudulent making, receiving, obtaining or possession of a currency instrument, a counterfeiting instrument or of security features which serve to protect against counterfeiting and (ii) offences in respect of the import or export of

text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p. 42).

text: 2 Directive

text: of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 on the protection of the euro and other currencies against counterfeiting by criminal law, and replacing Council Framework Decision 2000/383/JHA (OJ L 151, 21.5.2014, p. 1).

text: Council Regulation (EC) No 1338/2001 of 28 June 2001

text: laying down measures necessary for the protection of the euro against counterfeiting (OJ L 181, 4.7.2001, p. 6).

text: Council Regulation (EC) No 44/2009 of 18 December 2008

text: amending

text: Regulation (EC) No 1338/2001

text: laying down measures necessary for the protection of the euro against counterfeiting (OJ L 17, 22.1.2009, p. 1).

text: Regulation (EU) No 1210/2010

text: of the European Parliament and of the Council of 15 December 2010 concerning authentication of euro coins and handling of euro coins unfit for circulation (OJ L 339, 22.12.2010, p. 1).

text: 6 Decision ECB/2010/14 of the European Central Bank of 16 September 2010 on the authenticity and fitness checking and recirculation of euro banknotes (OJ L 267, 9.10.2010, p. 1). counterfeits. The draft law ensures jurisdiction in respect of such offences and inchoate offences. 1.3 The draft law provides for the enforcement of the Counterfeit Regulation, the Coin Regulation and the ECB Banknote Decision by vesting responsibility in the CBI. 1.4 First, the draft law provides that the CBI is designated as the National Analysis Centre for euro notes, as required by Article 4(1) of the Counterfeit Regulation, and as the Coin National Analysis Centre for euro coins, as required by Article 5(1) of the Coin Regulation. It is understood that such designation provides a clear statutory footing to the existing role of the CBI’s Currency Centre. 1.5 Second, the draft law provides for functions and powers of the CBI. The CBI must monitor and take all necessary measures to ensure compliance by ‘relevant persons’ with their obligations under the Counterfeit Regulation, the Coin Regulation and the ECB Banknote Decision, including in respect of authenticity and fitness checking of euro banknotes and coins. The CBI is empowered to verify (a) the procedures governing the operation and control of banknote handling machines and coin processing machines and (b) the treatment of, and any manual authenticity and fitness checking of notes and coins. The draft law also empowers the CBI to impose requirements on relevant persons to comply with certain provisions of the Coin Regulation and the ECB Banknote Decision; to adopt regulations to provide for the implementation of the ECB Banknote Decision; and to require information, records, plans or other documents to be provided by relevant persons to the CBI. A ‘relevant person’ for the purpose of the draft law means (a) a credit institution, (b) within the limits of its payment activity, a payment service provider, (c) An Post (the Irish Postal Service), and (d) any other person engaged in the processing and distribution to the public of notes, coins, or both. 1.6 Third, the draft law provides that the CBI may appoint authorised officers for the purpose of the performance by it of its functions and sets out the powers of authorised officers. These include, inter alia, powers to enter premises, including pursuant to a warrant issued by a judge of the District Court; to search and inspect premises and records; to secure a premises for later inspection; to secure for later inspection, records or data equipment, including a computer in which records may be held; to monitor and inspect banknote handling machines and coin inspection machines; and to remove samples of processed notes and coins for further inspection. 1.7 Fourth, the draft law creates criminal offences for relevant persons, inter alia, for failure to comply with specific obligations of the Counterfeit Regulation, the Coin Regulation, and the ECB Banknote Decision, and any requirements imposed by the CBI. The draft law provides that summary proceedings for such an offence may be brought and prosecuted by the CBI. The draft law also creates a criminal offence of obstructing or impeding the CBI or an authorised officer; for providing false or misleading information to the CBI or an authorised officer; and for failing to comply with the requirements of the CBI.

text: 2. General observations

text: 2.1 The ECB welcomes the draft law, which will ensure the preservation of euro banknotes and coins in circulation, resulting in continued public confidence in euro banknotes .

text: 7 See paragraph 2.1 of Opinion CON/2011/92and paragraph 2.1 of Opinion

text: . All ECB opinions are published on EUR-Lex. 2.2 The ECB welcomes the introduction under the draft law of a comprehensive set of functions and instruments at the disposal of the CBI in this area. In particular, the ECB takes positive note that the draft law will enable compliance in Ireland with the ECB Banknote Decision.

