text: Förvaltningslagen

text: (FL) reglerar hur

text: myndighet

text: erna ska gå tillväga vid sin behandling av olika

text: ärende

text: n, bland annat vad gäller service gentemot

text: enskilda personer

text: och samverkan med andra myndigheter, liksom hur beslutsprocessen inom myndigheten ska hanteras. I lagen finns också krav på att myndigheterna ska behandla ärenden så snabbt och billigt som rättsäkerheten tillåter, att ärendet – om möjligt och någon part så önskar – ska behandlas muntligt samt att vid behov anlita tolk. Lagen avslutas med ett antal paragrafer som uttryckligen begränsar dess tillämpningsområde.

text: Syftet med lagen är framförallt att garantera enskilda individers

text: rättssäkerhet

text: i kontakten med myndigheterna, vilket ofta anses inkludera god service och snabb

text: handläggning

text: FL är tillämplig såväl vid

text: förvaltningsmyndighet

text: ernas handläggning av ärenden som domstolarnas handläggning av förvaltningsärenden, samt – vad avser service och samverkan – även vid annan förvaltningsverksamhet än ärendehandläggning hos förvaltningsmyndigheterna.

text: Med "

text: handläggning

text: " avses samtliga åtgärder som vidtas från det att ärendet inleds – antingen genom att myndigheten själv eller någon utomstående tar initiativet – till dess att ärendet är avslutat.

heading: 1 §

text: 1 §

text: Begränsningarna rör bland annat ärenden hos kommun och landsting där beslutet kan överklagas enligt

text: 10 kap.

text: kommunallagen

text: , Kronofogdemyndighetens exekutiva verksamhet och polismyndigheternas brottsbekämpande dito samt ärenden i första instans som avser hälso- och sjukvård. För en fylligare redogörelse för vad begränsningarna innebär hänvisas till respektive paragraf.

heading: 2 §

text: 2 §

text: Det faktum att endast bestämmelser i lag eller förordning kan få företräde framför FL, innebär att antingen riksdag eller regering måste ha beslutat om den avvikande bestämmelsen (se för sådana bestämmelser t ex

text: taxeringslagen

text: skuldsaneringslagen

text: och plan- och bygglagen). Myndighetsbeslut och liknande är alltså inte grund för att åsidosätta FL.s bestämmelser.

text: I

text: andra stycket

text: tydliggörs rätten till domstolsprövning enligt

text: Europakonventionen

text: , vilken dock vilar på självständig grund och därför egentligen inte hade behövt finnas med i FL.

heading: 3 §

text: 3 §

text: Den serviceskyldighet som kommer till uttryck i paragrafen innebär att myndigheterna ska lämna upplysningar och råd till

text: enskild

text: a om sådana bestämmelser och sådan praxis som faller inom myndighetens område. Det kan handla om allt ifrån att hjälpa till med att fylla i blanketter och upprätta en ansökan, till att – t ex genom förslag på ytterligare utredning eller komplettering av handlingarna – vägleda den enskilde till ett bättre sätt att nå önskat resultat. I praktiken blir den service och det sätt på vilket servicen utförs beroende av arten på den enskildes fråga och behov av hjälp, vilket innebär att en fråga som kan besvaras muntligen över telefon till en enskild kanske – för att uppfylla serviceskyldigheten – kräver ett personligt möte med en annan.

text: Det faktum att serviceskyldigheten är långtgående innebär dock inte att den är obegränsad (se

text: RH 1997:2

text: ), utan myndigheten ska bistå med information och service endast i lämplig omfattning. Av det följer, t ex, att skatteverket naturligtvis inte ska underlätta skatteplanering i syfte att kringgå lagens bestämmelser. Vidare bör en myndighet vara försiktig med att (utöver frågor om ren formalia) ge råd som kan vara till nackdel för sökandens motpart, eftersom myndigheten annars riskerar att uppfattas som partisk. Serviceskyldighetens något otydliga och skiftande gräns ställer således stora krav på omdömet hos myndigheternas enskilda medarbetare.

heading: 4 §

text: 4 §

text: Allmänheten ska ha god tillgång till myndigheterna, inte minst för att kunna ta del av allmänna handlingar eller lämna in handlingar för registrering. I paragrafen regleras därför möjligheten att kunna kommunicera med myndigheterna via fax och e-post, samt vissa minimiöppettider. Det ska påpekas att det finns vissa undantag från skyldigheten att vara tillgänglig i så hög utsträckning som anges i paragrafen, t ex i

text: kommittéförordningen (1998:1474)

heading: 5 §

text: 5 §

text: Bestämmelsen innefattar en skyldighet för myndigheten att vara andra myndigheter behjälplig med att besvara remisser, ta fram underlag och dylikt. En förfrågan av en myndighet om att lämna över uppgifter rörande ett ärende behandlas däremot enligt offentlighet- och sekretesslagen.

heading: 6 §

text: 6 §

text: Paragrafen är framförallt tänkt att utgöra ett slags tolkningshjälpmedel, med vilket övriga bestämmelser i lagen får en tydligare innebörd. Till exempel bör frågan om ett ärende ska handläggas muntligen eller skriftligen alltså avgöras med hänsyn till vad som inom ramen för rättssäkerheten är enklast, snabbast och billigast. Notera att paragrafen endast gäller ”ärenden” där ”enskild” är part och således inte är tillämplig på myndigheternas faktiska handlande (t ex undervisning) eller ärenden utan någon enskild i partsställning. Myndigheterna bör dock naturligtvis eftersträva snabbhet och enkelhet även i fall då bestämmelsen inte är direkt tillämplig.

heading: 7 §

text: 7 §

text: Möjligheten till tolkningsassistans gäller inte endast muntliga förhandlingar, utan också då skriftlig översättning av inkommande eller utgående handlingar är nödvändiga. Notera att bestämmelsen är skriven så att myndigheten ”bör” och inte ”skall” anlita tolk vid behov, vilket innebär att myndigheten i varje enskilt fall får ta ställning till huruvida en tolk behöver engageras. Ett sådant ställningstagande bör bland annat grundas på vad som är lämpligt med hänsyn till handlingsdirektiven i

text: 7 §

text: . Det finns inget krav på att den som utses till tolk skall vara auktoriserad, men personen skall vara lämplig för uppdraget (dvs. behärska såväl det främmande som det svenska språket i den omfattning som krävs för ärendet) och vara neutral, både vad avser parterna i målet och andra jämförliga omständigheter (jfr

text: 50 § 3 st förvaltningsprocesslagen

text: ). Tolkar som anlitas av myndigheter har tystnadsplikt under straffansvar.

heading: 8 §

text: 8 §

text: Paragrafen tillerkänner alla ”som för talan” i ett ”ärende” rätt till ombud eller biträde, vilket innebär att inte bara en part utan också någon annan som har ett faktiskt intresse i ärendet har rätt att uppträda genom ombud. Det faktum att rätten till ombud eller biträde begränsats till ”ärenden” innebär myndigheternas s k faktiska handlande (se kommentar till

text: 7 §

text: ) faller utanför tillämpningsområdet. Därutöver undantas ett antal myndigheters brottsbekämpande och Kronofogdemyndighetens exekutiva verksamhet från tillämpningsområdet, se

text: 32 §

text: . I vissa fall kan det vara nödvändigt att den enskilde medverkar personligen, men ombudet har då i regel möjlighet att medverka som biträde. Notera här gärna skillnaden mellan ett ombud och ett biträde; ett ombud har

text: fullmakt

text: att uppträda i huvudmannens ställe (dvs. istället för den person som har anlitat ombudet) och vidta handlingar som är bindande för denne, medan ett biträde snarast assisterar huvudmannen när denne själv för sin talan. I det fall ett ombud inte kan styrka sin behörighet att företräda huvudmannen (genom t ex en fullmakt), kan ärendet komma att avvisas.

text: Det saknas särskilda föreskrifter i FL om vilka krav som ställs på kompetensen hos ett ombud eller biträde, men personen skall vara lämplig för uppdraget (med hänsyn till personens ”redbarhet, insikter och tidigare verksamhet”, se

text: 12 kap. 2 § rättegångsbalken

text: ) och kan annars avvisas av myndigheten.

heading: 9 §

text: 9 §

text: Det är ofta viktigt att kunna avgöra när en handling inkommit till myndigheten, då det kan ha avgörande betydelse vid bedömningen av om ansöknings-, överklagande- och andra tidsfrister har iakttagits. Bestämmelsen är avsedd att underlätta fastställandet av när en handling skall anses inkommen och att tillförsäkra en likartad tillämpning hos olika myndigheter.

text: I

text: förvaltningslagen

text: (och flera andra författningar, bl a

text: tryckfrihetsförordningen

text: ) avses med ”handling” inte endast pappersdokument, utan också sådan information som endast kan tydas med hjälp av ett tekniskt hjälpmedel. Härvid innefattas ljudupptagningar, e-post, videoband, etc.

heading: 10 §

text: 10 §

text: I princip alla jävsregler är i någon mån avsedda att undvika intressekonflikter som kan få direkta eller indirekta skadliga effekter i verksamheten, så även den här. Genom att en person som är jävig i princip inte ens får handlägga ärendet (se

text: 12 §

text: ) – märk att det inte endast är själva beslutsfattandet som träffas av bestämmelsen – skall allmänheten kunna lita på att myndigheten alltid agerar med ett objektivt förhållningssätt och med rättssäkerheten i främsta rummet.

text: Jävsbestämmelserna är tillämpliga i alla ärenden hos myndigheterna, men inte i deras s k faktiska handlande (t ex brandförsvar eller undervisning) och inte heller i Kronofogdemyndighetens exekutiva samt polismyndigheternas, Kustbevakningens, åklagarmyndigheternas, Skatteverkets och Tullverkets brottsbekämpande verksamhet. För kommunala och landstingskommunala myndigheter gäller

text: 6 kap.

text: 27 §§

text: kommunallagen

text: istället för FL:s jävsregler, men bestämmelserna är i väsentliga delar likartade och skillnaderna föranledda främst av praktiska hänsyn till lokalpolitikens resursbrister. Vidare finns specialregleringar även för vissa statliga myndigheter, vilka även de gäller framför FL:s bestämmelser (se

text: 3 §

text: Paragraf 11 reglerar vem som skall anses jävig, medan effekterna av jäv behandlas i nästkommande bestämmelse. Det ska först sägas, att inte alla som överhuvudtaget tar befattning med ärendet diskvalificeras på grund av jäv, utan personens hantering måste på något sätt kunna inverka på utgången i ärendet (vilket normalt utesluter t ex receptionspersonal som endast sköter diarieföring eller dylikt). Beträffande funktioner där jäv dock kan tänkas föreligga kan tre huvudkategorier med personer räknas upp:

text: beslutsfattare, vars inställning självklart får en avgörande betydelse för utgången,

text: föredragande och/eller rådgivare, dvs personer som är närvarande vid den slutliga handläggningen men inte deltar i själva beslutet och vars uppfattning i sakfrågan kan förväntas påverka utgången i ärendet, samt

text: beredande tjänstemän som inte närvarar vid själva beslutet, då deras utredning och eventuella förslag till beslut kan tänkas få betydelse för beslutsfattarnas ställningstagande.