text: 3. Specific observations

text: 3.1 Tasks of the CBI 3.1.1 The CBI acts within the Eurosystem framework with regard to the protection of euro banknotes . Under existing provisions of Irish law, the CBI should receive forged banknotes, machinery, implements, utensils or materials used or intended to be used for the forgery of banknotes . Thus, the draft law complements and enhances the CBI’s existing tasks in this area. The draft law does not confer genuinely new tasks on the CBI in this respect. 3.1.2 With regard to its coin-related tasks, the CBI does not act within the Eurosystem framework. Article 128(2) of the Treaty provides that the right to issue euro coins rests with the Member States. Therefore, it is up to each euro area Member State to specify the legal issuer of the euro coins. In most euro area Member States issuance of euro coins is undertaken by the State. In some of those Member States, the national central banks (NCBs) act as agents for their treasuries with regard to minting euro coins and putting them into circulation . This is the case in Ireland, where coins denominated in euro or in cent are issued by the Minister for Finance through the CBI . In some 12 13 other euro area Member States coin issuance is a competence of the NCB . 3.1.3 Thus, the CBI’s coin-related tasks are conferred upon the CBI as a function other than those specified in the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank, which, in accordance with Article 14.4 of that Statute, shall be performed on the responsibility and liability of the CBI and shall not be regarded as forming part of the functions of the Eurosystem . 3.1.4 That said, as noted above, the CBI has already been conferred with certain tasks under Irish law in respect of the issuance and circulation of coins. Thus, the draft law complements and enhances the CBI’s existing tasks in this area. The draft law does not confer genuinely new tasks on the CBI in this respect. 3.2 Monetary financing prohibition The monetary financing prohibition laid down in Article 123(1) of the Treaty prohibits overdraft facilities or any other type of credit facility with the ECB or the NCBs in favour of Union institutions, bodies, offices or agencies, central governments, regional, local or other public authorities, other bodies governed by public law, or public undertakings of Member States . In view of the fact that

text: 8 See paragraph 2.1 of Opinion

text: 9 See sections 54 and 55 of the Central Bank Act 1942.

text: 10 For example, Greece, Luxembourg and Malta. In the Member States where the NCBs act as agents for their treasuries, the NCBs are reimbursed in full for the cost of minting and/or putting euro coins into circulation.

text: 11 See section 11 of the Economic and Monetary Union Act 1998.

text: 12 For example, Cyprus, Estonia, Latvia, Lithuania and Slovakia.

text: 15 The precise scope of application of the monetary financing prohibition is further clarified by

text: Council Regulation (EC) No 3603/93 of 13 December 1993

text: specifying definitions for the application of the prohibitions referred to in Articles

text: and

text: b (1) of the Treaty (OJ 332, 31.12.1993, p. 1). the coin-related tasks conferred on the CBI do not form part of the functions of the Eurosystem, and that coins in euro are issued through the CBI as agent for the Minister for Finance, and in order to ensure that no circumventions of the monetary financing prohibition occur, the CBI should be remunerated for its tasks insofar as they relate to euro coins, in particular in relation to the protection of the euro against counterfeiting . The ECB would welcome clarification that provision will be made for this. While existing provisions of Irish law appear to provide for reimbursement and remuneration in respect of the provision of euro coins , these provisions do not appear to encompass all the CBI’s tasks, including the issuance, circulation and protection of coins against counterfeiting. Thus, the draft law should ensure a full and adequate payment of all costs incurred in performing the relevant tasks on the basis of ‘arm’s length’ commercial terms. Such payment should either occur in advance of costs being incurred or on a regular and prompt basis as the costs arise . 3.3 Sanctions 3.3.1 The ECB has noted in previous opinions that even though national authorities are not required to consult the ECB on measures taken to ensure that breaches of Article 6(1) of the Counterfeit Regulation are subject to effective, proportionate and deterrent sanctions, it is nonetheless beneficial to address this issue in order to encourage a harmonised approach across the Union to the extent possible, subject to national peculiarities . In the same context, the ECB also stresses that the power to impose criminal law sanctions, issue injunctions and impose financial penalties at the national level would be without prejudice to the ECB’s sanctioning power . 3.3.2 The ECB takes note of the creation of a variety of criminal offences under the draft law, including those offences in respect of which summary proceedings may be brought and prosecuted by the CBI. In this manner, the draft law achieves an effective system of deterrent criminal law sanctions in relation to the protection of the euro against counterfeiting and thus contributes to maintaining public confidence in euro banknotes and coins in circulation. This opinion will be published on EUR-Lex. Done at Frankfurt am Main, 23 February 2021. [signed] The President of the ECB Christine LAGARDE

text: 16 See paragraph 3.2 of Opinion

text: and paragraph 3.2.2 of Opinion

text: . 17 See sections 13, 14 and 14A of the Economic and Monetary Union Act 1998. 18 See paragraph 2.2 of Opinion

text: , paragraph 3.2.2 of Opinion

text: , and paragraph 2.2 of Opinion

text: . 20 See paragraph 4.2 Opinion

text: and recital 6 of the ECB Banknote Decision entitling the ECB to take appropriate administrative measures.

type: vagledning

utgivare: ecb


text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p. 42).

text: As defined in

text: Article 2

text: , internal

text: Article 2(1)

text: point (107) of Law 4335/2015 (Government Gazette Α’87/2015) which transposes point (61) of

text: Article 2(1) of Directive 2014/59/EU

text: of the European Parliament and of the Council of 5 May 2014 establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms and amending Council Directives

text: , and Directives

text: and

text: , and Regulations

text: (EU) No 1093/2012

text: and

text: (EU) No 648/2012

text: , of the European Parliament and of the Council (OJL 173, 12.6.2012, p. 190).