text: Listan är inte uttömmande, men personer (inom myndigheten) som genom sin handläggning på något sätt kan påverka utgången av ett ärende faller normalt inom någon av dessa kategorier.

text: En person är jävig enligt

text: 11 § p.

text: 1 om vederbörande har ett rättsligt (sakägarjäv) eller faktiskt (intressejäv) intresse i saken, alternativt att någon närstående till den personen har ett sådant intresse (släktskapsjäv). Ett rättsligt intresse i saken har naturligtvis den som är part i ärendet, men också den som har rätt att överklaga myndighetsbeslutet av annan anledning. Intressejäv föreligger om personen som handlägger ärendet kan väntas dra synnerlig nytta eller lida synnerlig skada av ärendets utgång, utan att vara part i ärendet. Vi kan som exempel tänka oss att en person handlägger ett ärende där ett aktiebolag, i vilket den personen äger aktier, är part och ärendets utgång är av synnerlig betydelse för bolaget (i förlängningen aktieägarna). Beroende på bl a aktieinnehavets storlek kan en sådan konstellation grunda intressejäv (små poster medför normalt inte jäv, märk rekvisitet ”synnerlig” nytta eller skada). Med ”närstående” avses inte bara personer som i dagligt tal betraktas som sådana – t ex maka, syskon, förälder – utan också mer avlägsna relationer – som svåger eller kusin – kan falla under bestämmelsen, beroende på hur nära personerna i praktiken står varandra (märk begreppet ”annan närstående” i bestämmelsen). Av samma anledning kan det bli fråga om släktskapsjäv även om det förhållande som jävet ursprungligen grundades på har avslutats, t ex hos makar som skilt sig.

text: Ställföreträdare (p. 2) kan vara t ex firmatecknare för ett bolag, en god man eller en förmyndare, bedömningen får göras enligt allmänna regler. I övrigt hänvisas till kommentaren i föregående stycke.

text: I p. 3 regleras s k tvåinstansjäv, vilket p.g.a. sin utformning fått en inte särskilt vid tillämpning. Bestämmelsen är avsedd att hindra att samma person tar saklig ställning i ett ärende på två olika nivåer, men alla sådana fall omfattas dock inte. Istället är bestämmelsen endast tillämplig vid s k verklig instanssubordination, dvs när ett ärende väckts hos den överordnade instansen genom a) överklagande, b) underställning, eller c) till följd av tillsyn över den underordnade instansen. Om ärendet väckts hos den överordnade instansen genom t ex en ansökan är bestämmelsen således inte tillämplig och inte heller i fall då en begäran om rättelse eller omprövning skall behandlas av samma myndighet som fattat det ursprungliga beslutet. Fråga kan då istället vara om jäv enligt p. 5, se nedan.

text: Om någon som ombud har företrätt en part i ett ärende och senare handlägger det ärendet hos myndigheten, föreligger ombudsjäv enligt p. 4, alldeles oavsett om ersättning för uppdraget utgått eller ej. I det fall personen har agerat ombud för parten i ett helt annat ärende – som ej är relaterat till den sak som nu prövas – får bedömningen av huruvida jäv föreligger göras enligt p. 5. Den myndighetsföreträdare som i ärendet har biträtt någon mot ersättning (märk ersättningsrekvisitet), är likaså jävig enligt p. 4 (om distinktionen mellan ombud och biträde, se ovan). Ersättningsrekvisitet finns för att myndigheten inom ramen för sin verksamhet ska kunna lämna god service till enskilda, utan att riskera att försätta sig i en jävssituation. Emellertid kan också den myndighetsföreträdare som helt ideellt biträtt någon i saken anses jävig, men då enligt generalklausulen i p. 5 (det torde då krävas ett faktiskt och relativt långtgående ideellt engagemang, men det får avgöras i varje enskilt fall).

text: Generalklausulen i p. 5 är visserligen avsedd att träffa de fall som inte täcks av de tidigare punkterna, men ska inte fungera som en ”slasktratt”. Om en omständighet – t ex ett avlägset släktskap – inte räcker för att grunda jäv enligt p. 1-4, innebär inte heller p. 5 att jäv föreligger. Istället krävs någon ytterligare, mer påtaglig omständighet, som eventuellt tillsammans med andra omständigheter är ägnade ”att rubba förtroendet för” tjänstemannens opartiskhet. Det är inte möjligt att lista vilka omständigheter som kan komma ifråga – punkten är ju ämnad att träffa fall som är svåra att förutse – men vissa scenarion som regelmässigt faller under bestämmelsen kan enligt propositionen till den tidigare

text: förvaltningslagen

text: vara att det föreligger ett uppenbart vän- eller fiendeskapsförhållande, ett ekonomiskt beroende eller ett sådant engagemang i saken att opartiskheten kan sättas ifråga.

text: Även om jäv p.g.a. någon av omständigheterna ovan skulle anses föreligga, ska enligt

text: andra stycket

text: detta bortses ifrån när frågan om ”opartiskhet uppenbarligen saknar betydelse”. Rekvisitet ”uppenbarligen” innebär att jäv naturligtvis ska beaktas i tveksamma fall.

heading: 11 §

text: 11 §

text: Den som är jävig får i princip inte vidta några åtgärder i ärendet, dvs varken göra undersökningar, förbereda underlag eller ta beslut. Ett undantag, som ska tillämpas restriktivt, till huvudregeln är när det inte finns någon annan som kan vidta åtgärden utan olägligt uppskov. Hur långt ett uppskov ska vara för att anses olägligt beror på omständigheterna i det enskilda fallet – ärendets art, jävets betydelse och intresset av enkel och snabb handläggning – men klart är att en jävig person ytterst sällan bör vidta åtgärder i ett ärende. Med ”vidta åtgärder” avses inte bara förberedelser, utan också sådana åtgärder som krävs för att slutföra ärendet. Det bör påpekas att det faktum att jäv föreligger inte nödvändigtvis innebär att det beslut som fattats i ärendet anses ogiltigt, utan detta får prövas i varje enskilt fall och då med hänsyn till vilken inverkan jävet haft på hanteringen av ärendet.

text: Alla som handlägger ett ärende ska själva ge tillkänna en omständighet som ”kan antas” utgöra jäv.

text: Ett beslut i en jävsfråga kan inte överklagas särskilt, utan endast i samband med att beslutet i ärendet överklagas.

heading: 12 §

text: 12 §

text: Det är naturligtvis viktigt att myndigheterna har möjlighet att samordna sina verksamheter genom att dela information med varandra och lika naturligt är det att parterna i en process har intresse av att saken blir så riktigt utredd som möjligt. Samtidigt ska ärenden hanteras effektivt – ett mål som onödiga remisser kan förhindra – och lagstiftaren har därför valt att poängtera att remisser endast ska inhämtas när det är behövligt. Av samma anledning står uttryckligen i bestämmelsen att remisser till flera myndigheter i princip ska gå ut samtidigt och att frågor samt tid för svar ska specificeras, om det inte är obehövligt. Myndigheten ska bevaka att remissvaren kommer in (se

text: 7 §

text: och kravet på snabb handläggning) och ska vid behov påminna remissinstansen om att svara (JO 2004/05 s 287). Myndigheter är skyldiga att svara på remisser (se

text: 6 §

text: ), medan en remiss till någon annan – med få undantag – snarast ska tolkas som en möjlighet att yttra sig.

heading: 13 §

text: 13 §

text: Förvaltningsförfarandet är normalt skriftligt, men om handläggningen kan vinna på vissa muntliga inslag – t ex därför att den enskilde känner sig mer bekväm med det – ska sådana eftersträvas. Det kan röra sig om en muntlig förhandling eller en så enkel sak som ett telefonsamtal, allt efter behov, effektivitet och rättssäkerhet. Märk att bestämmelsens första stycke endast gäller ”ärenden” om ”myndighetsutövning mot någon enskild” (varken myndigheternas faktiska verksamhet eller andra ärenden omfattas av bestämmelsens första stycke) och att rätten att lämna uppgifter muntligt tillkommer den som är ”part”. Rätten att lämna muntliga uppgifter är vidare begränsad till att det ska kunna ske med hänsyn till ”arbetets behöriga gång”, vilket innebär att mer omfattande och komplicerade uppgifter kan behöva inlämnas skriftligt. Regelns andra stycke omfattar även andra ärenden än myndighetsutövning mot enskild och myndigheten ska då se till att handläggningen är muntlig om så behövs (t ex ur effektivitetssynpunkt). Sådana ärenden kan vara remissinhämtning per telefon, muntlig komplettering, etc. Paragrafen är inte tillämplig på sådana verksamheter som beskrivs i

text: 33 §§

heading: 14 §

text: 14 §

text: Rätten att lämna muntliga uppgifter skulle vara av ringa värde om det inte fanns något bevis på att uppgiften lämnats. Myndigheterna är därför – i ärenden avseende myndighetsutövning mot enskild – skyldiga att göra en anteckning om den lämnade uppgiften. Därutöver ska också antecknas uppgifter som lämnas av någon annan än en part, liksom iakttagelser som myndigheten själv gör när den är ute på syn eller liknande, för att kommunikationsskyldigheten

text: 17 §§

text: ska kunna fullgöras. Endast sådana uppgifter som ”kan ha betydelse för utgången i ärendet” behöver antecknas, vilket i och för sig bör omfatta en stor del av de lämnade uppgifterna. Notera undantagen från bestämmelsens tillämpningsområde i

text: 33 §§

heading: 15 §

text: 15 §

text: En part och, för den delen, alla andra har naturligtvis rätt att ta del av allmänna handlingar. Vad avser sådana hänvisas till kommentarer rörande

text: tryckfrihetsförordningen

text: . Den rätt som bestämmelsen ger en part är emellertid inte inskränkt till allmänna handlingar eller ens ”handlingar”, utan innefattar allt som tillförts ärendet på något sätt. Det kan röra sig om muntliga uppgifter, rena iakttagelser, m.m. Det är i praktiken upp till myndigheten att avgöra vilket material som ska tillföras ärendet, men i vart fall sådant som har betydelse för ärendets utgång ska naturligtvis tillföras ärendet och därmed som utgångspunkt bli föremål för partsinsyn (en annan sak är att sekretess kan hindra att parten får ta del av uppgifterna, men då ska myndigheten upplysa parten om innehållet i materialet på annat sätt, se

text: 10 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen

heading: 16 §

text: 16 §

text: Till skillnad från föregående paragraf, där parten själv måste framställa sin önskan om att få ta del av materialet, ålägger den aktuella bestämmelsen myndigheten att på eget initiativ kommunicera detta med parterna. Avsikten är att inget ska läggas till grund för ett beslut till nackdel för en part, utan att denne har haft möjlighet att ta del av och yttra sig över materialet. Om en myndighet inte följer kommunikationsbestämmelsen, kan beslutet efter överklagande förklaras inte ha tillkommit i laga ordning, upphävas och återförvisas till den ursprungliga myndigheten för ny handläggning. I bestämmelsen anges ett antal undantag från kommunikationsskyldigheten, vilka dock inte kommenteras vidare här.