text: Within the framework of Law 4548/2018 on reforming the Law on sociétés anonymes (Government Gazette A’ 104/13.6.2018).

text: See Articles

text: a, 6b and 7 of law 3864/2010 ‘on the establishment of a Financial Stability Fund’ Government Gazette A 119/21.07.2010(Law on the HFSF). 5 See Article 10(2) of the Law on the HFSF. 6 See Article 6(4) of the Law on the HFSF. 7 These rights include the HFSF’s right to appoint a representative on the credit institution’s board of directors who may veto certain decisions of the credit institution’s board, convene a general assembly of shareholders or a board meeting or approve the appointment of a chief financial officer; the HFSF’s right of access to the credit institution’s books and records; the HFSF’s right to evaluate the credit institution’s corporate governance; the HFSF’s right to lay down criteria for the assessment of the credit institution’s governing bodies. See Article 10 of the Law on the HFSF.

text: See Article 10 of the Law on the HFSF. 9 Law 3461/2006 ‘Ενσωμάτωση στο Εθνικό Δίκαιο της Οδηγίας 2004/25/ΕΚ σχετικά με τις δημόσιες προτάσεις’ (Government Gazette Α 106/30.5.2006), transposing Directive

text: of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on takeover bids (OJ L 142, 30.4.2004, p. 12). 10 See Articles

text: and

text: , second sentence, of the Greek Criminal Code (Law 4619/2019, Government Gazette Α 95/11.06.2019). 11 See

text: Article 6

text: A of the Law on the HFSF. 12

text: Regulation (EU) No 575/2013

text: of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on prudential requirements for credit institutions and investment firms and amending

text: Regulation (EU) No 648/2012

text: (OJ L 176, 27.6.2013, p. 1). 13 See Article 4(10) of the Law on the HFSF.

text: Namely tasks relating to the administration of the HFSF, procurement-related tasks, entering into contracts on behalf of the HFSF, hiring of personnel, delegations of tasks to any of the Executive Boards’ members or to HFSF personnel, making recommendations to HFSF’s General Council in respect of the General Council’s tasks, and implementing the decisions of the General Council. 15 The recently published HFSF strategy for 2021-2022 also recognises the ‘aim of returning systemic banks to private ownership’ as part of the HFSF’s objectives. See https://hfsf.gr/wp-content/uploads/2021/02/Agenda-item-2-HFSF- Strategy-Review-Workshop-results-for-Website-slides-2-3-5-ONLY.pdf. 16 See Opinion

text: , paragraphs 3.2, 6.1 and 6.2.

text: See Opinion CON2010/54, also paragraphs 2.1 and 2.8 and Opinion ECB/2013/38, paragraph 4.3.

title: Opinion of the European Central Bank of 25 February 2021 on the participation of the Hellenic Financial Stability Fund in increases in the capital of credit institutions for purposes other than precautionary recapitalisation or resolution (CON/2021/6)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 25 February 2021 on the participation of the Hellenic Financial Stability Fund in increases in the capital of credit institutions for purposes other than precautionary recapitalisation or resolution (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 8 February 2021 the European Central Bank (ECB) received a request from the Greek Ministry of Finance for an opinion on a draft law on the participation of the Hellenic Financial Stability Fund (HFSF) in increases in the capital of credit institutions which cannot be characterised as capital support (for the purposes of precautionary recapitalisation) or as public financial support (as part of a resolution) (hereinafter the ‘draft law’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the sixth indent of

text: Article 2(1) of Council Decision 98/415/EC

text: , as the draft law relates to rules applicable to financial institutions insofar as they materially influence the stability of financial institutions and markets. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft law

text: 1.1 The draft law enables the HFSF to decide in connection with a capital increase whether to: (i) exercise some or all of its pre-emption rights; (ii) subscribe, up to its existing shareholding percentage, for shares or other instruments of ownership issued as part of such capital increase (including capital increases where pre-emption rights have been waived or restricted); (iii) in the case of a credit institution which has been subject to a corporate reorganisation or group restructuring, participate, up to its existing shareholding percentage, in the issuance of new shares or other instruments of ownership by the relevant holding entity and/or the credit institution which will carry on the banking operations of the group, as the case may be; or (iv) to subscribe one or more unallocated shares resulting from a capital increase or from issuances of other instruments of ownership, if distributions of such shares or instruments are foreseen. In order for a capital increase to be eligible for the purposes of (i) to (iv) above: (a) it must be a credit institution or, in the case of