heading: 17 §

text: 17 §

text: Det är ibland så att inte samtliga personer som ska fatta beslut i ett ärende kan komma överens och det är i sådana fall som den här bestämmelsen blir tillämplig (märk orden ”kan de inte enas” i första meningen). Ordföranden lägger då fram de förslag som väckts, att (genom acklamation) besvaras med ja eller nej. Ordföranden anger sedan vad han har uppfattat som majoritetens mening, vilket fastställs i beslut om inte omröstning begärs. En eventuell röstning, som ska ske öppet, genomförs enligt den s k kollektiva metoden (till skillnad från den i domstol använda kollegiala metoden), innebärande att ordföranden riktar frågor till ledamöterna som besvarar dessa jakande eller nekande. Det är alltid bara två förslag som ställs mot varandra. Finns fler förslag än så måste flera röstningsomgångar ske till dess endast två förslag återstår, varav det förslag som ordföranden uppfattade som majoritetens mening vid acklamationen är det ena. Vid lika röstetal har ordföranden utslagsröst, lottning förekommer således inte.

text: I ärenden som avser myndighetsutövning mot enskild har samtliga närvarande ledamöter en skyldighet att rösta, vilket har motiverats med att fler beslutsdeltagare leder till ett säkrare beslutsfattande. Om flera förslag föreligger och därmed flera röstningsomgångar krävs, är ledamöterna bara skyldiga att rösta för ett av dessa (ordföranden däremot, vars röst kan krävas för att fälla avgörandet, är alltid skyldig att rösta om två förslag annars skulle få lika många röster). Skyldigheten att delta i beslut gäller naturligtvis inte den som är jävig.

text: Notera undantagen från bestämmelsens tillämpningsområde i

text: 33 §§

text: (kommunala och landstingskommunala myndigheters beslutsfattande regleras i

text: kommunallagen

text: , som till skillnad från FL medger sluten omröstning och lottning i vissa ärenden).

heading: 18 §

text: 18 §

text: En ledamot kan reservera sig mot ett beslut även när det avgörs genom acklamation och alltså aldrig går till omröstning. Reservationen kan gälla själva beslutet eller skälen för detta. Den som inte reserverar sig kommer att anses ha biträtt – dvs delat – majoritetens uppfattning.

text: Reservationsinstitutet anses värdefullt, inte minst p.g.a. att det kan ge en förlorande part en antydan om möjligheterna till framgång vid en överklagan, men också för att det ger utrymme för andra att få tillgång till infallsvinklar och överväganden som annars inte hade redovisats. Av framförallt den senare anledningen ges också tjänstemän som närvarat vid den slutliga handläggningen men inte deltagit i beslutet, möjlighet att anteckna en avvikande mening.

heading: 19 §

text: 19 §

text: Anledningarna till kravet på att myndigheterna som huvudregel ska motivera sina beslut är flera, varav det inte minst viktiga är att det bidrar till att upprätthålla allmänhetens förtroende för den offentliga förvaltningen. Alla myndighetsbeslut ska nämligen baseras på objektivt konstaterbara skäl och det hade varit omöjligt att kontrollera efterlevnaden av detta krav, om inte skälen för beslutet hade redovisats öppet. Vidare är det som bekant lättare för en part att bedöma framgångsmöjligheterna vid en överklagan om han vet vilka omständigheter myndigheten grundat sitt beslut på (märk dock att motiveringskravet gäller även om beslutet inte kan överklagas).

text: Den motiveringsskyldighet som anges i bestämmelsen avser endast slutliga beslut, men det utesluter inte att det kan vara lämpligt att myndigheten motiverar också sådana beslut som fattas under ärendets beredning (i vissa fall är det direkt uttryckt att myndigheterna ska motivera även sådana beslut, se t ex

text: 16 §

text: förordningen om avskiljande av studenter från högskoleutbildning). Även muntliga beslut – som t ex lämnas direkt i parternas närvaro – ska i princip motiveras i samband med beslutslämnandet.

text: Motiveringen ska innehålla ”de skäl som har bestämt utgången” i ärendet, vilket i vart fall innebär att de omständigheter som varit av direkt betydelse för myndighetens beslut måste redovisas, oavsett om det rör sig om sak-, bevis- eller rättsfrågor. Därutöver ska myndigheten redovisa vilka föreskrifter den grundat sitt avgörande på. Vissa undantag från skyldigheten att motivera beslut räknas upp i paragrafen, men de ska inte närmare kommenteras här.

text: Om motiveringen har utelämnats med stöd av något av undantagen, bör myndigheten i efterhand redovisa skälen för beslutet om en part begär det. Märk att det här inte är fråga om en absolut skyldighet för myndigheten och att det endast är den som är part som har möjlighet att begära en motivering i efterhand.

text: 33 §§

text: och begränsningen till ärenden som rör myndighetsutövning mot någon enskild.

heading: 20 §

text: 20 §

text: Myndigheterna är skyldiga att – i fall av myndighetsutövning mot någon enskild – underrätta parterna (samtliga, direkt eller genom ombud) om

text: att beslut har fattats,

text: innehållet i det fattade beslutet,

text: eventuella avvikande meningar och

text: i förekommande fall hur parten ska gå tillväga för att fullfölja sin talan (fullföljdshänvisning), dvs överklaga beslutet.

text: Underrättelsen har flera rättsverkningar, varav en är att besvärstiden (dvs den tid inom vilken ett överklagande ska komma in) börjar löpa när den potentiellt klagande underrättats om beslutet. Underrättelsen ska ske så snart som möjligt (se

text: 7 §

heading: 21 §

text: 21 §

text: En klagande måste vara ”saklegitimerad”, dvs ha ett intresse (t ex rörande hennes rättsliga ställning) i saken som kan anses berättiga vederbörandes vilja att överklaga, och beslutet måste ha gått denne emot. Vidare måste beslutet naturligtvis vara möjligt att överklaga, se den sista delen av meningen. Denna bestämmelse har varit föremål för oändlig behandling i såväl doktrin som praxis och det är svårt att på en liten yta ge en generellt rättvisande bild. Ett par anmärkningar kan dock göras. För det första måste det som ska överklagas vara ett beslut, vilket inte innefattar alla myndighetsåtgärder (se mer härom ovan). För det andra är det just endast beslutet – inte skälen till detsamma – som kan överklagas, vilket medför att en part som visserligen är nöjd med beslutet men inte motiveringen helt enkelt får acceptera det. Slutligen ska bedömningen av vem som får överklaga ett visst beslut, avgöras med hänsyn till beslutets verkningar för den person som önskar överklaga. Verkningarna kan vara såväl endast rättsliga som rent faktiska, fysiska konsekvenser för den klagande, men de ska gå att identifiera, direkt påverka den klagande och påverkan ska vara negativ (i händelse av att någon skulle vilja överklaga ett beslut som påverkar vederbörande i positiv riktning).

heading: 22 §

text: 22 §

text: Bestämmelsen är främst avsedd som ett komplement till regler i andra författningar och ska tillförsäkra enskilda möjligheten till domstolsprövning. När det finns regler i en specialförfattning som tillämpas på ärendet om vart ett överklagande ska göras, gäller den regeln (se

text: 3 §

heading: 22 a §

text: 22 a §

text: Klara och tydliga regler för överklagande underlättar inte bara för klaganden, utan också för bedömningen av om ett beslut vunnit laga kraft och därmed kan verkställas. I bestämmelsen specificeras överklagandets s k form (skriftligt), innehåll (vilket beslut som överklagas och vilken ändring som begärs), mottagare (överklagandet ska lämnas in till den myndighet som fattade beslutet, dvs inte till den högre instans som ska pröva överklagandet) och tid (inom tre veckor från den dag som klaganden fick del av beslutet eller, om klaganden företräder det allmänna och överklagandet prövas av förvaltningsdomstol, tre veckor från den dag då beslutet meddelades). Om överklagandet brister i något avseende, ska klagoinstansen – alltså den instans som prövar överklagandet – be den klagande att komplettera handlingen, innan den avvisar överklagandet (se

text: 4 §

text: FL för klagoinstanser som är förvaltningsmyndigheter och

text: 5 § förvaltningsprocesslagen

text: för domstolar).

heading: 23 §

text: 23 §

text: Bestämmelsen slår fast att det är den instans som fattat beslutet som ska pröva om överklagandet kommit in i rätt tid, inte klagoinstansen. Prövningen kan resultera i den ena av två saker; antingen att överklagandet kommit in i tid – och då ska vidarebefordras enligt

text: 25 §

text: - eller att det inte kommit in i rätt tid och då i regel – med två undantag – ska avvisas. Omständigheter som kan leda till att ett överklagande som inte kommit in i rätt tid ändå prövas, är att beslutsmyndigheten lämnat en bristfällig fullföljdshänvisning (om en sådan, se

text: 21 §

text: ) eller att överklagandet (av misstag, jfr

text: 4 §

text: ) lämnats in till klagoinstansen men inte beslutsinstansen i rätt tid.

heading: 24 §

text: 24 §

text: Myndigheten ska inte vidarebefordra ärendet om den vid en omprövning av sitt beslut enligt

text: 27 §

text: , ändrar beslutet så att överklagandet förfaller (dvs ändrar beslutet så att det överensstämmer med den ändring klaganden önskar).

heading: 25 §

text: 25 §

text: Rekvisitet ”uppenbar” oriktighet innebär att det inte får röra sig om en bedömningsfråga – vilken i sådant fall ska omprövas, inte rättas – utan ett fel orsakat av förbiseende. Därutöver bör rättelser som kan vara till nackdel för någon part normalt inte göras, utan frågan får i sådant fall prövas på nytt. Hursomhelst ska parterna ges tillfälle att yttra sig över rättelsen, om ärendet avser myndighetsutövning och det inte är obehövligt (vid tvekan bör part ges tillfälle att yttra sig).

heading: 26 §

text: 26 §

text: I bestämmelsen räknas upp ett antal omständigheter som – om de föreligger – leder till att myndigheten ”skall” ompröva sitt beslut. Fråga är således om en skyldighet för myndigheten att ompröva ett beslut som # den meddelat som första instans och som # är uppenbart oriktigt (det ska vara lätt att konstatera felet), om # det kan ske snabbt och enkelt (ändringen ska inte kräva ytterligare utredning) utan att # vara till nackdel för någon part.

text: Utöver denna skyldighet är myndigheterna befogade att under vissa förutsättningar ompröva sina beslut.

text: I nästkommande paragraf finns bestämmelser om vad som händer med en överklagan om myndigheten själv omprövar beslutet.

heading: 27 §

text: 27 §


text: An unofficial translation is available from the Parliamentary Ombudsmen

type: stycke

type: kommentar


text: Om någon före den 1 juli 2003 har förvärvat egendom som olovligen tagits från någon annan ska godtrosförvärvslagen i dess äldre lydelse tillämpas. Enligt de bestämmelser som gällde före lagändringen spelade det inte någon roll på vilket sätt den ursprunglige ägaren hade blivit av med viss egendom, utan det var möjligt att enligt 2 § första stycket godtrosförvärvslagen göra godtrosförvärv även av stöldgods och därigenom få äganderätten till sådan egendom. Den som på grund av någon annans godtrosförvärv förlorat äganderätten hade rätt att få tillbaka egendomen bara mot lösen (se

text: prop. 2002/03:17 s. 15

text: Om förvärv av stöldgods däremot skett från och med 1 juli 2003 och framåt så kan stöldgods inte godtrosförvärvas oavsett hur kvalificerad god tro förvärvaren än kan uppvisa, utan ägaren har rätt att kräva tillbaka egendomen från innehavaren, se

text: NJA 2011 s. 907

text: prop. 2002/03:17 s. 15

text: NJA 2011 s. 907

heading: 2 §

text: 2 §

type: sektion

text: prop. 2002/03:17 s. 15

text: NJA 2011 s. 907

heading: 3 §

text: 3 §


text: An unofficial translation is available from the National Board of Housing, Building and Planning


text: An unofficial translation is available from the Government Offices


author: Matteus Canevall

text: Äktenskapsbalken

text: reglerar äktenskapet och dess verkningar. Lagen är könsneutral sedan maj 2009. Detta innebär att äktenskapet inte är en förbindelse förbehållen man och kvinna utan att även personer av samma kön får gifta sig med varandra.

text: Balken är indelad i fyra avdelningar. I andra avdelningen regleras hur och under vilka förutsättningar ett äktenskap ingås och upplöses.

text: I tredje avdelningen finns regler om makarnas ekonomiska förhållanden. Här finnes t.ex. bestämmelser om underhåll (

text: 6 kap.

text: ), bodelning (9-

text: 10 kap.

text: ) och äktenskapsförord (

text: 7 kap.

text: Se även

text: Sambolagen

heading: 1 kap.

text: 1 kap.

text: Anger vilka som kan ingå äktenskap med varandra och vilka som är att anse som makar. Äktenskapet är numera inte uteslutande en förbindelse mellan man och kvinna utan kan även ske mellan personer av samma kön om förutsättningarna i andra kapitlet är uppfyllda.

heading: 1 kap. 1 §

text: 1 kap. 1 §

text: Paragrafen saknar mer praktisk betydelse, vid oenighet kan frågan inte prövas av

text: domstol

text: eller annan myndighet. Den utgör istället ett moraliskt vädjande till makarna.

heading: 1 kap. 2 §

text: 1 kap. 2 §

text: Även efter giftermålet äger och förvaltar vardera make sin egendom och bär sina egna skulder. Ena makens egendom får inte

text: utmätas

text: för den andres skulder. För egendom som finns i den gemensamma bostaden kan det uppstå problem i att bestämma äganderätten. I

text: UB 4:19

text: uppställs en

text: presumtion

text: om att sådan egendom tillhör

text: gäldenär

text: en.

text: Från huvudregeln att en make fritt förvaltar sin egendom finns vissa undantag. I

text: 7 kap.

text: 9 §§

text: anges att vissa åtgärder i handhavandet med makars gemensamma bostad och bohag inte får vidtas utan båda makarnas samtycke.

text: I

text: 11 kap. 4 §

text: anges begränsningar av gåva från en make till utomstående, i nära anslutning till äktenskapsskillnad.

heading: 1 kap. 3 §

text: 1 kap. 3 §

text: En uttömmande lista på vilka sätt ett äktenskap kan upplösas. Vid äktenskapsskillnad anges i

text: 5 kap. 6 §

text: att äktenskapet inte är upplöst förrän domen vinner

text: laga kraft

heading: 1 kap. 5 §

text: 1 kap. 5 §

heading: 2 kap.

text: 2 kap.

text: Bestämmelsen grundar sig på bedömningen att personer under arton vanligtvis är mindre lämpade för det ekonomiska och personliga ansvar som ett äktenskap innebär (

text: Prop. 1973:32 s. 95

text: Vid bedömningen om dispens ska lämnas har beslutsfattaren att ta hänsyn till samtliga omständigheter i det enskilda fallet. I

text: RÅ 1988 ref. 100

text: resonerade domstolen utifrån ålder, hur länge paret samlevt, sökandes religiösa övertygelse m.m. när man lämnat en 17-årig flicka tillstånd att gifta sig.

heading: 2 kap. 1 §

text: 2 kap. 1 §

text: Nära släktskap är ett hinder för äktenskap. Har äktenskap ingåtts trots att sådant hinder funnits har make rätt till äktenskapsskillnad utan föregående betänketid, detta enligt

text: 5 kap. 5 §

text: . Enligt samma paragraf 3 st anges att talan om äktenskapsskillnad i sådana fall även får föras av allmän

text: åklagare

text: Halvsyskon får endast gifta sig om tillstånd ges av Länsstyrelsen enligt

text: 15 kap. 1 §

text: . Vid denna bedömning vägs den genetiska risken samman med etiska frågor, ett exempel på en sådan är om syskonen växt upp tillsammans eller inte.

text: Äktenskap mellan halvsyskon ingått utan tillstånd är enligt

text: 5 kap. 5 §

text: inte ett sådant skäl som berättigar till omedelbar skilsmässa.

heading: 2 kap. 3 §

text: 2 kap. 3 §

heading: 3 kap.

text: 3 kap.

text: Skatteverket prövar om det finns något hinder för äktenskap enligt

text: 2 kap.

text: Blankett för ansökan om prövning av hinder mot äktenskap, hindersprövning, finnes

text: här

heading: 3 kap. 1 §

text: 3 kap. 1 §

text: Skatteverkets beslut i hindersprövningen överklagas hos förvaltningsrätt enligt

text: 15 kap. 2 §

heading: 3 kap. 4 §

text: 3 kap. 4 §

heading: 4 kap.

text: 4 kap.

text: Här fastslås att äktenskap endast kan ingås genom vigsel samt att vittnen ska närvara vid denna. Att inga vittnen närvarar gör dock inte vigseln ogiltig enligt

text: 4 kap. 2 § 2 st.

heading: 4 kap. 1 §

text: 4 kap. 1 §

text: Fyra förutsättningar krävs för att en vigsel ska vara giltig enligt denna paragraf:

text: Båda makarnas närvaro

type: punkt

text: Deras uttryckliga samtycke till vigseln

text: Att vigselförätaren är behörig

text: Vigselförätarens förklaring att de båda numera är makar.

type: lista

text: Är dessa förutsättningar uppfyllda är ett äktenskap ingånget oavsett om några hinder enligt

text: 2 kap

text: egentligen borde ha satt stopp. Äktenskapet kan då endast upplösas genom äktenskapsskillnad. I vissa fall kan dock existerande äktenskapshinder ge rätt till omedelbar äktenskapsskillnad enligt

text: 5 kap. 5 §

heading: 4 kap. 2 §

text: 4 kap. 2 §

heading: 5 kap.

text: 5 kap.

text: Ansökan om äktenskapsskillnad ska inges till tingsrätten i den ort där en av makarna har sitt hemvist enligt

text: 14 kap. 3 §

text: . Blankett för gemensam ansökan om äktenskapsskillnad finnes

text: här

text: Under vissa förutsättningar måste äktenskapsskillnad föregås av sex månaders betänketid. Här anges att betänketid ska löpa om någon av makarna bor tillsammans med ett barn under 16 år som står under den makens vårdnad. Detta gäller oavsett om båda makarna är överens i sitt beslut om äktenskapsskillnad. Barnets ålder vid den tidpunkt rätten prövar frågan om betänketid är avgörande se

text: 14 kap. 6 §

text: . Om barnet under det att betänketiden löper skulle fylla 16 år kan makarna genom ett nytt initiativ åter begära äktenskapsskillnad, vilken då kan beviljas genast.

heading: 5 kap. 1 §

text: 5 kap. 1 §

text: En make som vill skiljas kan alltid driva igenom en äktenskapsskillnad. Om endast en av makarna ansöker om detta ska först betänketid löpa. Syftet med betänketiden är att motverka förhastade skilsmässor.

heading: 5 kap. 2 §

text: 5 kap. 2 §

text: Värt att notera är att äktenskapsskillnad inte automatiskt fullbordas efter att betänketiden löpt ut. Först på begäran av någon av makarna meddelas dom om äktenskapsskillnad. Har så ej skett inom ett år faller målet. För make som fortfarande vill skiljas återstår då att på nytt ansöka om detta, varpå ny period med betänketid kan komma att bli aktuellt.

heading: 5 kap. 3 §

text: 5 kap. 3 §

text: Detta gäller oberoende av om barn under 16 år finns med i bilden. Om båda makarna gemensamt ansöker om äktenskapsskillnad räcker ett utdrag ur folkbokföringen vanligtvis som bevis för att man inte har bott ihop på över två år. Om ena maken förnekar särlevnad tvingas domstolen till mer djupgående undersökningar (se

text: Prop. 1973:32 s 143

heading: 5 kap. 4 §

text: 5 kap. 4 §

text: En vigsel som inte träffas av ogiltighetsgrunderna i

text: 4 kap. 2 §

text: är giltig och resulterar i ett äktenskap.Detta oavsett om något äktenskapshinder enligt

text: 2 kap

text: egentligen borde satt stop. Om äktenskapshinder förekommit har dock make vanligtvis rätt till omedelbar äktenskapsskillnad, utan betänketid. Undantaget är dock giftermål mellan halvsyskon som inte är grund för omedelbar äktenskapsskillnad. Detta trots att vigseln skett utan tillstånd av länsstyrelsen enligt

text: 2 kap.

text: 2 st.

text: Av

text: andra stycket

text: framgår att inte bara makarna utan även åklagare har

text: talerätt

text: i mål om äktenskapsskillnad i vissa fall då äktenskapshinder förekommit. Talerätt för åklagare föreligger dock inte vid tvegifte samt äktenskap mellan halvsyskon.

heading: 5 kap. 5 §

text: 5 kap. 5 §

heading: 6 kap.

text: 6 kap.

text: Bestämmelsen är ett utryck för lagstiftarens uppfattning om att makar bör leva på samma ekonomiska standard. Makarna ska bidra till de gemensamma och personliga utgifterna efter förmåga. En naturlig följd av detta blir att en make med större inkomst får täcka en större del av dessa utgifter. De manas inte bara till ansvar för det gemensamma hushållet utan även den andres personliga behov. Hit räknas exempelvis utgifter för kläder, rekreation, studier mm. Att bidra till det gemensamma avser inte uteslutande ekonomiskt bidrag. En hemmavarande make som tar hand om hushållet räknas i lagens mening genom sitt arbete bidra till det gemensamma.