text: a corporate reorganisation or group restructuring, the holding entity and/or credit institution which will carry on the banking operations of the group that is increasing its capital; (b) the participation of the HFSF in that capital increase must not constitute capital support within the meaning of the Law on the HFSF ; and (c) private investors’ participation in that capital increase must be of real economic significance and on the same terms and conditions and, therefore, with the same level of risk and rewards (ie participation on a pari passu basis). 1.2 The draft law enables the HFSF, at its discretion and by decision of its General Council, to exercise the special veto rights referred to in the Law on the HFSF in order to prevent the issuance of shares or other instruments of ownership by the credit institutions in which it retains a holding or, if a credit institution has been subject to a corporate reorganisation or group restructuring, by the credit institution that will carry on the banking operations of the group or by the holding entities of credit institution(s), if the terms of that issuance waive or restrict the pre-emptive rights of the existing holders of shares or other instruments of ownership. The exercise of these special veto rights by the HFSF does not oblige the HFSF to exercise its pre-emptive rights in whole or in part, if subsequently a decision to launch a capital increase with pre-emptive rights is adopted. 1.3 The draft law provides that the participation of the HFSF in the capital increases set out in paragraph 1.1 above takes place by decision of its General Council, taken following a report by two independent financial advisors confirming that the proposed participation in the issue of new shares or other instruments of ownership contributes to maintaining, protecting or improving the value of the HFSF’s existing shareholding in the capital of the issuer or the prospects for divesting its shareholding, taking into account prevailing market conditions at the time and the business plan forecasts of the relevant credit institution at the time the credit institution decided to increase its share capital increase or issue other instruments of ownership. 1.4 The draft law also stipulates that the registration for, subscription for, and taking up of shares or other instruments of ownership by the HFSF in the context of these capital increases must be: (a) at an acquisition price not higher, and on terms not more onerous, than those applicable to the other shareholders of the issuer; (b) without prejudice to the existing rights of the HFSF arising from its framework agreements with credit institutions referred to in the Law on the HFSF ; and (c) financed exclusively from HFSF’s own liquid funds or from the reinvestment of the proceeds of a prior asset disposal. 1.5 The new shares or other instruments of ownership thus acquired must confer on the HFSF full shareholder or ownership rights, including voting rights, but shall not confer, inter alia, the special rights referred to in the Law on the HFSF . In the event of a partial divestment of its holdings in a

text: credit institution or holding entity by the HFSF, the ordinary shares or instruments of ownership acquired by the HFSF by the exercise of its rights under the draft law are deemed to be disposed of first, from among the other instruments of ownership of the same category HFSF holds in that credit institution or holding entity (‘last in, first out’), such that the special rights of the HFSF under the Law on the HFSF are maintained in full for as long as the HFSF continues to retain a participation in that credit institution or holding entity. 1.6 The draft law also provides that the new shares and/or other instruments of ownership acquired in the context of the HFSF’s participation as an investor in credit institutions may be disposed of by the HFSF by exemption from the rule to submit a mandatory takeover bid per Article 7 of Greek law 3461/2006 . 1.7 The current Law on the HFSF provides that for all types of divestments (be it decreases in its holdings via partial exercise of its pre-emptive rights in a capital increase or ordinary disposals of bank shares held by the HFSF), the acquisition price (for the former) and the sale price (for the latter) may be lower than the most recent price at which HFSF acquired shares or the current market price of the share, provided that such divestments fall within the mandate of the HFSF and there is a report of two independent financial advisors of esteemed reputation experienced in evaluating credit institutions and related matters. The draft law additionally provides that if this designated procedure is followed, this is deemed to constitute a diligent management of its property by the HFSF and that if this type of divestment proves ultimately detrimental to the HFSF’s property, criminal charges may only be brought if the HFSF itself decides to trigger a criminal prosecution under the relevant provisions of the Greek Criminal Code . 1.8 The draft law eliminates the provision in the Law on the HFSF that ascribes to the HFSF, together with the Greek State, priority ranking, compared to all other shareholders, in the proceeds from the liquidation of a credit institution. In addition, the draft law revises the description of the capital instruments listed in the Law on the HFSF (in the context of allocating the capital shortfall of a credit institution to holders of capital instruments, as deemed appropriate), so that this description follows the description of

text: Articles 26

text: (Common Equity Tier 1 items) and 31 (capital instruments subscribed by public authorities in emergency situations) of

text: Regulation (EU) No 575/2013

text: . 1.9 Finally, the draft law assigns the judicial and extra-judicial representation of the HFSF to the General Council of the HFSF for all matters except those listed in the Law on the HFSF in respect of which

text: the HFSF is represented by the Executive Board . The draft law also provides that HFSF’s General Council will be generally responsible for carrying out all tasks assigned to the HFSF, except for those tasks which have been expressly assigned to HFSF’s Executive Board.