heading: 6 kap. 1 §

text: 6 kap. 1 §

text: I första hand svarar makarna för sina egna personliga behov. Om en av makarna i större utsträckning än den andra bidrar till det gemensamma hushållet utifrån sin förmåga kan denne ha svårt att även täcka sina personliga behov. Bestämmelsen anger då att den andra maken ska tillskjuta resten. Om detta inte sker på frivillig väg finns möjlighet att framtvinga sådant underhåll, se

text: 6 kap. 5 §

heading: 6 kap. 2 §

text: 6 kap. 2 §

text: I regel gäller att den som betalar för något blir föremålets ägare. För sådana medel som en make har mottagit för att tillgodose sina personliga behov, såsom hygien och kläder har inte denna huvudregel ansetts vara någon lyckad lösning.

text: För utgifter för det gemensamma hushållet gäller principiellt huvudregeln: den make vars pengar används blir ägare till det inköpta. Detta ligger väl i linje med

text: 1 kap. 3 §

text: där det anges att varje make råder över sin egendom.

text: Frågan kompliceras dock av hur ett äktenskap ofta fungerar i verkligheten. Om en av makarna lägger pengar på dagligvaror som försvinner genom konsumtion (mat, kläder) medans den andre betalar möbler och vitvaror uppstår en orättvis situation. Båda makarna kan ha spenderat lika mycket pengar men den ena maken har kvar all sin egendom. Vidare kan det vara mycket svårt att avgöra vem som faktiskt betalat för vad. Om båda makarna har en inkomst och bidrar till det gemensamma hushållet är det inte alls självklart att den som betalar blir föremålets ägare trots att det rör sig om utgifter för det gemensamma hushållet. Sammantaget kan man inte ta huvudregeln att den som betalar föremål för det gemensamma hushålet äger föremålet som given.

heading: 6 kap. 3 §

text: 6 kap. 3 §

text: Om en make känner att den andra inte lever upp till sina skyldigheter enligt

text: 6 kap.

text: och

text: 2 §§

text: kan denne gå till domstol för att kräva sin rätt. Man får inte grunda sin talan på underhåll längre tillbaka i tiden än 3 år,

text: 6 kap. 9 §

heading: 6 kap. 5 §

text: 6 kap. 5 §

text: Då makarna inte bor ihop ska maken med den större inkomsten eller underhållsförmågan kompensera den andre så att kraven i

text: 6 kap.

text: och

text: 2 §§

text: uppfylls. Kommer de inte överens kan domstol fastställa underhållets nivå.

text: I

text: andra stycket

text: anges att make kan tvingas lämna ifrån sig bohag att användas av den andra maken då de inte bor ihop. Det är inte fråga om någon slutgiltig gåva utan endast nyttjanderätt till sakerna. Med bohag avses möbler, hushållsmaskiner och annat som varit avsett för gemensamt användande. Domstolen gör bedömningen efter vad som är rimligt utifrån t ex makarnas levnadsförhållanden. Skyldigheten omfattar dock endast sådant som införskaffats under den tid då makarna fortfarande bodde ihop.

heading: 6 kap. 6 §

text: 6 kap. 6 §

text: Huvudregeln är att då ett äktenskap upplöst försvinner också det ekonomiska ansvaret makarna emellan. I paragrafens andra och tredje tycke anges dock undantagen till denna regel.

text: I

text: andra stycket

text: anges att make under vissa förutsättningar har rätt till underhåll under en övergångstid. Bedömningen görs efter denna makes behov till ekonomiskt stöd och den andra makens betalningsförmåga. Vad gäller behovet finns ingen rätt att leva på samma standard som under äktenskapet, utan det ska vara fråga om att maken inte klarar sin försörjning överhuvudtaget. Möjlighet finns dock att få underhåll under den tid då man studerar för att sedan kunna få ett jobb. Trots att både behov och förmåga finns är det inte säkert att underhåll ska utgå utan det sker efter en bedömning av om äktenskapet begränsat makes möjlighet på arbetsmarknaden. Till exempel då en make varit hemma en längre tid för vård av hem och barn och därför fjärmat sig från yrkeslivet.

text: Vid ett långt äktenskap (som riktlinje över 20 år) kan make ha rätt till underhåll för längre tid än endast en övergångsperiod enligt 3 st. Försörjningssvårigheterna ska i detta fall vara av mer bestående slag och kan utgöras av en kombination av hög ålder, brist på utbildning och sjukdom. Bestämmelsen gäller dock endast i undantagsfall och tillämpas återhållsamt.

text: En indirekt verkan av äktenskapsskillnad är att även underhållsbidrag till barn kan bli aktuellt. Bestämmelser om detta finns i FB

text: 7 kap.

heading: 6 kap. 7 §

text: 6 kap. 7 §

heading: 7 kap.

text: 7 kap.

text: Mellan makar figurerar två slags egendom,

text: giftorättsgods

text: och

text: enskild egendom

text: . Vad som är vad får stor betydelse när makars egendom ska delas vid

text: bodelning

text: , se

text: 10 kap.

text: Huvudregeln är att all egendom som inte är enskild är giftorättsgods. På vilka grunder egendom kan vara enskild anges i

text: 7 kap. 2 §

heading: 7 kap. 1 §

text: 7 kap. 1 §

text: All annan egendom än den som omnämns i p 1-6 är giftorättsgods. Äktenskapsförord är det enda sättet makar sinsemellan kan förordna vad som ska vara någons enskilda egendom. Innebörden av sjätte punkten är att även pengar som kommer från försäljning av enskild egendom blir enskild egendom.

text: Ett exempel på sådan avkastning av enskild egendom som blir giftorättsgods, enligt 2 st, är utdelning på aktier.

heading: 7 kap. 2 §

text: 7 kap. 2 §

text: För att sammanfatta ska tre krav vara uppfyllda för att ett äktenskapsförord ska vara giltigt:

text: Det ska vara skriftligt

text: Undertecknat av makarna

text: Ingivet för registrering hos skatteverket.

text: Ett äktenskapsförord hemma i byrålådan är med andra ord verkningslöst.

heading: 7 kap. 3 §

text: 7 kap. 3 §

text: Från huvudregeln i

text: 1 kap. 3 §

text: om att make fritt förfogar över sin egendom görs här inskränkningar vad gäller makarnas gemensamma bostad och bohag. Make får t.ex. inte sälja, hyra eller pantsätta makarnas bostad utan andra makens tillstånd. Dessa inskränkningar gäller både

text: giftorättsgods

text: samt vissa former av

text: enskild egendom

text: . För egendom som är enskild genom villkor genom

text: 7 kap. 2 § p

text: 2-4 gäller dock inskränkningarna inte.

text: För fast egendom som är

text: giftorättsgods

text: gäller mer vidsträckta inskränkningar i makes förfoganderätt i

text: tredje stycket

text: . Detta oberoende av om egendomen utgör bostad åt makarna eller inte.

heading: 7 kap. 5 §

text: 7 kap. 5 §

text: Om en make på grund av sjukdom eller annan anledning inte har förmåga att förstå vad handlingen avser kanske samtycke kan inte samtycke begäras.

text: Att samtycke inte kan inhämtas i tid anses ovanligt i dagens samhälle med internet och mobiltelefoner.

heading: 7 kap. 7 §

text: 7 kap. 7 §

text: Om make vägrar lämna sitt samtycke för åtgärd enligt

text: 6 kap.

text: och

text: 6 §§

text: kan den andra maken vända sig till

text: domstol

text: för att få rättens tillåtelse till åtgärden. Detta ersätter kravet på makes samtycke.

text: Domstolen väger argumenten parterna har för att företa åtgärder respektive vägra samtycke. Skäl som vilja att hålla hemmet intakt samt ekonomiska hänsyn beaktas.

heading: 7 kap. 8 §

text: 7 kap. 8 §

heading: 8 kap.

text: 8 kap.

text: Första stycket anger att inga särskilda åtgärder behövs för att en gåva mellan makar ska bli gällande. Bedömningen görs istället utifrån om gåvan hade betraktats som giltig om parterna inte vore gifta med varandra.

text: För

text: lös egendom

text: krävs i allmänhet att gåvan traderas (överlämnas) från givare till gåvotagare. Detta kallas även att

text: tradition

text: av gåvan skett. För makar som lever tillsammans kan det vara svårt att uppfylla kravet på överlämnade då de bor under samma tak. Som ett alternativ har därför godkänts att registrering av gåvan sker. Registrering ska enligt

text: 16 kap. 2 §

text: ske hos tingsrätt.

text: För skydd mot att gåvan tas i anspråk av givarens

text: borgenär

text: i samband med t ex konkurs eller

text: utmätning

text: krävs att gåvan registreras. Ett undantag gäller för inte alltför dyra personliga presenter som är skyddade även utan registrering. Det ska röra sig om presenter avsedda för mottagarens personliga bruk och gåvan ska vara giltig makarna emellan (

text: tradition

text: eller registrering).

heading: 8 kap. 1 §

text: 8 kap. 1 §

text: Bestämmelsen är avsedd att skydda mot att en

text: gäldenär

text: genom gåva till sin make/maka försöker undkomma att betala sina skulder.

text: Även om registrering av gåvan skett kan maken som mottagit gåvan få ansvara för ett belopp upp till gåvans värde. Sådant ansvar drabbar mottagande make om:

text: gäldenärens/den givande makens skuld uppkommit innan gåvan blev gällande mellan makarna samt

text: gäldenären inte har pengar eller egendom att betala skulden med.

text: Gåvotagaren slipper dock detta ansvar om gäldenären vid gåvotillfället hade tillräckliga medel att betala sin skuld. Sådana personliga presenter som omnämns i

text: 8 kap. 2 § andra stycket

text: undantas överhuvudtaget från detta ansvar.

heading: 8 kap. 3 §

text: 8 kap. 3 §

heading: 9 kap.

text: 9 kap.

text: I regel ska bodelning ske när ett äktenskap upplöses. Syftet är att fördela giftorättsgodset mellan makarna, se

text: 10 kap. 1 §

text: . Att kravet på bodelning utgår om makarna endast har enskild egendom är naturligt eftersom endast giftorättsgods ska ingå i bodelningen. Trots att makarna endast har enskild egendom kvarstår i vissa fall rätt för den make som bäst behöver den gemensamma bostaden att överta denna enligt

text: 11 kap. 8 §

text: , då sådant övertagande begärs ska bodelning ske.

text: Makarna kan under äktenskapet vilja klara upp ägandeförhållanden. Bodelning sker då genom en anmälan till tingsrätt. Förfarandet bygger på enighet mellan makarna då ingen möjlighet finns till att utse bodelningsförätare för bodelning under äktenskapet. Avsikten med sådan bodelning är helt enkelt att klara ut vem som äger vad.

heading: 9 kap. 1 §

text: 9 kap. 1 §

text: Med dag då talan väcktes avses den dag då ansökan om äktenskapsskillnad inkommit till tingsrätten. Denna tidpunkt kallas även "den kritiska tidpunkten". Det har alltså ingen betydelse om egendomsförhållandena ändras efter denna dag, bodelningen utgår från vem som ägde vad på dagen då ansökan inkom. Vid dödsfall är istället dagen då make dog man utgår ifrån.

heading: 9 kap. 2 §

text: 9 kap. 2 §

text: Efter den kritiska tidpunkten (se

text: 9 kap. 2 §

text: ) inträder en redovisningsplikt för makarna. I denna ingår att kunna visa på vilket sätt deras respektive egendom påverkats genom försäljning, byte, reparationer m.m. samt kunna uppvisa verifikationer på sina uppgifter genom kvitton. Redovisningsplikten omfattar inte endast giftorättsgods utan all makarnas egendom då även enskild egendom av olika anledningar kan komma att ingå i en bodelning.

heading: 9 kap. 3 §

text: 9 kap. 3 §

text: Ett äktenskap är i lagens mening inte upplöst förrän dom om äktenskapsskillnad vunnit

text: laga kraft

text: , se

text: 5 kap. 6 §

heading: 9 kap. 4 §

text: 9 kap. 4 §

text: Det är tänkt att bodelning är makarnas gemensamma angelägenhet. För det fall man inte kan enas kan bodelningsförätare utses enligt

text: 17 kap.

heading: 9 kap. 5 §

text: 9 kap. 5 §

text: En bodelning genomförs i regel med bouppteckning som grund. Det finns dock inte någon ovillkorlig skyldighet att utföra en bouppteckning över makes tillgångar och skulder. Om det inte finns något att dela eller förhållandena är okomplicerade kan en sådan vara onödig. Om en make inte vill delta i upprättandet av en bouppteckning kan bodelningsförrättare utses. Enligt

text: 17 kap. 5 §

text: ska bodelningsförrättare se till att en bouppteckning, vid behov, upprättas.

heading: 9 kap. 7 §

text: 9 kap. 7 §

text: Bestämmelsen erbjuder ett skydd för makes rättigheter vid en bodelning. Om en make efter ansökan om äktenskapsskillnad kan antas minska sitt giftorättsgods avsevärt kan domstolen ta över förvaltningen av denna egendom för att förebygga sådant agerande.

heading: 9 kap. 8 §

text: 9 kap. 8 §

text: En väntande bodelning hindrar allstå inte att makes egendom tas i anspråk för dennes skulder. Egendom som tagits i förvaltning av domstol med stöd i

text: 9 kap. 8 §

text: är dock skyddad från

text: utmätning

text: om inte: #Även andra maken svarar för skulden eller #Skulden är förenad med särskild förmånsrätt i egendomen.

text: Med särskild förmånsrätt avses de

text: förmånsrätt

text: er som finns uppräknade i

text: förmånsrättslagen

text: 7 §§

text: . Ett exempel på sådan är

text: handpanträtt

heading: 9 kap. 9 §

text: 9 kap. 9 §

text: Genom ett föravtal kan makar innan bodelning genomförs avtala om frågor kring denna. Exempelvis vem av dem som ska få viss egendom på sin lott.

text: Avtalet ensamt innebär dock inte att äganderätten till ett visst föremål eller egendom skiftar, detta sker först i och med bodelningen.

heading: 9 kap. 13 §

text: 9 kap. 13 §

heading: 10 kap.

text: 10 kap.

text: All makes egendom som inte är

text: enskild egendom

text: är

text: giftorättsgods

text: enligt

text: 7 kap. 1 §

text: . Även enskild egendom kan dock under vissa förutsättningar tas med i en bodelning. Makar kan t.ex. komma överens om att egendom som blivit enskild egendom genom

text: äktenskapsförord

text: ska tas med i bodelningen enligt

text: 10 kap. 4 §

text: Eftersom att bodelningen ska göras utifrån hur egendomsförhållandena såg ut vid den tidpunkt som anges i

text: 9 kap. 2 §

text: ska egendom som förvärvats efter denna tidpunkt inte tas med i bodelningen trots att den formellt sett utgör giftorättsgods.

heading: 10 kap. 1 §

text: 10 kap. 1 §

text: Resultatet av att man får undanta egendomen blir att denna varken inräknas i beräkningen av makarnas andelar i boet eller vid lottläggningen, se

text: 11 kap.

text: Exempel på egendom för personligt bruk är kläder, glasögon, parfym och smycken.

text: Vad och hur mycket egendom som får undantas ska baseras på skälighet. Makar som levt på en hög ekonomisk standard kan tillåtas undanta egendom till ett högre värde.

text: Egendom ska tas med i bodelningen trots att den är till för personligt bruk om den är så värdefull att make skulle missgynnas märkbart av ett undantagande. Exempelvis ett smycke som används till vardags men som har ett mycket högt värde.

heading: 10 kap. 2 §

text: 10 kap. 2 §

text: Makarna kan alltså välja att

text: enskild egendom

text: ska tas med i bodelningen. Man kan dock inte avtala om att egendom som är enskild på annan grund än ett

text: äktenskapsförord

text: ska inkluderas.

text: Motsvarande möjlighet att avtala om vad som ska ingå i bodelningen gäller sådan rätt till pension för som enligt

text: 3 § andra stycket

text: egentligen ska undantas.

heading: 10 kap. 4 §

text: 10 kap. 4 §

heading: 11 kap.

text: 11 kap.

text: Klargör att beräkningen av makarnas andelar i boet ska göras före lottläggningen.

heading: 11 kap. 1 §

text: 11 kap. 1 §

text: Vid bodelning räknar man ihop summan av vardera makens

text: giftorättsgods

text: , gör avdrag för de skulder make har och delar återstoden på hälften. Man beaktar endast de tillgångar och skulder som make hade vid den kritiska tidpunkten enligt

text: 9 kap. 2 §

text: Om en skuld löper med särskild förmånsrätt i makes enskilda egendom begränsas rätten att få skulden avräknad. Endast den del av skulden överstiger den enskilda egendomens värde får då avräknas. Om enskilda egendomen är värd 50 000 men belånad till 75 000 får 25 000 avräknas. Vad som avses med särskild förmånsrätt förklaras i

text: 7 §§

text: förmånsrättslagen (1970:979)

text: Om make har mer skulder än tillgångar återstår ingenting till delning. En makes tillgångar används dock aldrig för täckning av den andres skulder.

heading: 11 kap. 2 §

text: 11 kap. 2 §

text: Innehåller likadelningsregeln: Det som återstår efter skuldavräkningen läggs samman och delas lika mellan makarna. Ett enkelt exempel kan illustrera dess verkan.

text: {| |- ! ! Make 1 ! ! Make 2 |- | Giftorättsgods | 100 | | 150 |- | Skulder | 140 | | 80 |- | Till delning | 0 | | 70 |- | Att dela | | 70 | |- | Efter delning | 35 | | 35 |}

text: I detta exempel ska alltså Make 2 utge 35 till Make 1.

heading: 11 kap. 3 §

text: 11 kap. 3 §

text: Syftet är att motverka att make genom olika åtgärder försöker minska andre makens anspråk till hälften av egendomen. Man behöver inte bevisa att maken agerat avsiktligt utan det räcker att denne minskat sitt

text: giftorättsgods

text: i inte obetydlig omfattning. Man gör bedömningen utifrån åtgärdens storlek i förhållande till det övriga giftorättgodset.

heading: 11 kap. 4 §

text: 11 kap. 4 §

text: I andra meningen berörs hur ett underhållsbidrag som ska betalas ut med ett engångsbelopp ska hanteras i en bodelning. Eftersom det är fråga om underhåll efter äktenskapet är det en skuld som anses ha tillkommit efter den kritiska tidpunkten enligt

text: 9 kap. 2 §

text: och därför inte får räknas av mot makes tillgångar. Skulle avräkning fått ske hade resultatet blivit att mottagande make i realiteten endast fått hälften av utdömt underhållsbidrag.

heading: 11 kap. 6 §

text: 11 kap. 6 §

text: Då makarnas andelar har räknats fram enligt

text: 6 §§

text: ska egendomen i bodelningen fördelas mellan makarna. Andelsberäkningen rör endast ekonomiska värden, i lottläggningen avgörs vem som vår vad.

text: Makarna ska så långt så möjligt få så mycket egendom på sin lott att det motsvarar makens andel vid bodelningen. Den make som ska lämna över del av sitt

text: giftorättsgods

text: till den andra maken, så att resultatet stämmer med andelsberäkningen, har rätt att välja vilken egendom han/hon vill utge.

heading: 11 kap. 7 §

text: 11 kap. 7 §

text: I

text: 7 kap. 4 §

text: anges vad som i lagens mening avses med gemensam bostad och bohag. Vid bedömningen om vem som är bäst behövande tar man t ex hänsyn till om någon av makarna får ensam vårdnad över gemensamma barn, makes möjlighet att skaffa annan bostad mm. Utöver behovsbedömningen ska övertagandet vara skäligt. En släktgård som gått i arv i generationer kan göra att skäligheten i ett övertagande ifrågasätts. Rätt at överta bostad gäller inte egendom som är enskild enligt

text: 7 kap. 2 § p

text: Begränsning i rätt att överta bostad ställs i

text: andra stycket

text: . Vad som är särskild förmånsrätt anges i

text: 8 §§

text: förmånsrättslagen (1970:979)

text: . Ett exempel är då make ställt panträtt i bostaden som säkerhet för en skuld.

heading: 11 kap. 8 §

text: 11 kap. 8 §

text: Den make som har mer

text: giftorättsgods

text: än han har rätt till enligt andelsberäkningen ska som huvudregel lämna över en del av godset till andra maken så att förhållandena jämnas ut. Här anges att denne make istället kan välja att betala i pengar. Make kan då beviljas skäligt uppskov med betalning. Vad som är skäligt avgörs från fall till fall, men en övre gräns på sex månader gäller i praktiken.

heading: 11 kap. 9 §

text: 11 kap. 9 §

text: Vad som är skäligt uppskov sker enligt samma bedömning som i

text: 9 §

text: . Det vill säga; det beror på omständigheterna men aldrig längre än sex månader.

heading: 11 kap. 10 §

text: 11 kap. 10 §

text: För fordran gäller en

text: preskription

text: stid på 10 år enligt

text: 2 § preskriptionslagen (1981:130)

heading: 11 kap. 11 §

text: 11 kap. 11 §

heading: 12 kap.

text: 12 kap.

text: Om resultatet av en hälftendelning av giftorättsgodset enligt

text: 11 kap. 3 §

text: anses oskälig kan man avvika från reglerna i

text: 11 kap

text: så att en make får behålla mer av sin egendom. Vid oskälighetsbedömningen tar man hänsyn till om äktenskapet varit kortvarigt. Som kortvarigt räknas äktenskap som inte varat längre än fem år, i den tiden räknas dock samboende före äktenskapet in. Att en make har en betydligt större förmögenhet att dela på är ett annat skäl som talar för jämkning.