text: 2. General observations

text: 2.1 The ECB welcomes the fact that the draft law enables the HFSF to participate going forward as an investor in share capital increases of a Greek credit institution for purposes other than to provide capital support to cover capital shortfalls in a resolution scenario or as a precautionary recapitalisation or as a public equity support measure. The ECB also welcomes the safeguards introduced by the requirement of the draft law that the HFSF must participate in such capital increases alongside private investor participation of real economic significance and under the same terms and conditions as those private investors, in line with the relevant Union legal framework. 2.2 The ECB welcomes the flexibility afforded to the HFSF to decrease its holdings by participating in such capital increases (for example by exercising only part of its pre-emptive rights in a capital increase, or by participating in capital increases where the pre-emptive rights are waived), while being in a position to subscribe for unallocated shares or other instruments of ownership issued in such capital increases. 2.3 The ECB considers that the above provisions of the draft law will contribute to the ability of Greek credit institutions in which the HFSF holds a participation to address both legacy vulnerabilities and additional challenges that may arise from the impact of COVID-19 on the asset quality and capital adequacy of Greek credit institutions and from a future gradual lifting of the protective measures that have been taken by the Greek State in response to them to date. These provisions of the draft law should facilitate Greek credit institutions in their strategies to attract additional capital at market conditions, while at the same time affording them flexibility in their relevant planning for possible corporate reorganisations within their banking groups. In that context, it is also important that the draft law allows the HFSF to participate in offerings of shares or other instruments of ownership irrespective of whether the issuer and/or offeror of such shares or instruments is the credit institution itself or the holding entity of the credit institution following a reorganisation of the banking group (e.g. following a ‘hive-down’ restructuring). At the same time, the ECB recognises the divestment of shares held in credit institutions as a strategic objective of the HFSF for the medium term and in line with its mandate so that Greek credit institutions gradually return to private ownership. The ECB wishes to emphasise the importance it attaches to the stability of the financial system in Greece and to the need to strengthen the intermediary role of the banking system to finance the real economy and support economic growth, while restoring access to market-based capital for credit institutions on commercial terms .

text: 2.4 The ECB welcomes the provisions of the draft law aligning the classification of the HFSF shares in credit institutions with the provisions of

text: Regulation (EU) 575/2013

text: . 2.5 The ECB reiterates the importance for independent decision-making by the HFSF bodies, which is ensured by the envisaged amendment regarding the judicial and extra-judicial representation of the HFSF by the General Council that also contributes to a clear allocation of competences and responsibilities among the HFSF decision-making bodies. Any amendment to the HFSF’s governance structure should be geared towards enabling the HFSF to pursue effectively and deliver on its critical mandate to maintain the stability of the Greek banking system, while minimising costs for taxpayers .

text: This opinion will be published on EUR-Lex.

text: Done at Frankfurt am Main, 25 February 2021.

text: [signed]

text: The President of the ECB

text: Christine LAGARDE


title: Opinion of the European Central Bank of 26 February 2021 on the liability and audit of the national supervisory authority, the establishment of small credit institutions and requirements on key function holders of credit institutions (CON/2021/7)

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK of 26 February 2021 on the liability and audit of the national supervisory authority, the establishment of small credit institutions and requirements on key function holders of credit institutions (

text: ) Introduction and legal basis

text: On 7 January 2021, the European Central Bank (ECB) received a request from the Ministry of Finance of the Republic of Estonia for an opinion on a draft law amending the Law on banking, the Law on the Financial Supervisory Authority, the Law on financial crisis prevention and resolution and the Law on the National Audit Office (the ‘draft law’). The ECB’s competence to deliver an opinion is based on Articles 127(4) and 282(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the third and sixth indents of

text: , as the draft law relates to Eesti Pank, rules applicable to financial institutions insofar as they materially influence the stability of financial institutions and markets and the specific tasks conferred on the ECB concerning the prudential supervision of credit institutions pursuant to Article 127(6) of the Treaty. In accordance with the first sentence of Article 17.5 of the Rules of Procedure of the European Central Bank, the Governing Council of the ECB has adopted this opinion.

text: 1. Purpose of the draft law

text: 1.1 The primary purpose of the draft law is to transpose into Estonian law amendments to Union banking legislation, including the provisions of

text: Directive (EU) 2019/878

text: of the European Parliament and of 3 4 the Council ,

text: Regulation (EU) 2019/876

text: of the European Parliament and of the Council ,

text: Directive (EU) 2019/879

text: of the European Parliament and of the Council and

text: Regulation (EU) 2019/877

text: of the

text: 1 Krediidiasutuste seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 312 SE. The draft law discussed in this opinion is based on the draft law as presented to the Finance Committee of the Estonian Parliament for preparation for the first reading in the Estonian Parliament.

text: Council Decision 98/415/EC of 29 June 1998

text: on the consultation of the European Central Bank by national authorities regarding draft legislative provisions (OJ L 189, 3.7.1998, p. 42).

text: Directive (EU) 2019/878

text: of the European Parliament and of the Council of 20 May 2019 amending Directive

text: as regards exempted entities, financial holding companies, mixed financial holding companies, remuneration, supervisory measures and powers and capital conservation measures (OJ L 150, 7.6.2019, p. 253).

text: Regulation (EU) 2019/876

text: Regulation (EU) No 575/2013

text: as regards the leverage ratio, the net stable funding ratio, requirements for own funds and eligible liabilities, counterparty credit risk, market risk, exposures to central counterparties, exposures to collective investment undertakings, large exposures, reporting and disclosure requirements, and

text: Regulation (EU) No 648/2012

text: (OJ L 150, 7.6.2019, p. 1).