heading: 12 kap. 1 §

text: 12 kap. 1 §

text: Vid dödsfall kan den efterlevande maken undvika likadelning enligt

text: 11 kap. 3 §

text: och istället behålla sitt

text: giftorättsgods

text: . Regeln skyddar mot att efterlevande make ska behöva dela boet med

text: särkullbarn

text: till den avlidne maken som ärver sin förälder direkt enligt

text: ÄB 3:1

text: . Särkullsbarnen ärver då endast ur avliden makes giftorättsgods (och dennes andra eventuella tillgångar).

text: Efterlevande kan också välja att låta del av giftorättsgods delas i bodelning. Make kan t ex välja att 50 % av vardera sidans giftorättsgods ska ingå i bodelningen och att resten ska undantas. Om ena makarna normalt skulle föra 800 000 respektive 500 000 in i en bodelning blir nu fördelningen 400 000 och 250 000. Resten av makarnas respektive egendom hålls utanför.

text: Andra stycket anger att giftorätt i avliden makes egendom försvinner om man med

text: uppsåt

text: har orsakat makens död. Hänvisningen till

text: ÄB 15:1

text: och 3 innebär att samma regler gäller som för förverkande av arv. Enligt

text: ÄB 15:3

text: förverkas rätten till arv/giftorätt även vid medverkan till brottet.

text: Att giftorätten försvinner innebär inte att vardera sida behåller sitt eget giftorättsgods. Resultatet blir istället att den avlidnes tillgångar tillfaller dennes efterlevande direkt samtidigt som den brottslige makens giftorättsgods delas enligt

text: 11 kap. 3 §

text: mellan denne och den dödes arvingar.

heading: 12 kap. 2 §

text: 12 kap. 2 §

text: Huvudregeln är att en överenskommelse genom äktenskapsförord ska respekteras. Ibland kan dock ett sådant avtals verkningar bli så sneda att möjlighet till jämkning måste finnas.

text: Vid fråga om jämkning görs en helhetsbedömning utifrån rekvisiten som omnämns i paragrafen. Omständigheter som kan påverka bedömningen är om någon part använt sig att tveksamma metoder för att upprätta avtalet eller att avtalet leder till en påtagbar snedfördelning av makarnas egendom.

text: Vid jämkning förs del av, alternativt hela, den egendom som enligt avtalet är

text: enskild egendom

text: in i bodelning som

text: giftorättsgods

heading: 12 kap. 3 §

text: 12 kap. 3 §

heading: 13 kap.

text: 13 kap.

text: Skyddar makes

text: borgenär

text: er vid bodelning. Första stycket behandlar situationen att make frivilligt låter

text: enskild egendom

text: ingå i bodelningen enligt

text: 10 kap 4 §

text: . Skada anses uppkommen om maken p.g.a. bodelningen inte har tillgångar att

text: utmäta

text: som täcker skulderna. Åtgärder rörande makarnas

text: giftorättsgods

text: , exv. om den skuldsatte maken frivilligt avstått från större andel giftorättsgods än

text: 11 kap. 3 §

text: anger, kan också träffas av förbud enligt

text: första stycket

text: Andra stycket reglerar lottläggningen. Make får inte under denna inte byta till sig egendom som inte går att utmäta, om detta skadar dennes borgenärer. Undantaget för den gemensamma bostaden innebär att om make utifrån

text: 11 kap. 8 §

text: får släppa denna och i gengäld får utmätningsfri egendom kan borgenärerna inget göra.

text: Ansvaret för makes skulder förutsätter, enligt

text: tredje stycket

text: , att den skuldsatte maken inte själv kan betala samt att skulden uppstått innan bodelningen.

heading: 13 kap. 1 §

text: 13 kap. 1 §

text: Enligt

text: 11 kap. 4 §

text: ska make som minskat sitt

text: giftorättsgods

text: genom gåva på angivet sätt drabbas genom att man i bodelningen räknar den makens egendom som om gåvan inte skett. På så sätt kompenseras den andra maken upp till gåvans värde.

text: Bestämmelsen reglerar vad som gäller då pengarna i bodelningen inte räcker till för att kompensera maken för gåvans värde. Maken kan då kräva mottagaren av gåvan på beloppet, om denne insett eller borde ha insett skadan för maken.

heading: 13 kap. 3 §

text: 13 kap. 3 §

text: Om bodelningen resulterar i att makarna äger andelar i samma fastighet äger de fastigheten med

text: samäganderätt

text: . Samägandet innebär att ingen av makarna får sälja eller på annat sätt förfoga över fastigheten utan den andre makens samtycke, enligt

text: 2 § lagen (1904:48 s. 1)

text: om samäganderätt. Bodelningen är inte giltig om den innehåller ett avtal om att särskild del av fastigheten ska utbrytas och bilda ny fastighet.

text: Överenskommelse om att dela fastigheten (exempelvis allt norr om brevlådan ska tillfalla ena maken) är inte tillåtet enligt

text: andra stycket

text: . Vill man vid en bodelning dela en fastighet räcker inte med ett avtal utan reglerna om fastighetsbildning ska iakttagas. Fastigheter bildas enligt

text: fastighetsbildningslagen (1970:988)

text: genom ansökan och prövning av lantmäterimyndigheten.

heading: 13 kap. 5 §

text: 13 kap. 5 §

text: En möjlighet men ingen skyldighet finns att registrera bodelningshandlingen hos tingsrätt. Detta kan dock vara en fördel i bevishänseende vid en framtida tvist om bodelningens verkan.

heading: 13 kap. 6 §

text: 13 kap. 6 §

heading: 17 kap.

text: 17 kap.

text: Är makarna oense om hur bodelningen ska utföras har de rätt till en bodelningsförrättare. Denna rätt gäller även då ena maken avlidit. Bodelning under äktenskapet enligt

text: 9 kap. 1 § 2

text: st bygger på enighet mellan makarna varför rätt till bodelningsförrättare i det fallet inte finns.

text: Bodelningsförrättaren tar över ansvaret för bodelningen. Enligt

text: 17 kap. 6 §

text: bestämmer denne när och var bodelningen ska förätas och ska kalla makarna dit. I första hand skall bodelningsförrättaren försöka få makarna att komma överens, uppnås inte enighet bestämmer bodelningsförrättaren hur egendomen ska fördelas. Resultatet av bodelningen ska i form av bodelningshandling skickas till båda makarna enligt

text: 17 kap. 8 §

text: . Är ena make missnöjd med resultatet ska denne inleda en rättegång mot den andre maken senast fyra veckor från det att denne delgivits bodelningshandlingen enligt

text: 17 kap. 8 §

heading: 17 kap. 1 §

text: 17 kap. 1 §

text: Om inte mål om äktenskapsskillnad pågår är rätt domstol vanligtvis tingsrätten i den ort där någon av makarna har sin hemvist enligt hänvisning från

text: RB 10:9

text: 2 st till

text: RB 10:1

text: . Vid dödsfall blir rätt domstol tingsrätten i den ort där den döde hade hemvist enligt

text: RB 10:9 2 st.

heading: 17 kap. 2 §

text: 17 kap. 2 §


text: Reglerna om konkurs eller generalexekution avser situationer där gäldenärens samtliga tillgångar tas i anspråk för betalning av dennes samtliga skulder. Om däremot endast viss egendom ska tas i anspråk, så tillämpas reglerna om utmätning även kallat specialexekution i

text: Utsökningsbalk (1981:774)

text: . Ett urval regelverk av intresse vid tillämpning av obeståndsrätt är *

text: Förmånsrättslag (1970:979)

text: Konkursförordning (1987:916)

text: Lag (1996:764) om företagsrekonstruktion

text: Lag (1944:181) om redovisningsmedel

text: Skuldsaneringslag (2006:548)

text: 11 kap. Brottsbalk (1962:700)

heading: 1 kap. Inledande bestämmelser

text: 1 kap. Inledande bestämmelser

heading: 1 kap. 1 §

text: 1 kap. 1 §

text: En konkursansökan har som syfte att borgenären får betalning för sin fordran hos gäldenären genom utdelning i konkursen. En konkursansökan fungerar i allmänhet som en påtryckning på gäldenären att själv betala sin skuld och utgör en inkassoåtgärd i lagens mening, se

text: NJA 1990 s. 585

heading: 1 kap. 2 §

text: 1 kap. 2 §

text: En kommun kan inte försättas i konkurs, se

text: RH 1996:75

heading: 2 kap. Konkursansökan och konkursbeslut m.m.

text: Det är förhållanden vis ansökningstidpunkten som avgör rättens behörighet. Vad som händer efter att ansökan kommit in spelar ingen roll för rättens behörighet. Om en person saknar hemvist i Sverige får den sökas där den har egendom

text: 10 kap. 3 §

text: RB eller där skulden uppkommit

text: 10 kap. 4 §

text: RB. Om sökanden är juridisk person ska ett av behörig firmatecknare undertecknat registreringsbevis bifogas, se

text: NJA 1979 s. 635

text: . Om inget annat anges räcker inte VD:s standardbehörighet enligt

text: 8 kap.

text: och

text: 27 §§

text: ABL till för att ansöka om bolags konkurs.

heading: 2 kap. 1 §

text: 2 kap. 1 §

text: Med de omständigheter i övrigt på vilka den som ansöker grundar yrkandet avses vilken anledning ansökan görs, se

text: och

text: 9 §§

heading: 2 kap. 4 §

text: 2 kap. 4 §

text: Uppgift att gäldenär är insolvent behövs varken motiveras eller styrkas. Beslut där gäldenär försatts i konkurs på egen ansökan får inte överklagas av borgenär, se

text: NJA 1989 s. 28

text: eller aktieägare som innehade samtliga aktier i bolaget, se

text: NJA 1993 s. 605

text: . Endast beaktansvärda skäl kan motivera att överklagan bifalles, se

text: NJA 1997 s. 168

heading: 2 kap. 7 §

text: 2 kap. 7 §

text: I situationer då gäldenären inställer betalning ska denna inställelse ske genom en uttrycklig förklaring till en större krets av borgenärer. Betalningsinställelsen ska fortfarande gälla vid dagen då konkursansökning prövas, se

text: prop. 1975:6 s. 157

heading: 2 kap. 8 §

text: 2 kap. 8 §

text: Konskurs kan hindras ifall gäldenären betalar fordran eller ställer säkerhet för fordran. se

text: SOU 1970:75 s. 63

text: . Gäldenären erbjuder betalning även ifall att betalning erbjuds med egendom som kan bli skäl för återvinning och borgenären ej tar emot den.