text: Directive (EU) 2019/879

text: as regards the loss-absorbing and recapitalisation capacity of credit institutions and investment firms and Directive

text: (OJ L 150, 7.6.2019, p. 296). European Parliament and of the Council . However, certain provisions of the draft law go further than the implementation of Union law. Liability of Finantsinspektsioon 1.2 The draft law proposes amendments to the Law on the Financial Supervisory Authority concerning liability for the actions of Finantsinspektsioon (FSA, the Financial Supervisory Authority). 1.3 According to the draft law, the FSA’s liability for a violation of rights and damage caused in conducting financial supervision and performing resolution functions as well as the reinstatement of the rights violated and compensation for the damage caused is determined on the basis of and pursuant to the procedure provided for in the Law on state liability . 1.4 The draft law also specifies the FSA’s liability for damage not related to the conduct of financial supervision and resolution functions. It provides that the FSA is liable for damage not related to the conduct of financial supervision and the performance of resolution functions in accordance with the provisions of private law. If the funds prescribed in the budget of the FSA are not sufficient, Eesti Pank is to pay the compensation. In this case, the FSA must refund to Eesti Pank the compensation paid using budgetary funds for the two budgetary years following the payment of the compensation . Audit of the FSA by the National Audit Office 1.5 The draft law proposes amendments to the Law on the National Audit Office , subjecting the FSA to the audits of Riigikontroll (NAO, National Audit Office) . These audits include an assessment of (1) internal control, financial management, financial accounting and financial statements; (2) the legality of the FSA’s economic activities, including economic transactions; (3) the performance of the FSA’s management, organisation and activities; and (4) the reliability of the FSA’s information technology systems . 1.6 According to the draft law, in the course of the audit in relation to the performance of the FSA’s management, organisation and activities, the NAO only assesses the performance of the FSA’s management in connection with the credit institutions and investment firms under its supervision . According to the explanatory memorandum to the draft law, this means that when assessing the performance of the FSA’s management, the NAO is entitled to assess the FSA’s activities in supervising the fulfilment of prudential requirements by credit institutions and investment firms and to assess the FSA’s activities in preventing or resolving a financial crisis . The explanatory memorandum expressly emphasises that this does not mean that the NAO itself carries out national financial supervision or intervenes in carrying out the supervisory tasks of the FSA. The explanatory

text: Regulation (EU) 2019/877

text: Regulation (EU) No 806/2014

text: as regards the loss-absorbing and recapitalisation capacity of credit institutions and investment firms (OJ L 150, 7.6.2019, p. 226).

text: 7 Law on the Financial Supervisory Authority (Finantsinspektsiooni seadus RT I 2001, 48, 267, RT I, 21.11.2020, 4).

text: 8 See Section 2 clause 26 of the draft law.

text: 9 Ibid.

text: 10 Law on the National Audit Office (Riigikontrolli seadus RT I 2002, 21, 117, RT I, 19.12.2019, 13).

text: 11 See Section 5 of the draft law.

text: 13 See Section 5 clause 2 of the draft law.

text: 14 See the explanatory memorandum to the draft law (Krediidiasutuste seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu seletuskiri), p. 88. memorandum further states that the substantive activities of the FSA are intended to remain independent and that the NAO is to abstain from auditing the additional activities of the FSA that are carried out in relation to participation in the European System of Central Banks (ESCB) . 1.7 To facilitate the audit function of the NAO, the draft law also provides for amendments to other acts enabling the disclosure of confidential information to the NAO. The FSA is permitted to disclose to the NAO information originating from other resolution or competent authorities or from the Single Resolution Board or the ECB with the consent of such bodies and for the purposes specified in such consent . The draft law also specifies that confidential information obtained in the course of financial supervision must be held indefinitely but gives the FSA the discretion to destroy the data after ten years, provided it is no longer necessary for the FSA’s purposes . Establishment of credit institutions with an initial share capital between EUR 1 million and

text: EUR 5 million

text: 1.8 The draft law proposes to transpose into Estonian law the possibility granted in

text: Article 12(4) of Directive 2013/36/EU

text: by enabling the establishment of credit institutions with an initial capital between EUR 1 million and EUR 5 million. However, the draft law sets out limitations to the activities of such credit institutions. In particular, they may not provide investment services and the FSA has the power to determine that such credit institutions may not provide financial services in other countries either via a branch or through the provision of cross-border services . Amendments to the definition of key personnel in the Law on banking 1.9 The draft law proposes to add a definition of key personnel members to the Law on banking. Currently, the Law on banking sets out specific requirements relating to the expertise, skills, experience, education, professional qualifications, and business reputation of the managers of a credit institution, i.e. the members of its supervisory board and management board . Under the draft law, the requirements previously applicable only to managers of credit institutions are extended to key personnel, which also include chief financial officers, heads of compliance, risk control and internal audit .

text: 2. Observations

text: Financial independence of Eesti Pank

text: 2.1 The ECB understands that, under the Law on the Financial Supervisory Authority, the FSA is an agency with autonomous competence and a separate budget, which operates within Eesti Pank and whose directing bodies act and submit reports pursuant to the procedure provided for in that law .

text: 15 Ibid., p. 90.

text: 16 See Section 2 clause 24 and Section 3 clause 80 of the draft law.

text: 17 See Section 2 clause 23 of the draft law.

text: 18 Directive

text: of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on access to the activity of credit institutions and the prudential supervision of credit institutions and investment firms, amending Directive

text: and repealing Directives

text: and

text: (OJ L 176, 27.6.2013, p. 338).

text: 19 See Section 1 clause 14 of the draft law.

text: 20 See Section 48 of the Law on banking (Krediidiasutuste seadus RT I 1999, 23, 349, RT I, 21.11.2020, 9).

text: 21 See Section 1 clause 15 of the draft law. Eesti Pank, in turn, is organised as a public legal person . The ECB understands that Estonian law does not provide any possibility for Eesti Pank to exercise any kind of control over the activities of the FSA . The FSA conducts financial supervision and resolves financial crises only in the public 25 26 interest and in the name of the State . 2.2 Article 130 of the Treaty and Article 7 of the Statute of the ESCB and of the ECB (the ‘Statute of the ESCB’) set out a principle of institutional independence of national central banks (NCBs). The ECB has explained that the overall independence of an NCB would be jeopardised if it could not autonomously avail itself of sufficient funds to fulfil its mandate . The ECB has further specified the principle of financial independence in relation to the financial liability of supervisory authorities and emphasised that if a supervisory authority is placed within the institutional framework of the NCB and the supervisory authority has an independent decision-making process, it is important to ensure that decisions adopted by the supervisory authority do not endanger the finances of the NCB as a whole. In such cases the national legislation should enable the NCBs to have ultimate control over any decision by the supervisory authority that could affect a NCB’s financial independence . Therefore, Estonian law must ensure that decisions adopted by the FSA do not endanger the finances of Eesti Pank as a whole. 2.3 The ECB understands that, according to existing Estonian law, the liability of the FSA for the violation of rights or damage caused in the conduct of financial supervision and the bases of and the procedure for the reinstatement of rights violated and the payment of compensation for damage caused must be provided by law . Given that the FSA conducts financial supervision and resolution functions in the name of the State, the ECB understands that, ultimately, the State is liable for damage caused in the conduct of financial supervision. Against this backdrop, the ECB welcomes the clarifications introduced by the draft law, specifying that the FSA’s liability for a violation of rights and damage caused in conducting financial supervision and performing resolution functions, as well as the reinstatement of the rights violated and compensation for the damage caused, must be determined on the basis of and pursuant to the procedure provided for in the Law on state liability. Since the FSA conducts financial supervision and resolves financial crises only in the public interest and in the name of the State , the ECB understands the reference in the draft law to the Law on state liability as meaning that the FSA is primarily liable as a public authority in accordance with the provisions of the Law on state liability . Furthermore, the ECB understands that if the funds of the FSA are insufficient to rectify the damage caused, the State is ultimately liable as the FSA carries out its duties in the name of the State. 2.4 As regards the liability of the FSA for damage caused in the process of conducting financial

text: 24 See Section 4 of the Law on the Financial Supervisory Authority.

text: 27 See the ECB’s Convergence Report 2020, 2.2.3. Published on the ECB’s website at www.ecb.europa.eu.

text: 28 See the ECB’s Convergence Report 2020, 2.2.3. See paragraphs 6 and 8 of Opinion

text: . All ECB opinions are published on the ECB’s website at www.ecb.europa.eu.

text: 31 Law on state liability (Riigivastutuse seadus RT I 2001, 47, 260, RT I, 17.12.2015, 76). supervision and resolution duties, while the ECB understands that ultimately the State is liable in accordance with the provisions of the Law on state liability, the ECB would welcome further clarification in the draft law that in relation to such damage Eesti Pank is not liable under the Law on state liability, or that the State has sole liability. Under the draft law, it is not expressly clear that Eesti Pank is excluded from such liability. Rather, the possibility remains that Eesti Pank, as the legal person under which the FSA is established, could be considered liable for damage caused by the FSA while exercising financial supervision and resolution functions. This alternative interpretation is not specifically excluded by the wording of the Law on state liability . Hence, the ECB would welcome the introduction of clarifications to the draft law for the purposes of avoiding legal uncertainty in that regard. 2.5 In relation to liability for damage caused outside the performance of financial supervision and crisis resolution (i.e. damage governed by civil law), the ECB understands that, according to existing Estonian law, the FSA is liable in accordance with the provisions of private law and within the limits of the funds prescribed in its budget. If the funds prescribed in the FSA’s budget are not sufficient, Eesti Pank must pay compensation for the damage . Thus, if the budget of the FSA is insufficient, Eesti Pank could ultimately be liable for damage caused by the FSA outside the conduct of financial supervision or resolution. In this respect, the ECB also welcomes the provisions of the draft law specifying that the FSA is obliged to repay to Eesti Pank the compensation paid by Eesti Pank (in place of the FSA) from the FSA’s budget during the following two budgetary years . These provisions further ensure the financial independence of Eesti Pank. However, the ECB would welcome two clarifications to the draft law. First, the ECB notes that the proposed amendment does not provide for a compensating mechanism in cases where the budget of the FSA during the following two budgetary years is insufficient. The ECB understands that the budget of the FSA would in such instances be increased by payments from the State budget. However, the draft law does not provide for any such obligation on the part of the State. Thus, notwithstanding the draft law, Eesti Pank could still remain at least partly liable for damage governed by civil law caused by the FSA. The ECB would welcome clarification of the compensating mechanism to avoid Eesti Pank’s liability in this regard. Second, the ECB would welcome an amendment reducing the repayment period and/or requiring the FSA to pay interest to Eesti Pank on any unpaid sums due. Auditing of the FSA 2.6 The ECB notes that, under the draft law, the audit by the NAO of the FSA’s management is limited to the performance of management in relation to the credit institutions and investment firms under its supervision . 2.7 Based on the explanatory memorandum, the ECB understands that the NAO’s audit could assess the activities of the FSA in supervising the fulfilment of prudential requirements by credit institutions and investment firms and the activities of the FSA in preventing or resolving a financial crisis . In