text: Betalningsuppmaningar enligt paragrafen är att betrakta som inkassoåtgärder, se

text: NJA 1990 s. 585

heading: 2 kap. 9 §

text: 2 kap. 9 §

text: 1 st.: Initiativ till kvarstad kan ske på borgenärens begäran förutsatt att alla rekvisit är uppfyllda. Den kan omfatta del av eller all egendom men även egendom till visst värde, se

text: prop. 1978/79:105 s. 255

text: . 2 st.: Vissa offentliga organ behöver ej ställa säkerhet för skada som kan uppstå. Övriga kan krävas ställa säkerhet även om undantag mot krav att ställa säkerhet förekommer, se

text: 15 kap. 6 §

text: RB och

text: NJA 1991 s. 670

text: . Vid brådskande fall kan rätten utfärda interimistiskt beslut.

heading: 2 kap. 11 §

text: 2 kap. 11 §

text: Edstemat omfattar även riktigheten av räkenskapsmaterialet jmf

text: 7 kap. 13 §

text: . Omfattningen av edstemat är direkt beroende av hur förteckningen av räkenskapsinformationen är utformad.

heading: 6 kap. 3 §

text: 6 kap. 3 §

text: Återvinningsreglerna syftar till att återställa illojala transaktioner av gäldenären före konkursen. *

text: 5 §

text: gynnande av borgenär, fem år före fristdagen *

text: 6 §

text: gåva sex månader, 1 år resp. 3 år (närstående) före fristdagen *

text: 7 §

text: bodelning mellan gäldenär och make, 3 år före fristdagen *

text: 8 §

text: lön m.m. utöver vad som kan anses skäligt, sex månader, 1 år eller 3 år (närstående) *

text: 9 §

text: överföring till pensionsstiftelse, sex månader, 1 år eller 3 år (gäldenär/närstående) *

text: 10 §

text: betalning av skuld eller kvittning, tre månader eller 2 år (närstående) *

text: 11 §

text: överlämnad säkerhet, tre månader eller 2 år (närstående) *

text: 13 §

text: förmånsrätt eller betalning genom utmätning, tre månader eller 2 år (närstående)

heading: 4 kap.

text: 4 kap.

text: Med räkenskapsmaterial jämställs räkenskapsinformation jmf Bokföringslag

text: 1 kap. 2 § 8 p.

text: Bokföringslag (

text: ). Räkenskapsinformation utgörs av handlingar som belyser en verksamhets ekonomiska förhållanden liksom handlingar som är av betydelse för att följa och förstå bokföringsposternas behandling i näringsverksamhetens bokföring. Man skiljer mellan ”primär räkenskapsinformation”, ”avtal och andra viktiga handlingar” samt ”övrig räkenskapsinformation”, se

text: Bokföringsnämndens vägledning BFNAR 2000:5

heading: 7 kap. 12 §

text: 7 kap. 12 §

text: Edstemat enligt

text: 6 kap. 3 §

text: ska även omfatta riktigheten av denna förteckning. Konkursgäldenärens edsplikt jämlikt

text: 6 kap. 3 §

text: avser inte förteckningen över övriga handlingar.

text: Vilken räkenskapsinformation som behöver förtecknas i den enskilda konkursen beror på när vissa beslut fattas. För bedömningen av omprövning av taxeringsbeslut se

text: 4 kap. 14 § Taxeringslagen (1990:324)

text: , eftertaxering

text: 4 kap. 19 §

text: Taxeringslag (

text: ), aktiebolags skadeståndsskyldighet

text: 29 kap.

text: Aktiebolagslag (

text: 3 st. Den räkenskapsinformation som ska förtecknas är: • kassajournal/bok • grundbok • huvudbok • årsbokslut • årsredovisning • verifikationer • delårsbokslut • revisionsberättelse • inventeringslistor, lager/inventarier • resultat- och balansrapporter • kontrollbalansräkning (revisorsutlåtande) • säkerhetskopior (databokföring inklusive behandlingshistorik) • systemdokumentation

text: De övriga handlingar som ska förtecknas utgörs av: • registrerings-/ändringsbevis • bolagsbildningshandlingar • styrelseprotokoll • bolagsstämmoprotokoll • revisionspromemorior över löpande granskning och bokslutsgranskning

heading: 7 kap. 13 §

text: 7 kap. 13 §

text: Affärshändelse beskrivs i

text: 1 kap. 2 § 6 p.

text: Bokföringslag (

text: ). Verifikationer beskrivs i

text: 1 kap. 2 § 7 p.

text: Bokföringslag (

heading: 7 kap. 20 §

text: 7 kap. 20 §

text: Paragrafen behandlar endast bokföring och handlingar "fram till" konkursens inträde. Regler om arkivering återfinns i

text: 7 kap.

text: Bokföringslag (

text: ). Förvaltaren får betalt för förvaringen först efter att den ingett slutredovisning.

heading: 7 kap. 22 §

text: 7 kap. 22 §


text: An unofficial translation is available from Sveriges Riksbank


text: An unofficial translation is available from the Swedish National Debt Office


author: Alexander Ankerstedt

text: Lagstiftningens ändamål är att stävja sådant innehav som typiskt sett ökar risken för användning av våld (jfr

text: prop. 1989/90:129 s. 12

text: Det råder inget absolut förbud mot att inneha de uppräknade föremålen förbudet avser huvudsakligen föremål som används för annat än vad det är avsett för jämför bollträ, se

text: NJA 2011 s. 556

text: . # innehav om # avsikten är att använda det som vapen vid brott men även om avsikten är att man ska känna sig trygg, se

text: NJA 2011 s. 556

text: . # brottet är ett brott mot liv eller hälsa och, # innehavet sker på allmän plats. En snickare som använder sin kniv i arbetet får därför åka till och från arbetet med kniven utan att begå brott.

text: Vidare görs en helhetsbedömning där bland annat, p. 1-4 se

text: RH 1996:23

text: . # föremålets art, # omständigheterna under vilka överträdelsen har ägt rum, # motivet för att bära föremålet, # faran för att föremålet skulle komma till användning och, # innehavarens behov,

text: NJA 2011 s. 556

text: Det är inte förmildrande att bära en kniv i försvarssyfte se

text: RH 1996:23

text: och

text: prop. 1989/90:129 s. 12

text: . Den normala påföljden är dagsböter, för vuxna ca 50 st. - se

text: NJA 1996 s. 719

text: . Person som inte medtagit kniv till en allmän plats utan först på platsen fick hålla och titta på den ansågs ha uppfyllt även rekvisitet inneha. Brottet bedömdes däremot vara ringa, se

text: NJA 1998 s. 604

heading: 1 §

text: 1 §

text: Förbudet omfattar vad som brukar kallas gatustridsvapen, exempelvis, knogjärn, batonger, karatepinnar, strypsnaror, rivhandskar, skarpslipade mejslar, blydaggar, precisionsslangbågar, morgonstjärnor, kedjor som har försetts med handtag, ölburkar som har fyllts med cement och tunga metallbälten, som är konstruerade för att kunna användas som slagvapen förutom som bälten, SAP-handskar se

text: prop. 1999/2000:27 s. 86

text: f. och

text: NJA 2005 s. 523

text: Att knivar och andra stick- och skärvapen inte uttryckligen angetts i paragrafen kan förklaras av att dessa vapen i allmänhet används för andra ändamål än som vapen vid brott mot liv eller hälsa. I de enskilda fall däremot då en produkt med exempelvis skärfunktion tagits fram och produkten är särskilt ägnad att användas som vapen vid brott av nyss nämnt slag, måste den också anses omfattad av saluhållandeförbudet, se

text: NJA 2005 s. 523

text: Om ett föremål # saknar naturligt, legitimt användningsområde och # om föremålet typiskt sett är avsett för våldsanvändning (

text: prop. 1989/90:129 s. 15

text: ). så får det varken överlåtas till personer under 21 år eller saluhållas.

heading: 2 §

text: 2 §

heading: 3 §

text: 3 §

heading: 4 §

text: 4 §

text: Vid bedömningen om ett eventuellt förverkande ska ske så görs en skälighetsbedömning där åtminstone föremålets värde och de konsekvenser som ett förverkande får samt risken för fortsatt överträdelse jämförs, se

text: RH 2000:81

text: . I rättsfallet ansågs det inte oskäligt att förverka två vapen som användes i tävlingsskytte trots deras tämligen höga värden, 16 500 kr respektive 10 000 kr. Anledningen var att # ägaren tidigare dömts för brott i anslutning till denna sportutövning och, # tydligt hade visat sig vara likgiltig inför grundläggande säkerhetstänkande.

heading: 5 §

text: 5 §


text: An unofficial translation is available at the Government Offices


text: An (unofficial) translation is available at the Government Offices


author: Alexander Kirk

text: Besöksförbud förutsätter en klar och konkret risk för att den som förbudet avser att skydda kommer att utsättas för allvarliga trakasserier som brott och förföljelser. Det krävs inte att brott tidigare begåtts mot den som ska skyddas, men om så har skett anses det vara en viktig omständighet. Detsamma gäller ifall där den mot vilken förbudet avses gälla är misstänkt för ett brott som ännu inte hunnit utredas och det är oklart om det går att styrka brott, dock ska detta användas restriktivt särskilt i fall där det finns en konflikt mellan parterna och som bör lösas på annat sätt, som en vårdnadstvist, se

text: NJA 2007 s. 272

text: . Utfärdande av besöksförbud ansågs behövas bedömas med särskild försiktighet då den besöksförbudet avsåg att gälla emot, aldrig dömts för något brott varken gentemot målsägande eller annan. se

text: NJA 2007 s. 272

heading: 1 kap. 1 §

text: 1 kap. 1 §


text: Lagen (

text: ) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM) är en lag som kompletterar

text: socialtjänstlagen

text: när den som ska vårdas inte frivilligt medverkar till behandling.

text: Beslut om tvångsvård kan då beslutas av

text: förvaltningsrätt

text: enligt

text: 5 § LVM

text: Socialnämnden

text: får enligt

text: 13 § LVM

text: besluta att en missbrukare omedelbart skall omhändertas, om #det är sannolikt att missbrukaren kan beredas vård med stöd av denna lag, och #länsrättens beslut om vård inte kan avvaktas på grund av att missbrukaren kan antas få sitt hälsotillstånd allvarligt försämrat, om han eller hon inte får omedelbar vård.

text: Har socialnämnden beslutat om omedelbart omhändertagande, skall beslutet enligt

text: 15 § LVM

text: utan dröjsmål och senast dagen efter beslutet underställas länsrätten.


text: An unofficial translation is available from UNESCO


text: An unofficial translation is available from Radiotjänst


text: Lagen (

text: ) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) är en lag som enligt

text: 1 § LVU

text: är avsedd att komplettera

text: socialtjänstlagen (2001:453)

text: när det gäller insatser inom socialtjänsten för barn och ungdom upp till 20 år om det kan antas att behövlig vård inte kan ges den unge med samtycke av den eller dem som har vårdnaden om honom eller henne och, när den unge har fyllt 15 år, av honom eller henne själv.

text: Beslut om vård med stöd av

text: 4 § LVU

text: meddelas av

text: förvaltningsrätt

text: en efter ansökan av

text: socialnämnd

text: en.


text: An unofficial translation is available from the Accident Investigation Authority


text: An unofficial translation is available from the National Board of Film Censors