text: 34 See Section 2 clause 26 of the draft law.

text: 35 See Section 5 clause 2 of the draft law.

text: 36 See the explanatory memorandum to the draft law (Krediidiasutuste seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu seletuskiri), p. 88. this regard, the ECB notes that the audit of banking supervision authorities should be in line with the principle of independence specific to banking supervision, as set out in

text: Article 19 of Council Regulation (EU) No 1024/2013

text: , which applies to both the ECB and the national competent authorities when acting within the Single Supervisory Mechanism (SSM), as well as with the limitations provided in Article 27.2 of the Statute of the ESCB and

text: Article 20(7) of Regulation (EU) No 1024/2013

text: in relation to the supervisory tasks conferred on the ECB. Thus, as previously noted by the ECB, the audit should: (a) not extend to the application and interpretation of supervisory law and practices in the context of the SSM – this is of particular importance in determining the scope of the abovementioned performance of the management audit; (b) not interfere with and not include the tasks conferred on the ECB by

text: Regulation (EU) No 1024/2013

text: , nor be extended so that it results in an indirect audit of the ECB; and (c) be carried out on a non-political, independent and purely professional basis . The national legislative authorities should assess whether the draft law satisfies these conditions or if specifications should be introduced. 2.8 As regards the disclosure to the NAO of confidential data originating from the ECB, other resolution or competent authorities or from the Single Resolution Board, the ECB notes that, under the draft law, such disclosure is permitted only with the consent of the relevant institution and for the purposes specified by such institution. The ECB welcomes these conditions in relation to data originating from the ECB. Establishment of credit institutions with an initial share capital between EUR 1 million and EUR 5 million 2.9 The ECB acknowledges that the provisions of the draft law enabling credit institutions to be established with an initial capital between EUR 1 million and EUR 5 million arise out of the discretion granted to Member States under

text: Article 12(4) of Directive 2013/36/EU

text: to grant authorisation to particular categories of credit institutions with an initial capital between EUR 1 million and EUR 5 million. Thus, when exercising the discretion provided for in

text: Article 12(4) of Directive 2013/36/EU

text: , Member States must establish a special category of credit institutions to which the reduced initial capital requirement applies. The ECB welcomes the fact that, under the draft law, such credit institutions may not provide investment services, and that the FSA has the power to determine that such credit institutions may not provide financial services in other countries either via a branch or through the provision of cross-border services. However, the ECB cautions that a combination of a potentially large number of new entrants to the banking market having also a rather limited size and relatively low capital levels could lead to increased risks given the potential tendency of such market players to be less risk averse and to venture towards more aggressive behaviour in order to achieve their intended business goals. Thorough scrutiny needs to be applied in the assessment of such applications, for example in the form of a careful and comprehensive challenge of the business plans presented, and with a strong focus on the risks of financial losses arising during the first years of business in a highly competitive market, including enhanced business plan stress testing. In this respect, the practice of requiring applicants to always prepare an exit plan is to be seen positively,

text: Council Regulation (EU) No 1024/2013 of 15 October 2013

text: conferring specific tasks on the European Central Bank concerning policies relating to the prudential supervision of credit institutions (OJ L 287, 29.10.2013, p. 63).

text: 38 See paragraph 2.2 of Opinion

text: . and this should be a prerequisite before an authorisation is granted. Extension of suitability requirements to key function holders 2.10 The ECB welcomes the extension of the requirements applicable to managers of credit institutions to key function holders of credit institutions as this contributes to the sound and prudent management of credit institutions. However, neither the existing provisions of Estonian law, nor the draft law, establish deadlines for the FSA or the ECB to carry out the assessment of the suitability of the members of the management body and key function holders. In that regard, consideration could be given to introducing a possible maximum assessment period. For example, the Joint European Securities and Markets Authority and European Banking Authority Guidelines on the assessment of the suitability of members of the management body and key function holders set out a maximum four-month assessment period . This ensures that all these persons are assessed in a timely manner and that a transparent process exists, which is known to market participants. This opinion will be published on EUR-Lex. Done at Frankfurt am Main, 26 February 2021. [signed] The President of the ECB Christine LAGARDE

text: 39 See paragraphs 178 and 186 of the Guidelines on the Assessment of the Suitability of Members of the Management Body and Key Function Holders (

text: ), available on the European Banking Authority’s website at www.eba.europa.eu.